Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 року
Гайсинський районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого-судді С.К.Медвецького при секретарі І.М.Новіковій за участю
прокурора Л.М.Романової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Гайсині справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з неповною
середньою освітою, неодруженого, працюючого укладальником 3 розряду
хлібобулочного цеху ДП „Гайсинхліб" ВАТ „Концерн Хлібпром",
несудимого; в скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.1, 185 ч.2 КК
України, -

встановив:

ОСОБА_1., працюючи
менеджером - експедитором у приватних підприємців ОСОБА_2., ОСОБА_3, являючись
матеріально-відповідальною особою, в період з 10.07. по 10.11.2005 року
привласнив належні потерпілим кошти на загальну суму б 706 грн.76 коп., які
отримував від покупців за реалізовані їм товари.

У період з 01.10.2005 року
по 10.02.2006 року ОСОБА_1., працюючи вантажником у приватного підприємця
ОСОБА_4., маючи умисел на крадіжку чужого майна, зі складу, який розташований
по вул. Південній,20 в м. Гайсині повторно, таємно викрав 20 пляшок горілки
„Немирівська" на загальну суму 275, 40 грн., 10 пляшок горілки
„Немирівська житня з медом" - 137,70 грн., 24 пляшки горілки
„Хортиця" - 311,52 грн., 7 пляшок горілки „М'ягков" - 75,81 грн., 5
пляшок горілки „Хлібний дар" - 54,80 грн., 4 пляшки горілки „Немирівська
пшенична" - 47,76 грн., З пляшки коньяку „Жан-Жак" -61,68 грн., З
пляшки горілки „Союз - Віктан" - 27,96 грн., ЗО пачок сигарет „ЛМ" -
71,70 грн., 10 пачок сигарет „Честерфілд" - 23,90 грн., 10 палок ковбаси
„Салямі зерниста" -201,50 грн., 10 палок вареної ковбаси - 160 грн., дві
коробки цукерок „Райське молоко" -18 грн., пляшку коньяку „Десна"
вартістю 19,16 грн. та пачку чаю „Ліптон" - 10 грн., а всього
товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 2 097,34 грн.

У судовому засіданні
підсудний вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому і пояснив, що працюючи
менеджером - експедитором у приватних підприємців ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
являючись матеріально-відповідальною особою, привласнював належні потерпілим
кошти, які отримував від покупців за реалізований їм товар; привласнені кошти
використовував для власних потреб.

Крім цього, працюючи
вантажником у приватного підприємця ОСОБА_4., зі складу з товарно-матеріальним
цінностями, протягом чотирьох місяців викрадав горілку, коньяк, сигарети,
ковбасу та цукерки.

Крім
повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочинів стверджується
такими доказами:

· потерпілі ОСОБА_2., ОСОБА_3. пояснили, що підсудний
працював у них менеджером - експедитором та являвся матеріально-відповідальною
особою. В обов'язки ОСОБА_1 входило доставка товару клієнтам і отримання за
товар грошей. Під час ревізії 10.11.2005 була виявлена нестача коштів у сумі 6
706 грн.76 коп. При цьому підсудний пояснив, що у липні 2005 року гроші, які
він отримував від клієнтів не в повному об'ємі віддавав у бухгалтерію, а
частину з них привласнював і використовував для власних потреб. Просили суворо
не карати підсудного;

·
потерпіла
ОСОБА_4. пояснила, що ОСОБА_1 працював у неї вантажником у

-2-

складі -
магазині по вул. Південній в м. Гайсині; під час його роботи зі складу почав
зникати товар, а 10.02.2006 року їй повідомили, що підсудний викрав зі складу
товар; у подальшому ОСОБА_1 зізнався, що протягом своєї роботи викрадав,
горілку, сигарети і інші товари. Просила суворо його не карати.

Також
вина підсудного у вчиненні злочину стверджується договором про повну
матеріальну відповідальність (а.с.7), договором про захист комерційної
інформації (а.с.8), трудовим договором (а.с.9-11), актом перевірки (а.с.34-35),
товарними накладними (а.с.36-67), протоколом огляду місця події від 22.02.2006
року (а.с.71), актом нестачі товарно-матеріальних цінностей (а.с.81) та іншими
матеріалами кримінальної справи.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує:

·
за ст.191 ч.1
КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірено особі;

·
за ст.185 ч.2
КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи покарання
ОСОБА_1., суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари,
виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах
виваженості і справедливості (ст.372 КПК України).

При
цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення
покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України
обставини, що пом'якшують покарання.

Оскільки
вчинені підсудним злочини є середньої тяжкості, то покарання за них має бути
встановлене санкціями ст.185 ч.2, 191 ч.1 КК України у вигляді позбавлення
волі.

Проте,
відсутність судимості, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, позитивні характеристики, молодий вік, часткове
відшкодування шкоди, свідчать про наявність вагомих особистісних та
соціально-правових чинників, що вказують на можливість його виправлення без
відбування покарання якщо протягом іспитового строку три роки він не вчинить
нового злочину (ст.75 КК України) з позбавленням права займати посади пов'язані
з обігом товарно-матеріальних цінностей; при цьому тяжкість вчинених злочинів
сама по собі не може бути підставою застосування щодо нього покарання у вигляді
реального позбавлення волі з огляду на порушення засад виваженості та
справедливості (ст.372 КК України), які включають наявність розумного балансу
між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до
кримінальної відповідальності.

Призначення
ОСОБА_1 покарання у вигляді реального позбавлення волі за викладених вище
обставин поставило б його у вкрай важке становище, було б надмірно жорстоким, а
тому є неприпустимим.

Вирішуючи
питання про цивільний позов заявлений у справі, суд виходить із того, що
потерпілі зменшили суму позовних вимог в зв'язку з частковим відшкодуванням
завданої шкоди, підсудний визнав позовні вимоги повністю, тому з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_2. та ОСОБА_3 необхідно стягнути 1 830 грн.57 коп. завданої
шкоди.

Керуючись 323, 324 КПК
України, суд -

присудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ст.185 ч.2, 191
ч.1 КК України і призначити покарання:

·
за ст.185 ч.2
КК України у виді двох років позбавлення волі;

· за ст.191 ч.1 КК України у виді чотирьох років позбавлення
волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обігом
товарно-матеріальних цінностей строком на два роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК
України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно
визначити покарання ОСОБА_1. у виді позбавлення волі на строк чотири роки з
позбавленням на два роки права займати посади пов'язані з обігом
товарно-матеріальних цінностей.

Застосувавши ст.75 КК
України, звільнити засудженого ОСОБА_1. від відбування призначеного основного
покарання, якщо протягом дворічного іспитового строку він не вчинить нового
злочину.

-3-

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 1 830 грн.57
коп. завданої матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду
Вінницької області через Гайсинський районний суд.