АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1132/15 Справа № 186/283/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого по

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 05 березня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 і 2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

Встановила:

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт та за ч.2 ст.185 КК до 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 1 року 10 днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» в рахунок відшкодування майнової шкоди в розмірі 396 грн. 97 коп.

В апеляційній скарзі з внесеними змінами прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, посилаючись на те, що суд при визначенні покарання на підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів неправильно застосував принцип складання призначених покарань за окремі злочини, просив змінити вирок, призначивши ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк один рік.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 15 листопада 2014 року о 21 год. 28 хв., перебуваючи у торгівельному залі супермаркету «АТБ-маркет», розташованого по вул. Горького, буд.4-Б в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, вирішив викрасти спиртні напої у виді пляшки абсента «Amnesia Silver» та однієї пляшки текіли «Messicano Silver».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку таємно викрав шляхом вільного доступу одну пляшку спиртного напою абсента «Amnesia Silver» вартістю 91 грн. 99 коп. та виніс її з магазину, а потім повернувшись до вказаного магазину, таємно викрав одну пляшку текіли «Messicano Silver» вартістю 181 грн. 99 коп.

Вказаними діями ОСОБА_6 . Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» в особі магазину «Продукти - 148» було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 273 грн.98 коп.

23 січня 2015 року приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_6 зайшов в той самий супермаркет «АТБ-Маркет» у м. Першотравенську, де в торгівельному залі повторно таємно викрав одну пляшку лікеру вартістю 122 грн. 99 коп.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні вимоги з внесеними змінами та просила вирок суду в частині призначення остаточного покарання за ч.4 ст.70 КК України змінити і призначити остаточне покарання із застосуванням статей 75 і 76 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які обвинуваченим не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком міського суду.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_6 в кримінальних правопорушеннях за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку, і в апеляційній скарзі прокурором не заперечується.

Дії ОСОБА_6 за частинами 1 і 2 ст.185 КК України кваліфіковані правильно і також не оскаржуються в апеляційній скарзі прокурора.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність внесення змін до вироку в частині, де йдеться про призначення ОСОБА_6 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, то вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, покарання ОСОБА_6 за частинами 1 і 2 ст.185 та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про винну особу, яка вчинила зазначені кримінальні правопорушення.

Призначення ОСОБА_6 в цій частині покарання прокурором не оспорюється.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України судом було зазначено, що до призначеного покарання необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком від 05 березня 2015 року, яка складала 80 годин громадських робіт.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення, зокрема, одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Виходячи з цього, призначене ОСОБА_6 покарання за вироком від 05 березня 2015 р. у виді 80 годин громадських робіт дорівнює покаранню у виді обмеження волі строком 10 днів.

За таких обставин суд призначаючи обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених за вироками від 05 березня і 07 квітня 2015 року покарань повинен був визначити покарання, загальний строк якого не міг перевищувати максимальний строк (1 рік і 10 днів обмеження волі), що може бути тільки у випадку застосування принципу повного складання зазначених покарань.

Однак, як видно з резолютивної частини вироку, суд приєднуючи до призначеного за сукупністю злочинів, передбачених частинами 1 і 2 ст.185 КК України покарання (один рік обмеження волі) частково не відбуте покарання за вироком від 05 березня 2015 року, яке складало 80 годин громадських робіт, фактично застосував принцип повного складання призначених за вироками від 05 березня і 07 квітня 2015 року покарань.

Між тим, доводи прокурора про необхідність визначення обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в сторону подальшого його пом`якшення нічим не мотивовані, а тому є необґрунтованими.

Що стосується звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75 і 76 КК України, то таке покарання відповідає вимогам статей 50 і 65 КК України, воно не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора, а тому колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягнути скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин вирок суду в частині визначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, з внесеними змінами підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, з внесеними змінами частково задовольнити.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, передбачених частинами 1 і 2 ст.185 КК України (один рік обмеження волі), зарахувати частково не відбуте покарання у виді 5 днів обмеження волі за вироком від 05 березня 2015 року і остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік і п`ять днів.

Вважати ОСОБА_6 засудженим із застосуванням статей 75 і 76 КК України за умов, зазначених у вироку суду першої інстанції.

В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 набирає законної сили з моменту її проголошення.

На рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали апеляційного суду.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4