Справа № 11-956/58 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції: Міхненко С.Д.
ст.263ч. 1,307ч. 2,309ч.2, 309ч. 1,310ч. 2,311 ч.1, Доповідач: Шенін П.О. 317 ч.1, 27 ч. 5,307
ч. 2,27 ч. 5,310 ч. 2 КК України
Ухвала

Іменем України

20
лютого 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого:
Фоміна Ю.В.

суддів: Ткаченка В.Л., Шеніна
П.О.

з участю

прокурора:
Морозова П.О.

засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

адвокатів:
ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу
за апеляціями адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_4, засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 і
ОСОБА_3 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 23 червня
2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька АДРЕСА_1, пенсіонерка, інвалід 2 групи, судима 13.09.2002 р.
Малинським райсудом за ст.
310 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням і іспитовим
строком 2 роки ,-

засуджена:

·
за ч. 1 ст. 317 КК України на 3 роки позбавлення волі;

·
за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі;

·
за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2
частини належного їй майна.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України призначено покарання за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 5
років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

Також, згідно ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного
покарання, частково приєднано невідбуту
частину покарання за попереднім вироком від

2

13.09.2002 p. строком 6
місяців і остаточно визначено
покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини
належного їй майна.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_3 обчислено з
моменту приведення вироку у виконання.

У строк відбуття покарання ОСОБА_3, зараховано строк
перебування під вартою з 11.08.2004 р. по 10.10.2005 р.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної
сили залишено попередній-підписку про невиїзд.

ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та житель АДРЕСА_1,
непрацюючий, несудимий, -

засуджений:

·
за ст.ст. 27 ч. 5, 307 ч. 2 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини належного йому майна;

·
за ст. 309 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

·
за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна;

·
за ст. 311 КК України на 2 роки обмеження волі.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією 1/2 частини належного йому.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 обчислено з
моменту його затримання - 11.08.2004 р.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Житомирській області судові витрати в сумі 63 грн. 43 коп. за проведення
експертизи.

Запобіжний захід
засудженому залишено попередній - взяття під варту.

ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с
.Барвінки Малинського району Житомирської області, житель АДРЕСА_2,
непрацюючий, несудимий, -

засуджений:

·
за ст. 263 ч. 1 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі;

·
за ст. 309 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі;

за ст. 311 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі.

3

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення
менш суворого покарання більш
суворим остаточно визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 обчислено з
моменту його затримання - 14.08.2004 р.

Запобіжний захід засудженому залишено попередній - взяття під варту.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженець с Мединівка

Коростенського району Житомирської області,

житель АДРЕСА_1, пенсіонер, несудимий, -

засуджений:

·
за ст. 317 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі;

·
за ст. 307 ч. 2 КК
України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини належного йому
майна.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно визначено 5 років позбавлення волі з
конфіскацією 1/4 частини належного йому майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 обчислено з
моменту приведення вироку у виконання.

Стягнуто з нього на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Житомирській області судові витрати в сумі 82 грн. 60 коп., за проведення
експертизи.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної
сили залишено попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженець та жительАДРЕСА_3, непрацюючий, судимий 09.01.2004р. Малинським райсудом за ст. 309 ч. 1
КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком 1
рік, - засуджений:

·
за ст. 309 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі;

·
за ст. 311 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі;

за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією ¼ частини
належного майна.

4

Згідно ст.
70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини належного майна.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 09.01.2004 р.
строком 6 місяців і остаточно визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією 1/4 частини належного майна.

Строк відбуття покарання засудженомуОСОБА_1 обчислено з
моменту його затримання - 11.08.2004 р.
У строк відбуття покарання, йому зараховано строк перебування під вартою з
21.05.2004 р. по 24.05.2004 р.

Запобіжний
західОСОБА_1 залишено попередній - взяття під варту.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженка с Народичі

Житомирської
області, жителька АДРЕСА_4

Малинського
району, непрацююча,

судима 19.11.2003 р. Малинським райсудом за
ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 317 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення
волі з іспитовим строком 3 роки з конфіскацією 1/3 частини належного їй майна,
-

засуджена за ст.
27 ч. 5, 310 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рок позбавлення
волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 19.11.2003 р.
стром 4 роки 3 місяці і остаточно визначено 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_4 обчислено з моменту приведення
вироку у виконання.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної
сили залишено попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,
уродженка с Йосипівна
Малинського району Житомирської області, жителька АДРЕСА_5, працює
ІНФОРМАЦІЯ_8, не судима, - засуджена:

·
за ст. 310 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі;

·
за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено 5 років позбавлення волі.

5

Відповідно до ст. 75 КК
України засуджену звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов'язок:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної сили залишено
попередній - підписку про невиїзд.

Як визнав суд, з 1994 року ОСОБА_8, який проживає зі
своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у їхньому будинку в АДРЕСА_1, виготовляв у
домоволодінні батьків наркотичні засоби як для власного вживання, так і з метою
збуту. ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_3 достовірно було відомо, що їхній син
ОСОБА_8 виготовляє наркотичні засоби, але вони не заперечували щодо зайняття
ОСОБА_8 даною діяльністю, та надавали приміщення для цього.

В жовтні 2000 року ОСОБА_9 у селі Чоповичі Малинського району, на дорозі,
неподалік від свого будинку, знайшов електродетонатор "ЕДП", який є
бойовим припасом, незаконно зберігав його у своєму будинку за адресою:
АДРЕСА_2, до 11 серпня 2004 року.

В жовтні 2001 року ОСОБА_9 у АДРЕСА_4 Малинського
району незаконно придбав вогнепальну зброю - револьвер калібру 5,6 мм,
придатний для пострілу на ураження патронами 5,6 мм, тринадцять патронів 5,6
мм, які є бойовими припасами (спортивно - мисливськими патронами). Незаконно
зберігав це все у своєму будинку також до 11 серпня 2004 року.

На початку квітня 2004 року ОСОБА_4 з метою придбання в подальшому
наркотичних засобів у ОСОБА_5,
яка повинна була виростити їх, дала ОСОБА_5 за
місцем її проживання в АДРЕСА_5, для
вирощування наркотичного засобу насіння снотворного маку.

В останніх числах квітня 2004 року ОСОБА_5
на своїй присадибній ділянці вАДРЕСА_5 із насіння, яке їй дала ОСОБА_4,
посіяла снотворний мак. Після того, як насіння проросло та зійшли рослини маку,
ОСОБА_5 доглядала за рослинами шляхом поливання та прополювання. 18 серпня 2004
року при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_5, вказані рослини маку
на присадибній земельній ділянці, в кількості 1886 рослин, були виявлені та
вилучені.

На початку травня 2004 року ОСОБА_9 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2, побачив, що
син його співмешканки - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, грається

6

патроном калібру 5,45
мм, який є бойовим припасом. З метою безпеки
останнього ОСОБА_9 забрав даний патрон та зберігав його по місцю свого
проживання до 11 серпня 2004 р.

20 травня 2004 року близько 14 години ОСОБА_1 на своєму
власному мотоциклі марки "Ява-350" реєстраційний номер НОМЕР_1
приїхав у с. Потіївка Радомишльського району, де повторно, незаконно придбав
для власних потреб наркотичний засіб-макову солому, вагою у висушеному стані
1200 грам. Відразу ж після придбання наркотичного засобу він дану макову солому
перевіз у с. Чоповичі Малинського району та сховав біля села у лісосмузі, де
вона 20 травня 2004 року близько 17 години була вилучена працівниками міліції.

В середині липня 2004 року ОСОБА_1 на кооперативному ринку м. Малина,
придбав засіб для виготовлення наркотичних засобів прекурсор - толуол, з умістом 0,225 л., який перевіз до місця свого
проживання вАДРЕСА_3, де зберігав до 11 серпня 2004 року.

18 липня 2004 року близько 17 години легендована особа ОСОБА_12 приїхала в
с. Барвінки Малинського району до ОСОБА_3, яка є судимою за ст. 310 КК України,
та ОСОБА_8, із метою придбання у них наркотичних засобів. ОСОБА_3 та ОСОБА_8
погодились з пропозицією ОСОБА_12 щодо продажу наркотичного засобу, але у
зв'язку з відсутністю у них на той час наркотичних засобів передзвонилиОСОБА_1
та домовились з ним про збут наркотичних засобів ОСОБА_12

ОСОБА_1, який є судимим за ст. 309 КК України, в цей же
день близько 18 години в АДРЕСА_4 Малинського
району неподалік будинку культури збув легендованій особі ОСОБА_12 за 20 грн.
особливо небезпечний наркотичний засіб-опій, вагою 0,09 грам (у вазі сухої
речовини).

На початку серпня 2004 року ОСОБА_1 повторно, будучи особою, яка вчинила
злочин, передбачений ст. 307 КК України, неподалік АДРЕСА_4 на закинутій
земельній ділянці нарвав рослини дикоростучого снотворного маку, які переніс до
місця свого проживання. Там подрібнив і незаконно зберігав даний наркотичний
засіб, який є маковою соломою, вагою у висушеному вигляді 371 грам, до 11
серпня 2004 року.

На початку серпня 2004 року, ОСОБА_1, повторно, неподалік АДРЕСА_4 на закинутій
земельній ділянці нарвав рослини дикоростучого снотворного маку, які переніс до
місця свого проживання вАДРЕСА_3, де подрібнив і незаконно зберігав даний
наркотичний засіб, який є маковою соломою, вагою у висушеному вигляді 390 грам,
до 11 серпня 2004 року.

7

На початку серпня
2004 року ОСОБА_8, який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України,
незаконно придбав наркотичний засіб - макову солому, загальною масою у
невисушеному стані 1776 грам, який незаконно зберігав за місцем свого
проживання уАДРЕСА_1, до 11 серпня 2004 року.

1 серпня 2004 року близько 16 години, ОСОБА_1, повторно, по місцю свого
проживання за адресою: АДРЕСА_3, збув легендованій особі ОСОБА_12 за 30 грн.
особливо небезпечний наркотичний засіб -
ацетильований опій із вмістом сухого залишку 0,18 грам.

4 серпня 2004 року близько 12 години ОСОБА_3, будучи
особою, судимою за ст. 310 КК України, яка вчинила злочин передбачений ст. 317
ЮС України, за попередньою змовою з ОСОБА_8, який раніше вчинив злочин,
передбачений ст. 309 ЮС України, повторно, по місцю свого проживання за
адресою: АДРЕСА_1, збули
легендованій особі ОСОБА_12 за жіночі туфлі особливо небезпечний наркотичний
засіб - опій ацетильований, вагою 0,13 грам (по вазі сухої речовини).

4 серпня 2004 року близько 21 години, ОСОБА_3, будучи особою, судимою за
ст. 310 КК України і яка вчинила злочин, передбачений ст. 317 ЮС України, за
попередньою змовою з ОСОБА_8, який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 309
КК України, повторно по місцю свого проживання вАДРЕСА_1, збули легендованій
особі ОСОБА_13 особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований,
вагою 0,13 грам (по вазі сухої речовини).

8 серпня 2004 року близько 18 години, ОСОБА_3 за
попередньою змовою з ОСОБА_8 повторно по місцю свого проживання збули
легендованій особі ОСОБА_12 за жіночі туфлі особливо небезпечний наркотичний
засіб - опій ацетильований вагою 0,26 грам ( по вазі сухої речовини).

10 серпня 2004 року, ОСОБА_9, незаконно придбав наркотичний засіб - опій
ацетильований у кількості 0,4 грама по вазі сухої речовини, який перевіз та
зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2.

10 серпня 2004 року близько 23 години, ОСОБА_1, повторно по місцю свого
проживання за адресою:АДРЕСА_3, збув легендованій особі ОСОБА_14 за 30 грн.
особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому вагою у висушеному стані
109,49 грам.

8

10
серпня 2004 року, ОСОБА_8 по місцю свого проживання,
повторно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій
у кількості 0,42 грама по вазі сухої речовини, який незаконно зберігав до 11
серпня 2004 року.

11
серпня 2004 року, під час проведення обшуку по місцю
проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1, був
виявлений та вилучений наркотичний засіб - канабіс ( маріхуана) вагою у
висушеному стані 143 грама, який засуджений зберігав.

11 серпня 2004 року під час проведення обшуку по місцю проживанняОСОБА_1
вАДРЕСА_3, був виявлений та вилучений наркотичний засіб - екстракційний опій зі
вмістом сухого залишку 0,7 грам, який ОСОБА_1 повторно зберігав.

11 серпня 2004 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_9
за адресою:АДРЕСА_2 був виявлений та вилучений засіб для виготовлення
наркотичних засобів прекурсор - толуол в кількості 0, 896 л, який ОСОБА_9
придбав у м. Малині на ринку, перевіз та зберігав по місцю свого проживання.

В той же день під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1, був виявлений
та вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб - опій в кількості 2,6
грама, який він незаконно, повторно, виготовив та зберігав до 11 серпня 2004
року, а також засіб для виготовлення наркотичних засобів - ангідрид оцтової
кислоти, що є прекурсором, вагою 139 грам, який він незаконно придбав та
зберігав.

ОСОБА_5, яка вчинила злочин, передбачений ст. 310 ч. 2 КК України, у серпні
2004 року з пророслих рослин маку, відокремила головки з верхівками стебла,
тобто незаконно з метою збуту, виготовила особливо небезпечний наркотичний
засіб - макову солому, вагою у висушеному стані 2670, 58 грам, та незаконно
зберігала з метою збуту у приміщенні літньої кухні до 18 серпня 2004 року.

26 вересня 2004 року близько 11 години ОСОБА_2, який вчинив злочин,
передбачений ст. 317 КК України, знаходячись по місцю свого проживання за
адресою: АДРЕСА_1, збув
ОСОБА_15 за 30 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому,
вагою у висушеному стані 487 грам.

9

В апеляціях просять:

- засуджений
ОСОБА_1- змінити вирок і призначити йому покарання

без позбавлення волі. Вважає, що обрана міра покарання є
надто суворою.

Вказує, що суд, призначаючи покарання, не врахував усіх
обставин справи та

його, особу, що на утриманні його перебувають пристарілі
батьки, він пройшов

лікування від наркоманії і на даний час наркотичні засоби
не вживає.

Вказує, що вину у зберіганні наркотичних засобів для
своїх потреб він визнав, але вину щодо їх збуту заперечив. Вважає, що досудовим
і судовим слідством не знайдені докази його вини у вчиненні злочинів,
пов'язаних із збутом наркотичних засобів. При проведенні досудового слідства
були застосовані недозволені методи, було залучено до справи зацікавлених осіб:
понятих, закупників, які є наркоманами та неповноцінними людьми. У справі
знаходяться протоколи слідчих дій з грошовими купюрами, де переписані їх
номери, а відбитки пальцівОСОБА_1 відсутні. Вважає, що ці слідчі дії не
проводилися, а протоколи оформлені у кабінеті, тому висновок суду не може
грунтуватися на них. Виходячи з цього, вважає, що є однобічність досудового та
судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а
призначене покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

ОСОБА_1 просить вирок щодо засудження його за ст. 307 ч.2
КК України скасувати, а за ст.ст. 309 ч. 2, 311 ч. 1 КК України застосувати ст.
69 КК України і прийняти до уваги те, що він є потерпілий внаслідок аварії на
ЧАЕС, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, щиро кається.

- засуджений ОСОБА_2 просить змінити вирок
призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Посилається на
те, що злочину, передбаченого ст. 317 ч. 1 КК України, як надання приміщення
для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, не скоював.
Вважає це приміщення постійним місцем проживання його синів. Зазначає, що суд
не врахував тяжкість вчиненого злочину, його особу, а саме, що він є
пенсіонером, до кримінальної відповідальності притягується вперше і на його
утриманні знаходиться неповнолітня донька.

- засуджена ОСОБА_4 та її адвокат
ОСОБА_7 просять вирок відносно першої скасувати, а справу закрити на підставі
ст. 6 п. 2 КПК України за відсутністю в її діях складу злочину. При цьому
зазначають, що з вироком не погоджуються і вважають його незаконним, вказують
на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на істотне
порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування
кримінального закону.

Обґрунтовуючи свою апеляцію, вони звертають увагу на те, що при
пред'явленні ОСОБА_4 нового обвинувачення під час судового розгляду, були
порушені вимоги ст. 277 КПК України, а дане обвинувачення є надуманим і таким,
що суперечить матеріалам справи. Крім цього, під час проведення досудового
слідства покази від Полив"яної й ОСОБА_5
були отриманні слідчим

10

та
оперативними працівниками шляхом психологічного тиску та іншими незаконними
методами. Також у судового засіданні ОСОБА_9 показав, що він під час досудового
слідства під психологічним та фізичним тиском обмовив ОСОБА_4 та ОСОБА_5. На досудовому
слідстві було порушено право ОСОБА_4 на захист ( т. З а. с. 193 ). У судовому
засіданні Прокурором не надано жодних доказів вини Полив"яної у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5, 310 ч. 2 КК України. Суд обгрунтував вирок
не на тих доказах, які були здобуті в судовому засіданні, а на тих, що отримані
під час досудового слідства.

Крім всього звертають увагу на те, що на утриманні засудженої знаходиться
четверо дітей.

- засуджена ОСОБА_5, із вироком у
частині її засудження за ст. 307 ч.2 КК України не погоджується і просить його
скасувати , а справу закрити за ст. 6 п. 2 КПК України, також у частині
засудження її за ч. 2 ст. 310 КК України - виключити кваліфікуючу ознаку -
вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. При цьому посилається на однобічність
та неповноту досудового слідства і судового, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Вказує, що під час судового розгляду пояснювала,
що голівки маку зрізала для того, щоб витрусити з них насіння і використати
його для харчових потреб сім'ї, а самі головки мала намір спалити. На цьому
вона наголошувала і під час досудового слідства (т. 2 а. с. 144, 247). Щодо
обвинувачення за ч. 2 ст. 310 КК України, то вину у його вчиненні визнає, але
заперечує відносно попередньої домовленості про посів маку з ОСОБА_4 і того, що
насіння для посіву дала їй саме ОСОБА_4.

- засуджена ОСОБА_3- про скасування
вироку щодо неї і закриття провадження по справі за відсутністю у її діях
складу злочину. Вважає вирок суду незаконним. Вказує, що суд безпідставно
послався на непідтверджені у судовому засіданні докази і визнав її винною у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України. Також обставини щодо
надання приміщення для вживання та виготовлення наркотичних засобів судом не
встановлені, а тому її засудження за ч.1 ст. 317 КК України є незаконним. Крім
цього суд не надав критичної оцінки отриманим по справі доказам, безпідставно
послався на суперечливі покази легендованої особи, не врахував постійне
вживання тою наркотичних засобів при закупівлі, а також фальсифікацію
протоколів і актів на видачу коштів і вилучення наркотичних засобів. При
призначенні покарання судом не враховано стан її здоров» я, і те, що вона є
інвалідом 2 групи, потерпілою від аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_1, а також в їх інтересах адвокатів ОСОБА_16 і ОСОБА_7, які апеляції
підтримали, думку прокурора про часткове задоволення апеляцій засуджених
ОСОБА_2. і ОСОБА_3, скасування щодо них вироку суду першої інстанції за ст. 317
ч. 1 КК України і закриття провадження по справі, обрання ОСОБА_3 покарання за
ст. 307 ч. 2 ЮС України із застосуванням ст. 69 КК України - 2

11

років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного
майна, а остаточно за сукупністю вироків - 3 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією 1/2 частини особистого майна, ОСОБА_2 за ст. 307 ч. 1 ЮС України
із застосуванням ст.ст. 75 і 76 КК України - 5 років позбавлення волі з
випробуванням і іспитовим строком 3 роки, покладенням низки обмежень у
поведінці, вивчивши матеріали справи, задовольняє частково апеляцію засудженої
ОСОБА_3, повністю - ОСОБА_2 і залишає без задоволення решту апеляцій - з
наступних міркувань.

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції вказує на незаконність засудження за
епізодами №№ 8-9, 13 і 18, по решті інкримінованих епізодів (№№ 7, 10 і 21)
вирок не оспорює.

Він, зокрема, вказує, що 1 та 10.08.04 р. наркотичні засоби нікому не
збував ( епізоди №№ 13 і 18). ОднакОСОБА_1 був викритий показами свідків
ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ( легендованих осіб) про придбання ними у засудженого 1 і
10.08.04 р. відповідно 0,18 грам ацетильованого опію і 109,49 грам макової
соломи ( у висушеному вигляді ), а також показами свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20 ОСОБА_3, протоколами пред'явлень для впізнання і оглядів
шприців, покупців, оперативної закупкидощо.

Всі ці докази суд виклав у вироку на а.с. 55, зв.-56 і
58-60, т.8. Покази легендованих осіб і свідків узгоджуються між собою, є
логічними і послідовними ( т.3, а.с. 47, 148; 62, зв., 38; 36, зв.).
ОсобистоОСОБА_1 під час досудового слідства визнавав передачу ним особі по
епізоду № 18 стакану маку нібито в рахунок боргу, а по епізоду № 13 - особисте
спілкування з ОСОБА_12, однак без збуту їй наркотиків.

ОСОБА_1 також заперечує збут ОСОБА_12 0,09 грм. опію 18.07.04 р. у
співучасті з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ( епізод №9). Однак він був викритий свідком
ОСОБА_12 ( легендованою особою), ОСОБА_17, понятими ОСОБА_20 іОСОБА_19,
висновком хімічної експертизи, протоколами пред'явлення особи для впізнання,
огляду шприцу, покупця і оперативної закупки. Докази по цьому епізоду суд
повністю виклав у вироку на а. с. 54-55 т.8.

Аналогічно ці докази спростовують заперечення засудженої
ОСОБА_3 своєї вини по цьому епізоду. Зокрема, свідок ОСОБА_12 пояснювала, що
ОСОБА_3 була присутня при телефонній розмові зОСОБА_1, коли йому запропонували
продати свідкові наркотичний засіб ( т.1, а. с. 24). Також ОСОБА_12 повністю
викрила ОСОБА_3 на досудовому слідстві ( т.2, а.с. 150-151).

ОСОБА_1 заперечує придбання прекурсору - толуолу з вмістом 0,225 л для виготовлення
наркотичних засобів, перевезення його та зберігання в АДРЕСА_4 Малинського
району в липні - сер-ні 2004 р. ( епізод № 8). Однак в нього 11.08.04 р. при обшуку був виявлений і
вилучений цей розчинник

12

(ацетон) - т.1, а.с. 43, 94; т.3, а.с. 104. Крім того,
цей засуджений визнає незаконні дії з наркотичними засобами по іншим епізодам.
Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність
виниОСОБА_1 по тим епізодам, за які він був засуджений. Дії його кваліфіковані
також правильно.

Засуджена ОСОБА_3 в суді не визнала вину по усім
інкримінованим епізодам обвинувачення ( №№ 1,9, 14-16). Однак в апеляції
йдеться лише про епізоди 1,9, 14 і 16, а епізод № 15 - не оспорюється ( збут
0,13 грам опію разом з ОСОБА_8 4.08.04 р.) . Тому вирок щодо цієї засудженої
перевіряється у межах апеляції.

По епізоду № 9 докази винності ОСОБА_3 наведені при дослідженні
вищевказаної апеляції засудженогоОСОБА_1. По епізодам №№ 14 і 16 ( збут 0,13
грам і 0,26 грам опію 4 та 8.08.04 р. разом з ОСОБА_8) суд навів вичерпні і
обгрунтовані докази у вироку в т.8 на а.с. 56-57 і 58 -59.

Зокрема, свідок ОСОБА_12 (легендована особа) викрила як ОСОБА_3, так і
ОСОБА_8 у збуті вищевказаних наркотичних засобів. Незважаючи на заперечення
засудженої, покази цього свідка ( покупця опію) підтверджені свідками ОСОБА_7,
ОСОБА_21 та іншими протоколами огляду речових доказів, шприців, туфель, коштів,
а також покупця, оперативної закупки, тощо (т.1, а.с. 150-153,46, 157 -160,
183; т.2, а.с. 272,23,5,6, 79; т.3, а.с. 49,14,16,106,192,147 - 149,157,189,
тощо).

В апеляції штучно переплутані прізвища, кількість
закупленого наркотичного засобу, спосіб купівлі жіночих туфель. Органи
досудового слідства і суд правильно встановили, що працівник міліції дав
легендованій особі 80 грн. на покупку жіночих туфель. ОСОБА_12 купила туфлі у
ОСОБА_21 за 45 грн., а решту витратила на " таксі". За ці туфлі
придбала у ОСОБА_3 опій. ОСОБА_21 це підтверджував, а потім показав, що
працівник міліції винен йому гроші за туфлі. Однак покази ОСОБА_21 не виправдовують
саме засуджену як по цьому епізоду, так і по епізоду № 16, оскільки останню
викривають покази покупця опію.

Немає підстав вважати неправильним встановлення обсягу
збуту засудженою наркотичного засобу по епізоду № 16. Досудове слідство і суд
встановив, що легендованій особі ОСОБА_12 для цих цілей був виданий шприц
ємкістю 5 мл. Вона придбала 4 мл опію, частину - вжила, частину розлила, а
шприц з 3 мл опію віддала працівнику міліції. В апеляції ці обсяги штучно
перекручені; був згаданий документ від 9.08.04 p., який насправді
не складався; згадується виїмка грошей 7.08.04 p., хоча вона
фактично була 19.08.04 р. (т.2, а.с. 183).

Таким чином, висновок суду про вчинення засудженою
злочинів за епізодами № 9,14 і 16 ґрунтується на матеріалах справи.

Що стосується епізоду №1 ( надання ОСОБА_3 таОСОБА_2.) приміщення ОСОБА_8
вАДРЕСА_1 для незаконного виготовлення і вживання наркотичних засобів, то
апеляції перших двох, на думку колегії суддів, є обгрунтованими, а

13

висновок
органів досудового слідства і суду про злочинність цих дій -помилковим.

За матеріалами справи, ОСОБА_8 (який пропустив строк на оскарження вироку,
тобто фактично в апеляційному порядку його не оскаржив) тривалий час постійно
проживав разом з батьками за вказаною адресою, користувався усіма приміщеннями
домогосподарства. Будь - яке відокремлення або інше подібне для вчинення
злочинних дій батьки йому не надавали.

Тому засудження їх за ч.1 ст.317 КК України не грунтується на вимогах цього
закону. Вирок в цій частині слід скасувати, а провадження по справі -закрити.

Оскільки обвинувачення ОСОБА_2 у збуті великої кількості макової соломи
26.09.04 р. ( тобто 487 грамів) не було висунуто, його дії по епізоду № 26 з
ч.2 слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 307 КК України.

Із обвинувачення і мотивації кваліфікації дій ОСОБА_3 за іншими статтями КК
України слід виключити вказівки про вчинення нею раніше злочину, передбаченого
ст. 317 КК України.

Засуджена ОСОБА_11 заперечує вину за епізодами №№ 4 і 5, а засуджена ОСОБА_5 - за епізодом №
25. Остання по епізодам №№ 4 і 5 вину визнає частково і зазначає, що весною
2004 р. посіяла власне насіння маку і не для збуту, а для господарських цілей,
в групі разом із Полив'яною злочини не вчиняла.

Однак на досудовому слідстві ОСОБА_5 давала інші
покази, які повністю викривали як її, так і ОСОБА_11 у злочинах.

Зокрема, 1.09.04 р.
ОСОБА_5 стверджувала, що мак сіяла особисто, а з Полив'яною в неї
справ не було (т.2, а.с. 247-248). Аналогічно у т. 2 на а.с. 144.

Далі, вже 3.09.04 р. ОСОБА_5 повністю викрила як себе,
так і ОСОБА_11, показавши, що з 2001 року остання отримувала від неї наркотичні
засоби (мак). В квітні 2004 р. ОСОБА_11 дала їй насіння маку і вони домовилися,
що після його вирощування ОСОБА_11 забере собі коробочки. Літом 2004 р. остання
з ОСОБА_9 приїжджала до ОСОБА_5,
бачила, як росте мак. Вони узгодили, що остання цей мак ( головки та
стеблини ) передасть тільки їй зі співмешканцем. При деяких допитах ОСОБА_5 уточнювала, що
насіння маку для посіву ОСОБА_11 дала їй ще у 2003 році. Але тоді ОСОБА_5 засіяла своє
насіння, а належне ОСОБА_4 - зберігала до наступного року. В 2004 році посіяла
його і ОСОБА_11 цікавилась цим питанням. Тобто остання фактично вважала насіння
2004 року - власним насінням.

Неодноразові покази ОСОБА_5
на досудовому слідстві були послідовні, логічні і суд обгрунтовано визнав їх
правдивими (т.3, а.с. 33-34, 190-191, 199, 108 -109). Під час очної ставки ОСОБА_5 викрила ОСОБА_11
і пізніше зазначила, що остання тоді" подавала їй знаки мовчати " (
а.с. 199).

В той же час ОСОБА_11 визнавала, що 3-4 роки тому придбала мак у ОСОБА_5. Тому суд обгрунтовано
не повірив показам ОСОБА_5
у судовому засідання.

14

Що стосуєтьсяОСОБА_4, то на досудовому слідстві до
проведення 18.08.04 р. обшуку у ОСОБА_5
перша 17.08.04 р. стверджувала, що про наркотики нічого не знає (т.2, а.с.
122 ).

Однак вже 19.08.04 р. ОСОБА_11 визнала, що ще з 2001 р. її співмешканець (
ОСОБА_9) купляв головки маку в ОСОБА_5,
один раз це безпосередньо бачила перша ( т.2, а.с. 149 ). В 2003 - 04 роках він
же аналогічно купляв макову солому, зокрема в 2004 році в ємкості 10 л. їй,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 особисто
пропонувала зазначену макову солому. При допиті в т.3 на а.с. 118-119 ОСОБА_11
вказувала, що це вона, а можливо ОСОБА_9 домовлявся із ОСОБА_5 за придбання в неї
цієї соломи. Пізніше ОСОБА_11 від цих показів відмовилась ( т.2, а.с. 198 ),
заявляла, що ОСОБА_8 " обумовлює " її (т.4, а.с. 30-31).

Висновок суду про доведеність виниОСОБА_4 і ОСОБА_5 грунтується на досліджених судом доказах по справі в їх
сукупності.

ПосиланняОСОБА_4
на " тиск " на неї з боку працівників міліції, про порушення її права
на захист 17.09.04 p.,
коли слідчий не надав їй, нібито, адвоката, спростовані матеріалами справи.
В ній є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи проти працівників
міліції на підставі ст. 6 п. 2 КПК, а також відповіді в наглядовому провадженні
№ 61 с/03.

Крім того, в т.3 на а. с. 193 є клопотанняОСОБА_4 мати
адвоката, однак - з моменту пред'явлення обвинувачення, а в якості підозрюваної
вона в той час показів не дала.

28.09.04 р. ОСОБА_11 заявила, що невинна, а адвоката " знайде пізніше
" (т.4,а.с. 173).

ОСОБА_11 вже була засуджена за дії з незаконним обігом наркотиків. Нові
злочини вчинила під час іспитового строку і не визнає вину, оскільки
намагається уникнути від кримінальної відповідальності.

Підстав для скасування вироку і закриття провадження по
справі щодоОСОБА_4, а також для зміни кваліфікації дій ОСОБА_5 - немає.

Обрана засудженій ОСОБА_4 реальна міра покарання
відповідає вимогам ст.ст. 65 і 71 КК України, оскільки вона тривалий час і
вперто не встає на шлях виправлення. Підстав для повторного застосування до неї
ст.75 КК України - немає, незважаючи на наявність в неї неповнолітніх дітей.
Крім того, суд застосував до неї ст. 69 КК України (т.8, а.с. 64, 66 ).

Що стосується засуджених ОСОБА_3 іОСОБА_2., то з врахуванням закриття щодо
них справи за ст. 317 ч.1 КК України і даних про їх особу колегія суддів вважає
за можливе пом'якшити їм покарання.

ОСОБА_2 - не судимий і вчинив злочин вперше, є пенсіонером, вину визнав
повністю. Колегія суддів застосовує до нього ст.ст. 75 і 76 КК України.

ОСОБА_3 також є пенсіонером за віком, приймала участь в трьох епізодах
збуту 0,13 гр., 0,13 гр. і 0,26 гр. опію, а також сприяла збуту 0,09 гр. опію.
Вона має низку захворювань, в тому числі і тяжке, є інвалідом 2 групи і

15

потерпілою
внаслідок аварії на ЧАЕС. При обранні їй покарання за ст.ст. 27 ч.5 і 307 4.2
КК України суд першої інстанції застосував до неї ст. 69 КК України, обравши
його нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією. Тому при обранні
покарання за ст. 307 ч.2 КК України колегія суддів з врахуванням наведеного
також аналогічним чином застосовує до неї ст. 69 КК України.

Підстав
для застосування до ОСОБА_3 ст.ст. 75 і 76 КК України - немає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляції засудженоїОСОБА_4 та в її інтересах адвоката ОСОБА_7, засуджених ОСОБА_5 таОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду від 23 червня 2006
року щодо вказаних засуджених - без зміни.

Цей же вирок щодо засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 -
змінити, задовольнити апеляцію останнього повністю, а першої - частково.

Зазначений вирок суду в частині засудження ОСОБА_3 і ОСОБА_2 за ч. 1 ст.
317 КК України - скасувати, а справу провадженням - закрити за відсутністю в їх
діях складу цього злочину.

Виключити з вироку при мотивуванні кваліфікації дій ОСОБА_3 - вказівки про
вчинення нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

Дії ОСОБА_2 з ч. 2 перекваліфікувати на ч.1 ст. 307 КК України і вважати
його засудженим за цим законом до обраної судом міри покарання - 5 років
позбавлення волі, без конфіскації майна.

Застосувати до ОСОБА_2 ст.ст. 75 і 76 КК України, з призначенням зазначеної
міри покарання з випробуванням і іспитовим строком З роки. Зобов'язати цього
засудженого не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця
проживання і періодично з'являтися для реєстрації.

При обранні міри покарання ОСОБА_3 за ст. 307 ч.2 КК України застосувати до
неї ст. 69 КК України і призначити 3 роки 3 місяці позбавлення волі з
конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

16

На підставі
ст. 70 ч.
1 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання
більш суворим обрати ОСОБА_3 З роки 3 місяці позбавлення
волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

Згідно вимог ст. 71 ч. 1 КК України до цього покарання
частково приєднати невідбуте за попереднім вироком Малинського райсуду від 13.09.2002
р. і остаточно визначити ОСОБА_3 З роки 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

Врешті вирок Малинського районного суду від 23.06.2006 р. щодо засуджених ОСОБА_3
і ОСОБА_2 залишити без зміни.