Справа № 646/2584/14-к
№ провадження 1-кп/646/306/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2014 року

м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - Благої І.С.,

суддів Прошутя І.Д., Сорока О.П.,

за участю секретарів судового
засідання - Шеховцової Н.В., Міщенко О.О.,

прокурорів - Радченка А.В., Лазарєвої
М.Д., Дриль В.В.,

захисника -ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

обвинуваченого - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження №0000163 від 22.01.2014 року
відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Харкова, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого,
непрацюючого, який зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше
судимого:

- 29.03.2005р. Київським районним судом
м.Харкова за ст.186 ч.2 до 1 (одного) року
обмеження волі, на підставі ст..75 КК
України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 23.06.2005р. Комінтернівським районним
судом м.Харкова за ст.ст.186 ч.2 КК України
до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,
на підставі ст..75 КК України звільнений
від відбування покарання з іспитовим
строком на 2 роки;

- 03.12.2007 року Комінтернівським районним
судом м.Харкова за ст.ст.121 ч.2, 71 КК
України до 7 (семи) років позбавлення
волі; 14.06.2011р. звільнений
умовно-достроково на невідбуту частину
3 роки 1 день;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.15 - ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

21.01.2014р. приблизно о 17 годині 00
хвилин, ОСОБА_3, знаходячись адресою:
АДРЕСА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, діючи умисно,
на грунті особистих неприязних
відносин, виниклих в ході сварки з
ОСОБА_2, наніс йому кухонним ножем удар
в грудну клітину зліва, спричинивши
ОСОБА_2 проникаюче колото-різане
поранення грудної клітини зліва по
задньо-боковій поверхні, яке згідно
висновку судово-медичної експертизи
від 29.01.2014р. №103-А/14 має ознаки тяжкого
тілесного ушкодження за критерієм
небезпечності для життя.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину
у спричиненні потерпілому ОСОБА_2
вищевказаних тілесних ушкоджень та
пояснив, що 21.01.2014р. він разом зі своїм
знайомим ОСОБА_5 прийшли в гості до
ОСОБА_6, де відмічали народження
племінника ОСОБА_6 та розпивали спиртні
напої, сидячи на кухні будинку. Пізніше
до них приєднався ОСОБА_2, який також
разом з ними вживав алкогольні напої.
Через деякий час між ним та ОСОБА_2
виник конфлікт, але з якої точно
причини він не пам'ятає, оскільки
знаходився у стані сп'яніння. Сварка
переросла у бійку, в ході якої вони з
ОСОБА_2 нанесли один одному пару ударів
кулаками. Потім ОСОБА_2 схопив його,
пригнувши йому голову, задушливим
прийомом. Він не міг вирватися, тому
навпомацки схопив зі столу ніж та
вдарив ним ОСОБА_2 збоку. При цьому він
не бачив, куди саме наносив удар. Коли
ОСОБА_2 впав, він побачив, що удар
прийшовся ОСОБА_2 у ліву верхню частину
тулубу. Він викликав бригаду швидкої
допомоги, яка приїхала приблизно через
десять хвилин.. Хто був присутнім під
час їхньої бійки з ОСОБА_2, він не
пам'ятає.

В судовому засіданні
обвинувачений щиро розкаявся у
скоєному та попросив вибачення у
потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_2 показав у
судовому засіданні, що з обвинуваченим
ОСОБА_3 у нього були дружні відносини. 21
січня 2014 року він прийшов до свого
знайомого ОСОБА_6, який проживає у
АДРЕСА_2. В гостях у ОСОБА_6 вже
знаходились ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Вони
вживали спиртні напої, і він до них
приєднався. Ближче до 17-00 години у них з
ОСОБА_3 виник конфлікт, причини якого
він не пам'ятає. Коли він збирався
уходити та брав з вішалки куртку, то
відчув удар у спину. Між ними з ОСОБА_3
почалася бійка, вони штовхали один
одного, він наніс ОСОБА_3 удар. В ході
бійки він побачив, як у ОСОБА_3 випав
ніж, який був у крові. Самого удару
ножем він не відчув та не бачив, як
ОСОБА_3 узяв ніж, а став втрачати
свідомість та впав. Поки чекали бригаду
швидкої допомоги, хтось намагався
зупинити йому кровотечу згорнутим
светром. ОСОБА_3 при цьому був поруч.
Хто був присутнім під час їхньої бійки
з ОСОБА_3, він не пам'ятає.

Також потерпілий пояснив суду, що
пробачив обвинуваченого та не має до
нього матеріальних та моральнихго
претензій. Також під час допиту в
судовому засіданні потерпілий пояснив,
що не бажає, щоб обвинуваченого суворо
карали за скоєне.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 пояснив, що 21.01.2014р. він
разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, які прийшли до нього додому за
адресою: АДРЕСА_2, відмічали народження
його племінниці, вживаючи алкогольні
напої. Пізніше до них приєднався ОСОБА_2
Між ним та ОСОБА_2 зав'язався спір з
приводу грошового боргу ОСОБА_2 ОСОБА_2
заперечував свій борг ОСОБА_6 та ОСОБА_3,
а потім почав провокувати його та
ОСОБА_3, ображаючи ОСОБА_3 нецензурною
лайкою. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почалася
бійка. Він намагався їх розняти. Потім
він побачив, як ОСОБА_2 впав на підлогу.
Також він побачив у ОСОБА_3 кухонний
ніж, яким вони нарізали продукти. Тоді
він сказав, щоб викликали бригаду
швидкої допомоги та вибіг за ОСОБА_5,
який був на вулиці. ОСОБА_3 залишався з
потерпілим ОСОБА_2 та викликав швидку
допомогу. Під час їх спілкування та під
час сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він не
чув від останнього погроз на адресу
потерпілого.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що в січні 2014 року
він разом зі своїм приятелем ОСОБА_3
прийшли до ОСОБА_6 додому за адресою:
АДРЕСА_2. Вони сиділи на кухні та
відмічали народження племінника у
ОСОБА_6 Пізніше приїхав ОСОБА_2, який
спровокував конфлікт. Між ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 почалася перебранка,
під час якої він вийшов на вулицю та був
відсутній біля 10 хвилин. Його покликав
ОСОБА_6, він повернувся та побачив, як
ОСОБА_3 викликає бригаду швидкої
допомоги ОСОБА_2, який лежав на підлозі.
ОСОБА_6 сидів біля ОСОБА_2. Він спитав, що
трапилося, але не пам'ятає, що йому
відповіли. Під час їх спілкування та
під час сварки між ОСОБА_2, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 він не чув від останнього погроз
на адресу потерпілого.

Під час проведення огляду місця події
21.01.2014р. на кухні будинку за адресою:
АДРЕСА_2, було виявлено та вилучено
кухонний ніж з коричневою рукояткою,
перемотаний ізольованою стрічкою, а
також відбитки пальців рук на пляшці
«Кока-кола» та на упаковці з-під
згущеного молока (матеріали
кримінального провадження а.с.11-15).

Вказаний кухонний ніж оглянуто,
визнано речовим доказом та долучено до
матеріалів кримінального провадження
(матеріали кримінального провадження
а.с.45, 46).

За висновками судової
дактилоскопічної експертизи №19 від
29.01.2014р. два сліди пальців рук, слід
пальця руки, який відобразився на
наданому на дослідження ножі,
вилученому в ході огляду місця події
21.01.2014р., не придатні для ідентифікації
особи (матеріали кримінального
провадження а.с.30-35).

Відповідно до висновку
судово-медичної (цитологічної)
експертизи від 20.02.2014р. №122-Ц/2014,
враховуючи конкретні обставини справи
та групову характеристику крові
ОСОБА_2, можна припустити, що сліди
крові на клинку ножа, вилученого в ході
огляду місця події, могли походити, у
тому числі, від ОСОБА_2 (матеріали
кримінального провадження а.с.40-46).

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи від 29.01.2014р. №103-А/14 у ОСОБА_2
мало місце проникаюче колото-різане
поранення грудної клітини зліва по
задньо-боковій поверхні; травма
утворилася в результаті одноразової
дії колючо-ріжучого предмету типу ножа
з шириною клинку на глибині занурення
не біля 2 см; вказане тілесне ушкодження
має ознаки тяжкого тілесного
ушкодження за критерієм небезпечності
для життя (матеріали кримінального
провадження а.с.25-26).

Як вбачається з протоколу слідчого
експерименту від 19.02.2014р. за участі
ОСОБА_3, в ході проведення цією слідчої
дії на досудовому розслідуванні він
давав показання аналогічні тим, які дав
під час судового розгляду (матеріали
кримінального провадження а.с.70-73).

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 невірно
кваліфіковані органом досудового
розслідування за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115КК
України як закінчений замах на
вбивство, тобто умисне протиправне
заподіяння смерті іншій людині,
виходячи з наступного.

Так, орган досудового
розслідування зазначає, що ОСОБА_3 не
довів свій злочинний умисел,
направлений на вбивство ОСОБА_2, до
кінця з причин, що не залежали від його
волі, оскільки потерпілому була надана
своєчасна медична допомога.

При цьому органом досудового
розслідування не взято до увагу ту
обставину, що обвинувачений сам
викликав потерпілому бригаду швидкої
допомоги та дочекався її приїзду. Крім
того, як пояснили в судовому засіданні,
і свідки, і сам обвинувачений, він мав
реальну можливість спричинити ОСОБА_2
ще тілесні ушкодження та навіть після
нанесення потерпілому удару ножем
деякий час залишався з ним наодинці,
поки свідок ОСОБА_6 вибігав на двір за
свідком ОСОБА_5. В цей проміжок часу
обвинуваченому ОСОБА_3 ніщо не заважало
довести до кінця умисел на вбивство
ОСОБА_2, якщо б він мав такий намір.

Частиною першою статтею 15 КК України
замахом на злочин визнається скоєння
особою з прямим умислом кримінально -
карного діяння, якщо воно не було
доведене до кінця з причин, які не
залежали від її волі.

Разом з тим, під час під час судового
розгляду не встановлено, що ОСОБА_3 мав
умисел на вбивство ОСОБА_2, і що він не
довів такий умисел до кінця з тієї
причини, що потерпілому була надана
своєчасна медична допомога.

Обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що
він не мав наміру на позбавлення життя
потерпілого.

Таке твердження сторона
обвинувачення нічим не спростувала.

Встановлені судом обставини події,
зокрема, те, що ОСОБА_3 спонтанно узяв
ніж зі столу під час бійки, а не
навмисно його підшукав та приготував
для заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілому, також свідчать про
відсутність у ОСОБА_3 умислу на
вбивство ОСОБА_2

Як пояснили в судовому засіданні
потерпілий та свідки, ніхто з них не
чув, щоб ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_2, у
тому числі, висловлював погрози його
життю. Більш того, після бійки
обвинувачений сам викликав бригаду
швидкої допомоги потерпілому.

Крім того, органом досудового
розслідування при викладенні
фактичних обставин в обвинувальному
акті не зазначено мотивів, якими
керувався ОСОБА_3 при замаху на
вбивство потерпілого.

Таким чином, оцінюючи досліджені в ході
судового розгляду докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, суд
вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у
скоєнні злочину за обставин, визнаних
судом встановленими і викладених у
вироку, доведена повністю. Суд
кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК
України як умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

Згідно зі ст.12 КК України злочин,
передбачений ч.1 ст.121 КК України,
відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого
встановлено, що він одружений, має на
утриманні малолітню дитину, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, був раніше судимий,
останній раз 03.12.2007 року
Комінтернівським районним судом
м.Харкова за ст.ст.121 ч.2, 71 КК України до 7
(семи) років позбавлення волі; 14.06.2011р.
звільнений умовно-достроково на
невідбуту частину 3 роки 1 день; на
обліку у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває, має
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання.

Згідно зі ст.66 КК України суд визнає
обставиною, яка пом'якшує покарання
обвинуваченому, його щире каяття у
спричиненні тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.67 КК України
обставинами, які обтяжують покарання
обвинуваченому, є рецидив злочину та
скоєння злочину у стані алкогольного
сп'яніння.

При призначенні покарання суд враховує
характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, дані про
особу обвинуваченого, обставини, що
обтяжують покарання обвинуваченому, та
обставину, що пом'якшує покарання
обвинуваченому, а також обставини
злочину, а саме, що потерпілий був
ініціатором конфлікту, його прохання
суворо не карати обвинуваченого і
відсутність будь-яких претензій до
обвинуваченого. Також суд враховує
наявність на утриманні у
обвинуваченого малолітньої дитини,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Призначаючи покарання, суд виходить з
вимог ст.50 КК України, відповідно до
якої покарання має на меті не тільки
кару, а й виправлення засуджених, а так
само попередження вчинення нових
злочинів як засудженими, так і іншими
особами.

Проаналізувавши зазначені обставини,
суд вважає за необхідне призначити
обвинуваченому покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції
статті закону, що передбачає
відповідальність за скоєний ним
злочин, тобто ч.1 ст.121 КК України.

Долю речових доказів вирішити
відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з
обвинуваченого.

Цивільного позову по справі не
заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 369, 373, 374 КПК України,
суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 5
(п'ять) років.

На підставі ст.71 КК України шляхом
часткового приєднання невідбутої
ОСОБА_3 частини покарання, призначеної
вироком Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 03.12.2007., у вигляді 6
(шести) місяців позбавлення волі до
призначеного покарання, остаточно
призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5
(п'яти) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

Строк початку покарання ОСОБА_3
рахувати з дня його затримання, тобто з
22.01.2014р.

До набрання вироком законної сили
залишити без змін запобіжний захід,
обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під
вартою.

Речові докази по справі: кухонний ніж,
який знаходиться на зберіганні у
камері зберігання Червонозаводського
РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області
(матеріали кримінального провадження
а.с.45-47) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати по справі за проведення
судової дактилоскопічної експертизи у
сумі 1271 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводського районний суд
м.Харкова протягом 30 діб після
проголошення з підстав, передбачених
ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору. Учасникам
судового провадження, які не були
присутніми в судовому засіданні, копія
вироку надсилається не пізніше
наступного дня після ухвалення.

Головуючий
І.С. Блага

Судді
І.Д.Прошутя

О.П.Сорока