АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/716/15 Справа № 203/26/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004269, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

Встановила:

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт та ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70, 72 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді одного року позбавлення волі.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_12 3 000 грн., ОСОБА_13 1 300 грн., ОСОБА_10 1 300 грн., ОСОБА_11 1 500 грн., ОСОБА_9 2 000 грн., ОСОБА_14 2 000 грн.

Постановлено відмовити потерпілій ОСОБА_15 в задоволенні позовних вимог

В апеляційній скарзі з внесеними змінами обвинувачена ОСОБА_6 просила пом`якшити призначене їй покарання із застосуванням ст.75 КК України, врахувавши дані про її особу, обставини, що пом`якшують покарання, і те, що вона раніше не мала судимості, характеризується позитивно, щиро розкаялася у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за те, що вона 13 серпня, 16 і 18 жовтня 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , за допомогою належного їй планшетного комп`ютеру та використовуючи електронну пошту, створила на інтернет сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 облікові записи, а саме « ОСОБА_16 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на яких розмістила оголошення про передачу вищевказаної квартири в оренду, не маючи при цьому намірів передавати це житло для проживання майбутнім наймачам.

Після цього, 14 жовтня 2014 року о 11 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , реалізовуючи злочинні наміри, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом оформлення договору найму квартири АДРЕСА_1 отримала від ОСОБА_12 в якості передоплати за оренду грошові кошти в розмірі 3 000 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до зазначеної квартири, та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

17 жовтня 2014 року о 18 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання шляхом обману, під приводом надання в оренду квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 2 000 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до вказаного житла та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

21 жовтня 2014 року о 15 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання шляхом обману, під приводом надання в оренду квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 1 300 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до зазначеної квартири та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

22 жовтня 2014 року о 15 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання повторно шляхом обману, під приводом оформлення договору найма в оренду квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 в розмірі 1 300 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до зазначеного житла та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

29 жовтня 2014 року о 18 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання шляхом обману, під приводом передачі в оренду квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 в розмірі 1 500 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до цієї квартири та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

12 листопада 2014 року о 13 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання шляхом обману, під приводом оформлення договору найма квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 в розмірі 2 000 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останнього до зазначеної квартири та розпорядилась його коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

26 листопада 2014 року о 14 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання шляхом обману, під приводом передачі в оренду квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_17 в розмірі 1 400 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до вказаного житла та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

27 листопада 2014 року о 13 годині ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання за вказаною адресою шляхом обману, під приводом передачі в оренду квартири АДРЕСА_1 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 в розмірі 2 000 грн., не маючи при цьому намірів вселяти останню до цього житла та розпорядилась її коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка просила доводи зміненої нею апеляційної скарги задовольнити і пом`якшити їй призначене судом покарання із застосуванням ст.75 КК України, доводи захисника ОСОБА_8 , яка підтримала змінену апеляційну скаргу обвинуваченої і просила визначити їй покарання з випробуванням з іспитовим строком, пояснення потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які категорично заперечували доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо пом`якшення їй покарання, міркування прокурора ОСОБА_7 , яка вважала вирок законним і обґрунтованим, а призначене ОСОБА_6 покарання таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України, а тому просила скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_6 в заволодінні майном потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 шляхом обману на загальну суму 14200 грн. за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як убачається з апеляційної скарги ОСОБА_6 з внесеними нею змінами, обвинувачена висновок суду про доведеність її винуватості у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України не оспорює.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи обвинуваченої ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного їй покарання ступеню тяжкості вчиненого та її особі через суворість.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_6 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченої, обставини, що впливають на покарання, в тому числі й ті, на які є посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої.

Зокрема, судом враховано вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, від яких постраждали 8 потерпілих, умисними злочинними діями обвинуваченої останнім заподіяна шкода на загальну суму 14200 грн. На момент судового розгляду ОСОБА_6 в добровільному порядку відшкодувала лише заподіяну нею шкоду потерпілій ОСОБА_15 у розмірі 2000 грн.
Щодо особи обвинуваченої суд урахував, що вона за місцем проживання характеризувалася позитивно, визнала себе винною у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину.
Згідно ст.66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винної особи. Щирим каяття вважається тоді, коли воно грунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Даних про таку оцінку ОСОБА_6 своїх дій у матеріалах провадження немає.
Про те, що обвинувачена своєю поведінкою не проявляє щирого каяття, свідчать і пояснення потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в суді апеляційної інстанції.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 не працювала, а тому вона не мала можливості сплатити штраф або відбувати інше більш м`яке покарання, ніж позбавлення волі, яке передбачено в санкції ч.2 ст.190 КК України, за якою її було засуджено.

Отже, під час розгляду кримінального провадження достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_6 ст.75 КК України не встановлено і в апеляційній скарзі обвинуваченою та її захисником також не наведено.

Крім того, з показань ОСОБА_6 та інформації, яку надав Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, убачається, що обвинувачена знову притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні шахрайські дії відносно громадян.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Тому не має підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості, як про це зазначає обвинувачена в скарзі.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обгрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою ОСОБА_6 - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4