Справа № 738/472/15-к
№ провадження 1-кп/738/55/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2015 року за №0000050, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 вчинив злочин при наступних обставинах.

25 січня 2015 року близько 19-00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи біля господарства АДРЕСА_2 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів, передав ОСОБА_6 три патрона та гранату РГД-5 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим, які він незаконно привіз із зони проведення антитерористичної операції.

09 лютого 2015 року в період часу з 16-21 год. по 17-00 год. працівниками Менського РВ УМВС України в Чернігівській області під час обшуку господарства АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_6 , останнім було добровільно видано три патрона, які відповідно до висновку балістичної експертизи №102 від 11 лютого 2015 року, є боєприпасами гвинтів очними патронами калібру 7,62 мм, які виготовлені заводським способом і придатні до стрільби, предмет, який схожий на гранату та уніфікований запал ручної гранати модернізований, які відповідно до висновку вибутехнічної експертизи №10 (Вт) від 23 лютого 2015 року є корпусом ручної гранати типу РГД-5 з конструктивно оформленим в нього зарядом вибухової речовини тротилу та уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ, який містить в собі заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху та який виготовлений промисловим способом.

26 травня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння, сторони угоди погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання (стаття 476 КПК України).
В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити укладену угоду з прокурором і призначити узгоджене в ній покарання, зазначивши, що укладення угоди було добровільним та без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок. Обвинувачений підтвердив, що три патрона та гранату РГД-5 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим він привіз із зони проведення антитерористичної операції, а згодом передав ОСОБА_6 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.ч.4 та 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Під час розгляду справи з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Своїми умисними діями, які виразилися в носінні, зберіганні та передачі бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також узгоджене сторонами угоди покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому злочині.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
Узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначене у межах санкції ч. 1 ст.263 КК України, відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України, зокрема, три патрона калібру 7,62 мм, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Менського РВ УМВС України в Чернігівській області підлягають знищенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів, в загальній сумі 736,74 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 травня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і призначити йому узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: три патрона калібру 7,62 мм, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Менського РВ УМВС України в Чернігівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 74 коп..
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1