Справа № 1-154/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимої, вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої продавцем у ФОП «ОСОБА_4М.», мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2011 року, близько 01 год. 10 хв., ОСОБА_3 під час перебування вгостях у гр-ки ОСОБА_5 у її квартирі № 52 будинку № 4, що в пр-ку Інститутському у м. Білій Церкві, скориставшись тим, що ОСОБА_5 за нею не спостерігала, таємно від оточуючих викрала з тумбочки, яка знаходилась біля входу до кімнати указаної квартири, мобільний телефон останньої, марки «Самсунг С-5212», червоного кольору, вартістю 900 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв?язку «Київстар», вартістю 25 грн., після чого зникла з місця скоєння злочину, завдавши потерпілій збитків у сумі 925 грн..

Допитана судом підсудна ОСОБА_3 частково визнала себе винною у вчиненому. Показала, що 29.07.2011 року увечері разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 перебувала в гостях у потерпілої ОСОБА_5 у її квартирі № 52 будинку № 4, що в пр-ку Студентському у м. Білій Церкві, і святкували день народження останньої. Близько 01 год. ночі між нею та потерпілою виник конфлікт і вона з ОСОБА_6 стали збиратися додому. Виходячи з квартири ОСОБА_5 вона дійсно забрала мобільний телефон потерпілої, який стояв на зарядці на тумбочці в дитячій кімнаті, однак стверджує, що забрала його з дозволу самої потерпілої.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_3 лише частково визнала себе винною, вина останньої у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_5, котра ствердила, що відразу після того, як підсудна та її співмешканець ОСОБА_6 пішли з її квартири, вона виявила, що з квартири зник її мобільний телефон «Самсунг С-5212», вартістю 900 грн.. зі стартовим пакетом оператора «Київстар», вартістю 25 грн., і, вийшовши на вулицю, підійшла до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, котрі сиділи у дворі на лавці, та запитала у них де її телефон, на що підсудна відповіла, що не брала його, а ОСОБА_6М сказав, що телефон стоїть на зарядці у дитячій кімнаті. Повернувшись до квартири вона знову почала шукати свій мобільний телефон і, не знайшовши його, зрозуміла, що телефон викрала ОСОБА_3. Викраденням телефона зі стартовим пакетом їй завдано збитків у сумі 925 грн..

При цьому потерпіла категорично спростувала доводи підсудної, в яких остання стверджує, що вона, начебто, сама віддала ОСОБА_3 свій мобільний телефон, і ствердила, що зазначені доводи останньої є повністю надуманими.

Показами свідка ОСОБА_6, котрий підтвердив факт свого та підсудної перебування 29 липня 2011 року, близько 01 год. 10 хв., у квартирі потерпілої і показав, що моменту, коли підсудна викрала з указаної квартири мобільний телефон потерпілої, він не бачив, однак коли вони, покинувши квартиру ОСОБА_5, присіли у дворі на лавочку, до них через деякий час підійшла потерпіла і запитала де її мобільний телефон. Він відповів, що телефон стоїть на зарядці у дитячій кімнаті і остання повернулась до своєї квартири. Вони ж з ОСОБА_3 спочатку поїхали додому, а потім, на пропозицію останньої, заїхали до ломбарду «Скарбниця» і там підсудна щось віддала під заставу. Лише наступного дня він дізнався про те, що ОСОБА_3 викрала мобільний телефон у потерпілої і віддала його до ломбарду під заставу.

Підтвердженням вини ОСОБА_3 у скоєному є також:

-письмова заява потерпілої, якою остання повідомила правоохоронні органи про викрадення її мобільного

телефона /а.с. 3/;

-протокол огляду місця події квартири потерпілої, звідки було викрадено мобільний телефон останньої /а.с. 5/;

-протокол виїмки з ломбарду «Скарбниця» договору кредиту, з якого вбачається, що викрадений з квартири

потерпілої мобільний телефон «Самсунг С-5212» підсудна ОСОБА_3 29.07.2011 року віддала до вказаного ломбарду під заставу за кредит у сумі 280 грн. /а.с. 26/.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази та належним чином їх оцінивши, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред?явленого обвинувачення, і що дії підсудної вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

Обираючи підсудній покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудної.

ОСОБА_3 скоїла злочин у стані алкогольного сп?яніння і ця обставина обтяжує її відповідальність.

Проте ОСОБА_3 несудима, щиросердно розкаялась у вчиненому і добровільно відшкодувала потерпілій завдані збитки, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудної.

Як особистість ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Приймаючи до уваги викладене, особу підсудної, обставини скоєного останньою злочину та його незначну суспільну небезпечність, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, за умови призначення останній покарання у виді штрафу в дохід держави.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові доказ, договір застави, вилучений з ломбарду «Скарбниця», зберігати у справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_7