Справа № 11-474/2008
Головуючий у 1 інстанції: Корзюк Т.П.
: ст.162 ч.1 КК України Доповідач :
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2008
року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в
складі:

головуючого -
судді - Григор'євої В.Ф.,

суддів - Зенченко Т.С., Мельниченка Ю.В.

при секретарі - Носко Л.А.

з участю
прокурора - Сороки Г.В.

захисника - ОСОБА_2

засудженого
- ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в
м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями: прокурора Коропського району та
засудженого ОСОБА_1 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець смт.
Короп Чернігівської області, українець,
громадянин України, неодружений, з неповною
середньою освітою, непрацюючий,
раніше судимий: 07 вересня 2007 року Коропським районним судом Чернігівської
області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України
до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, мешканець АДРЕСА_1,

засуджений за ст.162 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ст.74 КК
України, при складанні покарань за сукупністю вироків покарання переведено в більш суворий вид,
виходячи з такого їх відношення: одному дню позбавлення волі відповідають два
дні обмеження волі, а тому ОСОБА_1
призначено покарання за ст.162 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання ОСОБА_1
приєднано 1 рік 7 місяців невідбутого покарання за вироком Коропського
районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2007 року і остаточно
призначено покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним у тому, що 26 березня 2008 року, близько 02 години, з метою проникнення
до господарчої будівлі, шляхом вільного доступу через двері, незаконно здійснив
проникнення до сараю - володіння ОСОБА_3, що знаходиться в АДРЕСА_2

В апеляціях:

Прокурор Коропського району, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини
та кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_1, просить вирок суду скасувати в частині
призначеного покарання, посилаючись на неправильне вирахування судом першої
інстанції невідбутої частини покарання за попереднім вироком та постановити новий вирок, яким ОСОБА_1
призначити за ст.ст.162 ч.1, 74 КК України покарання у виді 1 року позбавлення
волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2007
року у виді 2 років 3 місяців 14 днів позбавлення волі і остаточно ОСОБА_1
призначити покарання у виді 3 років 3 місяців 14 днів позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини
та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити внаслідок суворості
призначеного покарання та призначити покарання не пов'язане з позбавленням
волі. Звертає увагу суду на свій молодий вік, відсутність претензій
матеріального та морального характеру з боку потерпілої та те, що злочин він
вчинив невеликої тяжкості, свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у
скоєному, сприяв у розкритті даного злочину. Крім того зазначає, що він погано
вміє читати та писати, у зв'язку з чим не міг належним чином самостійно
оцінювати хід досудового та судового слідства.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення засудженого
ОСОБА_1 та захисника, які підтримали апеляцію засудженого та просили пом'якшити
йому міру покарання за зазначених в апеляції підстав, а апеляцію прокурора
залишити без задоволення, думку прокурора, який просив апеляцію засудженого
залишити без задоволення, а апеляцію прокурора Коропського району задовольнити, вирок суду в частині призначеного засудженому ОСОБА_1
покарання скасувати, посилаючись на неправильне вирахування судом першої
інстанції невідбутої частини покарання за попереднім вироком та постановити
новий вирок, яким ОСОБА_1 призначити за ст.ст.162 ч.1 КК України покарання у
виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2007
року і остаточно ОСОБА_1 призначити
покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, перевіривши матеріали
кримінальної справи і обговоривши доводи, викладені у апеляціях, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню, а апеляція прокурора
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
фактичні обставини справи, доведеність вини і кваліфікація дій ОСОБА_1 в
судовому засіданні суду першої інстанції
ніким з учасників процесу, в тому числі і засудженим, не оспорювались і згідно ст.299 КПК України не досліджувались.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого
ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного
у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується зібраними у справі
доказами, яким суд дав належну оцінку і
є обґрунтованим, що не оспорюється в апеляціях.

Під
час проведення часткового судового
слідства в апеляційному суді засуджений ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і
просив задовольнити його апеляцію з вказаних у ній підстав, вирок суду
змінити і призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі, пояснивши, що він дійсно
26 березня 2008 року, близько 02
години, незаконно проник у сарай
- володіння ОСОБА_3, яке
розташоване в АДРЕСА_2 звідки викрав птицю, за що поніс адміністративне
стягнення.

Злочинні дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані
за ст.162 ч.1 КК України як незаконне проникнення до володіння ОСОБА_3,
що порушило недоторканість її володіння.

Проте
вирок місцевого суду в частині призначеного покарання засудженому
ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог
ст.367 ч1 п.4 КПК України підставами для скасування або зміни вироку є,
зокрема, неправильне застосування
кримінального закону.

Покарання судом
правильно визначено в межах санкції ст. 162 ч.1 КК України у виді обмеження
волі, але остаточне покарання призначено
з порушенням правил
ст.
71 КК України.

Відповідно до ст. 71 ч. 4 КК України
остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання,
призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за
попереднім вироком.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 засуджено за злочин, який він
учинив 26 березня 2008 року, тобто в
період відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з
покладенням на нього відповідних обов'язків за попереднім вироком Коропського
районного суду Чернігівської області від
07 вересня 2007 року, яким його засуджено за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

Проте суд, ухвалюючи вирок від 20
червня 2008 року, на підставі ст. 71 КК України призначив ОСОБА_1 остаточне
покарання у виді двох років семи місяців позбавлення волі, що є меншим від невідбутої його частини за
попереднім вироком. Отже, суд неправильно застосував кримінальний закон, що
призвело до призначення за сукупністю вироків м'якого покарання.

Колегія суддів визнає обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_1: щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання засудженого ОСОБА_1, не встановлено.

Обираючи покарання
засудженому ОСОБА_1, колегія суддів у відповідності з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, що злочин
вчинив невеликої тяжкості, ОСОБА_3 до
засудженого претензій матеріального та морального характеру немає, особу
засудженого, який в період звільнення від відбування покарання з
випробуванням на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин, а також
наявність
обставин, які пом'якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують
покарання, тому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.

На підставі ст.72 КК України при складанні
покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання необхідно перевести в
більш суворий вид, виходячи з такого їх відношення: одному дню позбавлення волі
відповідають два дні обмеження волі.

Отже, за таких обставин, колегія суддів вважає, що
підстав для задоволення апеляції засудженого щодо призначення йому більш
м'якого покарання, в тому числі і не пов'язаного з позбавленням волі, немає, а
його доводи щодо того, що він погано
вміє читати та писати є безпідставними, оскільки спростовуються добутими
доказами по справі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 378, 379 КПК України, колегія суддів -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора Коропського району задовольнити частково.

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2008 року щодо ОСОБА_1 в частині призначеного йому
покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_1 за ст. 162 ч.1
КК України покарання у виді обмеження
волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2007 року у виді 2 років 1
місяця позбавлення волі і остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання
вироком законної сили залишити без зміни - взяття під варту.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з
моменту взяття під варту, тобто, з 20
червня 2008 року.

В решті вирок Коропського районного
суду Чернігівської області від 20 червня 2008 року щодо ОСОБА_1 залишити без
зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга учасниками процесу, прокурором -
касаційне подання до Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту
його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.

Судді:

Зенченко Т.С. Григор'єва В.Ф.
Мельниченко Ю.В.