Яготинський районний суд Київської
67 м. м. Яготин Яготинський район
Київська область Україна 7700
Справа № 1028/1/12
Провадження № 1-кп/1028/1/12
У Х В А Л А

11.01.2013 м. м. Яготин

Яготинський районний суд Київської
області в складі: головуючого судді
Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

за участю прокурора

потерпілого ОСОБА_1

обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому
засіданні в м. Яготин Київської
області, призначеному ухвалою судді
Яготинського районного суду Київської
області від 13 грудня 2012 року,
кримінальне провадження, яке надійшло
від прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в Київській області, про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Веснянка Старокостянтинівського
району Хмельницької області, українця,
громадянина України, освіта середня
-спеціальна, не працюючого,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, мешканця
АДРЕСА_2, в силу ст. 89 КК України не
судимого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м.
Яготин Київської області, українця,
громадянина України, освіта неповна
середня, не працюючого, мешканця
АДРЕСА_3

обвинувачених в злочині, передбаченому
ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід
відносно ОСОБА_2 обрано 13 вересня 2012
року у вигляді тримання під вартою,
відносно ОСОБА_3 обрано 05.12.2012 року у
вигляді особистого зобов"язання

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому
засіданні захисник обвинуваченого
ОСОБА_2-адвокат ОСОБА_5 заявив
клопотання про зміну міри запобіжного
заходу ОСОБА_2 з тримання під вартою на
особисте зобов"язання, обгрунтовуючи
це наступним. Згідно ст. 183 КПК України
тримання під вартою є винятковим
запобіжним заходом, який
застосовується виключно у разі, якщо
прокурор доведе, що жоден із більш
м"яких запобіжних заходів не зможе
запобігти ризикам, передбаченим
статтею 177 цього Кодексу. Частиною ч.2
ст. 177 КПК України передбачено
необхідність існування обгрунтованої
підозри у вчиненні особою
кримінального правопорушення, а також
наявність ризиків, які дають достатні
підстави суду вважати, що
обвинувачений може здійснити дії,
передбачені частиною першою цієї
статті. Враховуючи те, що на
сьогоднішній день відсутні будь-які
підстави та ризики, передбачені ст. 177
КПК України для продовження строку
тримання під вартою ОСОБА_2, які з точки
зору органу досудового слідства
існували під час досудового
провадження, міра запобіжного заходу
підлягає зміні на більш м"яку міру
запобіжного заходу, оскільки
необхідність перебування під вартою
лише з підстав вчинення тяжкого
злочину не передбачено чинним КПК.

Крім того, при вирішенні питання
про зміну міри запобіжного заходу, суду
необхідно взяти до уваги положення
статей 5,6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод,
встановлених у рішеннях Європейського
суду з прав людини щодо необхідності
дотримання розумних строків тримання
під вартою. Всупереч цьому, ОСОБА_2
більше чотирьох місяців тримається
під вартою, виконав всі покладені на
нього процесуальні обов"язки,
затягування проведення досудового
слідства в жодному випадку не залежало
від обвинуваченого. На даний час всі
процесуальні дії, які повинні були бути
проведені з ОСОБА_2 виконані, а тому
здійснювати його ізоляцію не має
потреб.

Відповідно до установленої
практики Європейського суду з прав
людини тривале безперервне тримання
під вартою може бути виправдане, якщо
існують реальні ознаки наявності
справжнього суспільного інтересу,
який, незважаючи на презумпцію
невинуватості, переважає принцип
поваги до особистої свободи,
закріплений статтею 5 Конвенції. В
зв"язку з чим, суд має забезпечити, щоб
строк тримання під вартою
обвинуваченого не перевищував
розумних строків. Так, враховуючи
принцип презумції невинуватості, суд
повинен дослідити всі факти, що
свідчать про наявність або відсутність
згаданого суспільного інтересу, який
може дозволити відступити від принципу
поваги до особистої свободи та
викласти їх у своєму рішенні при
вирішенні питання про зміну міри
запобіжного заходу. Відповідно до
роз"яснень, які надав Вищий
Спеціалізований Суд України в своєму
інформаційному листі від 26.11.2012 року
"Про деякі питання застосування
розділу "Перехідні положення"
Кримінально-процесуального кодексу
України" п.20- під час розгляду клопотань
про зміну чи скасування запобіжного
заходу в порядку КПК 1960 року, судам
необхідно враховувати положення
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, практику
Європейського суду з прав людини, а
також загальну спрямованість реформи
кримінального судочинства на
гуманізцію та підвищення гарантій
захисту прав особи, згідно з якими
тримання під вартою має бути
винятковим запобіжним заходом. У
зв"язку з цим, при надходженні
клопотань про зміну чи скасування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою, судам необхідно перевірити
доцільність подальшого тримання особи
під вартою та задовольнити клопотання,
якщо досягнення мети застосування
запобіжного заходу можливе при обранні
іншого більш м"якого запобіжного
заходу.

Крім того, при вирішенні даного
клопотання, просив врахувати дані про
особу, зокрема те, що він має постійне
місце проживання, а також позитивно
характеризується по місцю проживання.

Таким чином, враховуючи, що
досудове слідство по даній справі
закінчене та проведені всі необхідні
слідчі дії, а саме, вилучені письмові
та речові докази, допитані свідки та
потерпілі, проведені необхідні
експертизи, і в матеріалах справи
відсутні будь-які обгрунтовані дані
про те, що ОСОБА_2 може переховуватись
від суду, чи продовжувати кримінальне
правопорушення, у якому підозрюється,
вважає, що відсутні підстави,
передбачені КПК України для
продовження тримання його під вартою.

Заслухавши думку учасників
підготовчого провадження, в тому числі
потерпілого та прокурора, який
заперечував про зміну запобіжного
заходу з тих мотивів, що обвинувачений
ОСОБА_2 може продовжити вчиняти
кримінальне правопорушення,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його
захисника, які покладались на розсуд
суду при вирішенні заявленого
клопотання, суд вважає, що для зміни
обраного запобіжного заходу підстав
немає.

Перевіривши матеріали
кримінального провадження, суд дійшов
до висновку про наявність
обгрунтованої підозри у вчиненні
обвинуваченим кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186
КК України.

З обвинувального акту вбачається,
що ОСОБА_2 раніше притягувався до
кримінальної відповідальності, що дає
суду підстави вважати, що існує ризик,
передбачений ст. 177 КПК України та
ОСОБА_2 може вчинити інше кримінальне
правопорушення. Запобіжний захід у
вигляді особистого зобов"язання може
не забезпечити запобігання вказаному
ризику. Будь-яких інших матеріалів в
обгрунтування клопотання для його
вирішення захисником обвинуваченого
не надано.

В силу ст. 315 КПК України під час
підготовчого судового засідання суд
розглядає клопотання про зміну заходів
забезпечення кримінального
провадження.

Керуючись
ст. КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В клопотанні захисника
обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5 про
зміну запобіжного заходу ОСОБА_2, з
тримання під вартою на особисте
зобов"язання, відмовити.

Суддя
Литвин Л.І.