Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/387/15-к
№ провадження 1-кп/624/48/15
В И Р О К
Іменем України

смт. Кегичівка 27 травня 2015 року

Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , сторін: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , у залі суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за яким

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає в с.Бесарабівка Кегичівсько го району Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, утриманців не має, не засуджений, обвинувачується за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08.03.2015 року приблизно о 16 год., на вул.1 Травня смт Кегичівка Харківської області, ОСОБА_4 , під час сварки на грунті неприязних стосунків, умисно, наніс удари: ногою по обличчю, руках та в область тазу ОСОБА_6 ; кулаком по обличчю, ногою по руках та в область таза, ОСОБА_5 , спричинивши: ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Ці дії кваліфіковані за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 125 КК, як умисні середньої тяжкості та легке тілесне ушкодження відповідно.

У судовому засіданні прокурор та потерпілий ОСОБА_5 це обвинувачення підтримав, обвинувачений винуватим себе визнав повністю, дати показання погодився.

З`ясувавши думку учасників, відсутність заперечень, суд, згідно зі ст.349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежити його допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів про дані щодо особи, речових доказів, процесуальних витрат. Суд переконався, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, наслідки їх зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Побив потерпілих за те, що ті раніше пошкодили йому автомобіль і не відшкодували збитки. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що на примирення не згоден, вважає за необхідне покарати обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з"явився, надав заяву, відповідно до якоїпросить розглядати справу без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

Судом досліджені копії паспорта обвинуваченого, довідки про стан його здоров`я, відсутність судимості,інші матеріали кримінального провадження.

Документи сумнівів у достовірності не викликали, викладені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши показання, дослідивши докази, суд вважає обвинувачення доведеним повністю.

Суд визнає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце, містить склад кримінального правопорушення, обвинувачений умисно наніс потерпілим середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, ці дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст.125 КК України.

Згідно зі ст.12 КК, дані правопорушення є злочинами середньої і невеликої тяжкості відповідно.

Обвинувачений є винним у їх вчиненні і підлягає покаранню.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК, визнається щире каяття - це підтверджується поведінкою обвинуваченого під час провадження. Обставин, що його обтяжують, за ст. 67 КК, не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину та його обставини, суд вважає недостатнім призначити покарання інших видів, ніж обмеження волі за ч.1 ст.122 КК та громадські роботи - за ч.1 ст.125 КК. Також застосувати ч.1 ст.70 та ч.1 ст.72 КК щодо призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим та їх складання з того розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт..

Водночас, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 75 КК України щодо звільнення його від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з п.2,3 ч.1 ст. 76 КК.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не застосовувався, позов не заявлявся, арешт на майно не накладався, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченихо ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 125 КК України , і призначити йому покарання: за ч. 1 ст.122 1 рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 125 200 годин громадських робіт. За правилами ст.72 КК, перевести останнє в 25 днів обмеження волі.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у вигляді 1 року обмеження волі.

Згідно зі ст.75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст. 76 КК, покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну свого місця проживання чи роботи. Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового злочину і виконання покладених обов`язків.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через цей районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили: при не поданні скарги - після закінчення зазначеного строку, у разі її подання та відмови у задоволенні - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження, вручивши її у приміщенні суду.

Суддя ОСОБА_1