А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.02.2014р. м. Ужгород
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2327 (дві тисячі триста двадцять сім) гривень 86 копійок процесуальних витрат за проведення судово-хімічних експертиз.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишено попередній домашній арешт.
Речові докази: сильнодіючі лікарські засоби постановлено знищити; мікро СД залишити при матеріалах справи.
Згідно вироку ОСОБА_6 при невстановлених обставинах придбав 160 таблеток рожевого кольору у восьми блістерах з написами Danabol, з вмістом 1,6 г метандієнону та рідину світло-жовтого кольору у двох флаконах, ємністю по 10 мл кожний, що містять сильнодіючий лікарський засіб нандролон деканат, вміст (маса) якого становить 6,0 г, зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , а 13.05.2014 року близько 18 год. 20 хв. на перехресті вул. Духновича і Елеваторна в с. Горонда збув їх громадянину ОСОБА_9 за 1200 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах придбав 280 таблеток рожевого кольору у чотирнадцятьох блістерах з написами Danabol з вмістом 2,8 г метандієнону, що відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, та незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , а 26.08.2014 року приблизно о 19.00 год. на автомобілі марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 перевіз його до будинку АДРЕСА_2 , де збув громадянину ОСОБА_9 за 660 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині призначення покарання скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 321 КК України 3 роки і 6 місяців позбавлення волі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_6 скоїв два епізоди умисного, корисливого кримінального правопорушення, спрямованого проти здоров`я населення, у великих розмірах, чого суд, на його думку, не врахував.
В апеляційній скарзі захисник вказує, що ОСОБА_6 визнав вину, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, молодий за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що злочином не завдано жодної шкоди, що обставин, які обтяжують покарання, не встановлено. Крім цього обвинувачений є інвалідом з дитинства, а тому суд мав визнати це як обставину, що пом`якшує покарання. Просить вирок змінити, застосувавши до ОСОБА_6 ст. 69 КК України та призначити йому штраф у розмірі 1700 гривень. Просить також виключити з вироку висновок про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави витрат за проведення судових експертиз, так як вважає, що їх стягнуто з нього необґрунтовано.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану державним обвинувачем апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисника, пояснення обвинуваченого і захисника, які підтримали свої апеляційні вимоги та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи в апеляційних скаргах не оспорюються і тому, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу, вчинені повторно, цим обставинам відповідає.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання безпідставно застосував до нього ст. 75 КК України, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів уважає, що вищевказані норми закону при призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції дотримані.
Суд визнав, що вчинений обвинуваченим злочин класифікується як злочин середньої тяжкості, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які пом`якшують покарання. Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, молодий віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є інвалідом з дитинства, проживає без батька з неповнолітньою сестрою та матір`ю-пенсіонеркою, які потребують його допомоги. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, не встановлено.
Переконливих доводів щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання без застосування ст. 75 КК України, прокурор в апеляційній скарзі і в промову під час апеляційного розгляду не навів. З огляду на це, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення внаслідок безпідставного звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням.
З доводами захисника про призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів також відхиляє такі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 69 КК України суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного
Як убачається з матеріалів провадження та вироку, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції визнано лише одну щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Інші дані про ОСОБА_6 , у тому числі про його інвалідність, характеризують лише як його особу і судом першої інстанції не були визнані обставинами, що пом`якшують покарання, з чим погоджується й колегія суддів.
Прохання захисника про виключення з вироку рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави витрат за проведення судових експертиз, апеляційний суд відхиляє, так як відповідно до ч. 2 ст. 123 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за злочин, передбачений ч. 3 ст. 321 КК України, кошти, витрачені на проведено судово-хімічних експертиз, як процесуальні витрати, судом правомірно стягнуто з обвинуваченого в користь держави.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційні скарги заступника начальника відділу прокуратури Закарпатської області та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду від 07 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з для її проголошення.

Судді: