Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
за участю прокурора Колесниченка О.В.
в судовому засіданні в м. Києві 13 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Автономної Республіки Крим на вирок
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 24 травня 2007
громадянин України, такий, що
судимості не мав,
засуджений
за ч. 1 ст. 164 КК України на один рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК УкраїниОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на один рік і покладенням на нього
обов'язків, передбачених п.п. 2, 3 і 4 ч. 1 ст. 76 КК цього ж Кодексу.
Постановлено стягнути зОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. 6571 грн. 80 коп.
У апеляційному порядку справа не переглядалась.
Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він у період з 01 серпня 2003
року по 30 березня 2007 року злісно ухилився від сплати встановлених рішенням
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 17.04.2000 року
коштів на утримання дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та допустив
заборгованість у розмірі 6571 грн. 80
У касаційному поданні прокурор просить вирок у частині вирішення цивільного
позову щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу в цій частині закрити. Мотивує тим, що
суд, постановивши рішення про відшкодування ОСОБА_1 6571 грн. 80 коп., тобто суми заборгованості
по аліментах, яка повинна стягуватись у виконавчому провадженні на підставі
рішення суду про стягнення коштів на утримання дитини, допустив подвійне
стягнення із засудженого цієї суми.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання касаційного подання,
обговоривши його доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що касаційне подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, грунтується на зібраних у справі доказах і в касаційному поданні
прокурором не оспорюється.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КК України кваліфіковані правильно, а покарання
йому призначено з урахуванням вимог ст. 65 КК України.

Проте, вирок щодо ОСОБА_1 у частині стягнення з нього на користь потерпілої
ОСОБА_3 6571 грн. 80 коп. підлягає скасуванню із закриттям у цій частині
провадження по справі.

Згідно виконавчого листа за рішенням
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від
17.04.2000 року ОСОБА_1був зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 28 березня 2000 року і
до досягнення нею повноліття. Станом на 30 березня 2007 року заборгованість
по сплаті аліментів становила 6571 грн. 80 коп. (а.с. 8-9).

Підставою для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 стало злісне ухилення від сплати
встановленого вищевказаним рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої
дитини.

Однак, приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
заборгованості по сплаті аліментів, тобто 6571 грн. 80 коп., суд не врахував,
що воно є підставою для подвійного стягнення з боржника заборгованості по
аліментах, а це законом не передбачено.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1 у частині стягнення з нього на користь
ОСОБА_3 6571 грн. 80 коп. підлягає скасуванню із закриттям у цій частині
провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 394, 396
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Автономної Республіки Крим
задовольнити.

Вирок Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 24
травня 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення з нього на
користь ОСОБА_3. 6571 грн. 80 коп. скасувати, а справу в цій частині провадженням
закрити.

Судді:

В.О. Паневін О.А. Коротких Ю.М. Кармазін