Справа 1-56/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007
року Деснянський районний суд м.
Чернігова

у складі: головуючого-судді -
Розинка В.М.

при секретарі -
Примак Т.В.

з участю
прокурора - ЯрмошР.В.

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу

по
обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народжен­ня, уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого,
неодруже­ного, раніше судимого 22.07.1999
Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 140 ч. 2, 229-6 ч. 2
КК України 1960 року до 2 років 3 місяців
позбавлення волі, 30.08.2001
Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 140 ч. 2, 229-6
ч. 2 КК
України 1960 року до 2 років 3 місяців позбав­лення
волі, мешканця АДРЕСА_1
-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186
ч. 2 КК
України, -

встановив:

11.09.2006 р. увечері підсудний ОСОБА_1,
перебуваючи в стані ал­когольного сп'яніння, знаходячись біля під'їзду АДРЕСА_2
відкрито викрав мобільний телефон „SAMSUNG SGH - X 620", вартістю 799 грн., на рахунку якого знаходилось 4 грн., із пакетом перед­плаченого сервісу „Джине",
вартістю 40 грн., в силіконовому чохлі вартістю
4 грн., а
всього на 848 грн., що
належить потерпілій ОСОБА_2

Підсудний, будучи допитаним у судовому засіданні, вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 11.09.2006 вжи­вав спиртне, після зустрів потерпілу з подругою, пив
ще пиво з тими, на його прохання потерпіла дала свій телефон, із якого він телефонував
знайомим, а потім вирішив той викрасти, і, після чергового дзвінка, він його
відкинув за 20 - 30 м,
потерпілий сказав, що загубив. Та плакала, просила його повернути, обшукала
його, шукала на землі, але не знайшла. Потім він знайшов телефон і пішов із
тим, але через деякий час був затриманий працівниками міліції. У скоєному
розкаюється, просить суворо не карати.

Крім свідчень підсудного, його вина стверджується
поясненнями потер­пілої та іншими перевіреними судом доказами.

Так, із перевірених свідчень потерпілої ОСОБА_2 слідує,
що до неї з подругою підійшов підсудний, який був п'яний і попросив її телефон,

2

щоб
зателефонувати приятелю, вона дала, а той за це пригостив їх пивом. Він
телефонував декілька разів, а потім сказав, що телефону у нього немає. Вони
його обшукали, але телефон не знайшли. Після цього вона пішла додому, по­тім
звернулась до міліції і ті знайшли підсудного, вилучили у нього телефон.
Прохала не застосовувати до підсудного покарання, пов'язане з позбавленням
волі.

Свідок ОСОБА_3, подруга потерпілої, при допиті в судовому засі­данні, дала
аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_4, допитаний
у судовому засіданні, пояснив, що як працівник міліції, отримав повідомлення
про викрадення телефону, після цьо­го зателефонували за номером телефону
потерпілої, відповів підсудний, він відрекомендувався тому, як його знайомий,
вияснив те той знаходиться, після чого той був затриманий, а телефон вилучено.

Свідок ОСОБА_5, пояснила, що знайома з підсудним рік,
вони співмешкають, вона характеризує його з
позитивної сторони.

Обставини, скоєного ним, достовірно встановлені
судом, стверджуються перевіреними в суді доказами - заявою
потерпілої про заволодіння підсудним її речами (а.с. 2), рапортами
співробітників міліції про затримання підсудного після правопорушення (а.с. 5,6), протоколом про
вилучення у нього телефону потерпілої (а.с. 9).

Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд
знаходить, що дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, як
грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, а вина у
скоєному доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного - його вік, сімей­ний
стан та незадовільний стан здоров'я, що стверджується наданими медич­ними документами, наявність постійного місця
проживання та попередньої ро­боти і позитивних характеристик за такими,
обставини, які пом'якшують пока­рання -
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка об­тяжує
покарання - учинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння, приймає до уваги відсутність вимог потерпілої про призначення суворого
покарання та, зважаючи на те, що підсудний протягом значного часу з 11.09.2006 перебував під
вартою і це мало позитивне значення, відсутні попередні притягнення до
адміністративної відповідальності, доходить висновку, що ще не втрачена мо­жливість
виправлення підсудного без відбуття покарання, тобто його припус­тимо звільнити
від відбуття покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України звільнити засудженого від відбуття пока­рання, якщо він протягом
іспитового строку в 3 роки не
вчинить нового злочи­ну.

На підставі ст. 76
КК України зобов'язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи, періодично з'являтись для
реєстрації в органи криміна­льно-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої сис­теми про зміну
місця проживання або роботи.

Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_1 з узяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його
з-під варти в залі суду.

Речові докази : телефон „SAMSUNG SGH - X 620", силіконовий
чохол -повернути потерпілій ОСОБА_2

На вирок можуть бути подані апеляції до
апеляційного суду Чернігівсь­кої області протягом 15 діб із моменту його проголошення.

Головуючий Розинко В.М.