Провадження № 11-кп/792/209/15
Справа № 684/925/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000194 за апеляційною скаргою ст. прокурора Старосинявського району на ухвалу Старосинявського районного суду від 13 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Старосинявського районного суду від 13 лютого 2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 10.08.2014 року, закрито.
Речові докази: - автомобіль «ГАЗ 53 цистерна харчова», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто приватному підприємству «Консалтингова фірма «Прометей» ;
- велосипед «Україна», у деформованому стані після ДТП, що перебуває на зберіганні у Старосинявському РВ УМВС України у Хмельницькій області - повернуто власнику ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 412, 78 грн. віднесено на рахунок держави.
Згідно ухвали суду ОСОБА_8 обвинувачувався у тому що він, близько 5 год. 30 хв. 10серпня 2014 року, керуючи автомобілем «ГАЗ 53 цистерна харчова", реєстраційний номер НОМЕР_1 . рухаючись по автодорозі сполученням с.Пилява - с. Миколаївка Старосинявського району при в`їзді в с. Миколаївка при виникненні небезпеки, а саме велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався автодорогою в зустрічному для автомобіля напрямку посередині проїзної частини, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля. В подальшому, ОСОБА_8 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, продовжуючи рух. перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками руху, змінив напрямок руху, виїхавши на зустрічний напрямок руху та на ліве узбіччя, де допустив, передньою частиною автомобіля, наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 який, в свою чергу, при зустрічному роз`їзді з автомобілем повернувся на свій напрямок руху та на праве по ходу його руху узбіччя і в результаті наїзду потрапив під транспортний засіб.
Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до тривалого розладу здоров`я і утворились від травмуючої дії виступаючих конструктивних частин кузова автомобіля.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 1.30. 10.1, 11.1, 11.3, 12.3. 13.1. 13.3 Правил дорожнього руху України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону і ухвалити нову ухвалу, якою в звільненні ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим відмовити і матеріали кримінального провадження повернути до Старосинявського районного суду на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

При цьому посилається на те, що об`єктивна сторона ч.1 ст.286 КК України перш за все виражається в порушені правил безпеки руху, а суспільно небезпечні наслідки є другою ознакою. При цьому зазначає, що судом першої інстанції не враховано специфіку об`єкту посягання під час вчинення ОСОБА_8 злочину, де основним безпосереднім об`єктом є порушення Правил дорожнього руху України, а спричинена ОСОБА_7 шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт.

В зв`язку з цим апелянт вважає, що ОСОБА_8 необгрунтовано на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 ухвалу суду не оскаржив.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, думку: потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити в силі, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені доводи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, одержаних в установленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом, він є обґрунтованим та не оспорюється і не заперечується в апеляційній скарзі, як не оспорюється обвинуваченим і правильність кваліфікації його дій.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, визнав свою вину, щиро розкаявся та звернувся до суду із письмовою заявою, якою просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Закриваючи кримінальне провадження і звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано положення ст.46 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості, з необережності, раніше не судимий, примирився з потерпілим, шкоду відшкодував, претензії матеріального та морального характеру відсутні.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про ніби то наявність другого об`єкту даного правопорушення, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

П.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», роз`яснено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч.2 ст.49 КПК України.

При закритті даного кримінального провадження судом І інстанції наведені положення КК України дотримані.

Окрім того, органом обвинувачення, другим потерпілим інша особа не визнана.

В зв`язку наведеним апеляційну скаргу прокурора колегія суддів визнає непереконливою.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 424, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Старосинявського районного суду від 13 лютого 2015 року про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України н6а підставі ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 у зв`язку з примиренням винного з потерпілим залишити без змін, а апеляційну скаргу старшого прокурора Старосинявського району - без задоволення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .