Справа № 1-63
ВИРОК

ІМ´ЯМ УКРАЇНИ

13 серпня 2008 року Міловський
районний суд Луганської області

У складі: головуючого
судді - Оробцової Л.О.

при
секретарі: Бутенко О.А.

з
участю прокурора - Ляшенко Н.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Мілове кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Зориківка Міловського району Луганської
області, громадянина України, українця
за національністю, який має неповну
середню освіту, ніде не працює, не
одруженого, раніше не судимого, що мешкає АДРЕСА_1

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:

01.01.2008
року, приблизно о 18 годині підсудний
ОСОБА_2, в стані алкогольного сп'яніння, вчинив
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, завдав
потерпілій ОСОБА_3, тілесні ушкодження:
закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, синці верхнього та
нижнього вiка обох
очей, які, згідно висновку
судово-медичної експертизи відносяться до категорiї легких тiлесних
ушкоджень, які тягнуть за собою короткочасний
розлад здоров'я ( більш 06 - ти днів, але не більше трьох тижнів).

Злочин було
скоєно за наступних обставин:

У вказаний день
і час ОСОБА_3, прийшла до будинку АДРЕСА_2, де з компанією знайомих ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітньою ОСОБА_6, продовжила святкувати Новий рік.
Після того як ОСОБА_5, покинув будинок, близько 20 години, ОСОБА_3, на
пропозицію ОСОБА_6, випила горілки. У цей час ОСОБА_4, спав, а неповнолітня
ОСОБА_6, слухала музику по мобільному телефону. Після вживання спиртного
ОСОБА_2, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, використовуючи для здійснення хуліганства нікчемний
привід, через те, що ОСОБА_3, смикала його за волосся на голові, iгноруючи елементарні
правила поведінки, моральності,
благопристойності, розуміючи, що своїми подальшими діями порушить спокійний
відпочинок ОСОБА_4, та проведення досугу ОСОБА_6, став наносити ляпаси долонями
рук по обличчю ОСОБА_3. Від шуму ударів, які ОСОБА_2 наносив ОСОБА_3,
прокинувся ОСОБА_4, який спільно з неповнолітньою ОСОБА_6, став просити
ОСОБА_2, припинити побиття ОСОБА_3, на що ОСОБА_2, ніяк не реагував. Для свого
захисту ОСОБА_3, попросила ОСОБА_4, покликати з сусіднього будинку, її брата
ОСОБА_7, та коли ОСОБА_4, пішов кликати допомогу, ОСОБА_3, з тим, щоб втекти
від ОСОБА_2, розбила шибки у вікні спальні, але втекти з будинку не змогла,
оскільки ОСОБА_2, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що виразилась в
тривалому та затятому порушенні громадського порядку, особою зухвалістю,
грубістю, насильством, яке потягло тілесні ушкодження, користуючись тим, що
ОСОБА_3, фізично значно слабкіша від нього і не
зможе протистояти хуліганським діям, з особливим буйством та
безчинством, висловлюючись на адресу ОСОБА_3, нецензурною лайкою, чим принизив
її людську гідність, продовжив безпричинно наносити потерпілій ОСОБА_3, - удари
кулаками рук по голові та тулубі. У цей час до будинку повернувся ОСОБА_4,
котрий із неповнолітньою ОСОБА_6, стали відтягати ОСОБА_2, від ОСОБА_3.
Скориставшись цим, потерпіла ОСОБА_3, вибігла на вулицю, де від отриманих
ударів втратила свідомість. Після чого ОСОБА_2, припинив свої хуліганські дії,
та спільно з ОСОБА_4, і ОСОБА_6, став надавати допомогу потерпілій ОСОБА_3.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, визнав повністю та пояснив, що
завжди підтримував гарні відносини з ОСОБА_3, дідусь якої ОСОБА_8, співмешкає з
його бабусею ОСОБА_9, у с. Великоцьк Міловського району, та з якими тимчасово мешкає і він. Новий рік
з 31.12.2007 р. на 01.01.2008 р., святкував зі своєю неповнолітньою сестрою
ОСОБА_6, товаришами ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3,АДРЕСА_2. 01.01.2008 року, близько 18 години, до них знову
зайшла ОСОБА_3, з якою продовжили святкувати новий рік. Після того як ОСОБА_5,
пішов додому, то він запропонував ОСОБА_3, випити з ним горілки. У цей час
ОСОБА_4, спав, а ОСОБА_6, слухала по мобільному телефону музику. Вони випили
горілки і ОСОБА_3, почала смикати його за волосся на голові. У
відповідь він почав бити ОСОБА_3, завдавши їй декілька сильних ляпасів. Від
цього прокинувся ОСОБА_4, котрий з сестрою почали вмовляти його не бити
ОСОБА_3, та він на їх прохання не
звертав ніякої уваги. ОСОБА_3, закричала, щоб ОСОБА_4, покликав на допомогу її
брата ОСОБА_7. ОСОБА_4, пішов до
ОСОБА_7, а ОСОБА_3, забігла до спальні
де вибила шибку з вікна. Він продовжив побиття ОСОБА_3, наносячи їй удари по
обличчю кулаком руки. ОСОБА_3, стала просити, щоб він припинив її бити, та
скориставшись тим, що її знову почали захищати ОСОБА_6, та ОСОБА_4, який
повернувся з вулиці, вибігла з будинку. Він побіг за нею, та побачив, що на
дворі ОСОБА_3, втратила свідомість.
Удвох з ОСОБА_4, вони внесли ОСОБА_3, до будинку, та почали
надавати допомогу. Розуміє, що через
нікчемний привід образив та побив ОСОБА_3. Гроші у сумі 450 гривень, що
ОСОБА_3, затратила на лікування від його побоїв,він повернув їй повністю.

Суд,
згідно ч.3ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів фактичних
обставин справи, які підсудний визнав у повному обсязі та які ніким не
оспорюються. Учасники судового розгляду проти цього не заперечували.

Суд
встановив, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, сумнівів у достовірності та істинності їх позицій немає.

Крім повного
визнання вини самим підсудним його винність в скоєному злочині підтверджується:
показаннями потерпілої матеріалами кримінальної справи, доказами, здобутими в судовому засіданні.

Потерпіла
ОСОБА_3 суду пояснила, що у неї завжди з
ОСОБА_2, були гарні стосунки. Вони ніколи не сварилися.. 01.01.2008 року,
близько 18 години, на запрошення ОСОБА_2,
вона зайшла щоб продовжити святкувати Новий рік, до будинку дідуся
АДРЕСА_2. Крім ОСОБА_2, там були
ОСОБА_4, ОСОБА_4, та неповнолітня ОСОБА_6. Коли ОСОБА_4, пішов
додому, вона випила трохи горілки з
ОСОБА_2. ОСОБА_4, спав, а ОСОБА_6, знаходилась в іншій кімнаті. ОСОБА_2, став дихати прямо її в обличчя
горілчаним перегаром. Не витримавши
цього смикнула його за волосся на
голові, щоб той перестав дихати її в обличчя. У відповідь ОСОБА_2, почав бити
її по обличчю. Від болю вона заплакала. Прокинувся ОСОБА_4, котрий разом з
ОСОБА_6, просили ОСОБА_2, припинив її бити, але ОСОБА_2, на них не реагував. Вона крикнула ОСОБА_4, щоб той
покликав на допомогу брата ОСОБА_7, живучого на садибі поруч. Не чекаючи
допомоги, забігла до спальні та розбила там шибку у вікні, думаючи втекти від
ОСОБА_2, через вікно. Але ОСОБА_2, увійшов до спальні, та лаючись на її адресу
брудними словами, став знову її бити. У цей час до будинку ввійшов ОСОБА_4,
котрий з ОСОБА_6, став її захищати. Скориставшись цим, без верхнього одягу,
вона вибігла в двір, та думала бігти додому, але від отриманих побоїв втратила
свідомість. Коли прийшла до тями, то була в будинку, куди, як потім взнала, її
занесли ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Одяглась та пішла додому. Але вдома самопочуття
погіршилося, знову втратила свідомість, тому батьки викликали швидку медичну
допомогу. У Міловській районній лікарні
вона пройшла курс лікування від побоїв завданих ОСОБА_2. Заявила позов про стягнення з підсудного 3000 гривень моральної
шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона почувалася приниженою після побиття
її підсудним,внаслідок побиття
постраждала її репутація серед мешканців села,погіршилися відносини з
малолітнім сином, який не підходив до неї декілька днів через те, що все її
обличчя було в синцях.

Заявою ОСОБА_3, про те, що
01.01.2008 року, ОСОБА_2, безпричинно образив та побив її, в будинку АДРЕСА_2.
(а.с. 6)

Відтворенням обстановки та
обставин події в ході якого свідок ОСОБА_4, розповів та показав, яким чином
ОСОБА_2, 01.01.2008 року, у с. Великоцьк Міловського району Луганської області,
у будинку АДРЕСА_2, вчинив хуліганські дії щодо ОСОБА_3. (а.с. 166-172).

Протоколом відтворенням обстановки та обставин події в
ході якого потерпіла ОСОБА_3, розповіла та показала, яким чином ОСОБА_2,
01.01.2008 року вчинив щодо неї
хуліганські дії. (а.с. 158-165).

Висновком судово-медичної експертизи, яка встановила,
що ОСОБА_2, завдав ОСОБА_3, ушкодження у вигляді: закритої
черепно-мозкової травми, струс головного
мозку, синці верхнього та нижнього вiка обох очей. Вказані ушкодження згідно
висновку судово-медичної експертизи вiдносяться до категорii
легких тiлесних ушкоджень, які тягнуть за собою короткочасний розлад
здоров'я ( більш ніж 06 - ти днів, але не більше трьох тижнів ). (а.с.
89-90)

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 за
ч.1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю правильна, оскільки така юридична оцінка
дій підсудного фактично відповідає обставинам встановленим по справі.

Вирішуючи
питання про міру покарання для підсудного, суд, у відповідності до вимог ст.65
КК України враховує: характер та ступінь суспільної небезпеки дій підсудного -
скоєння злочину невеликої тяжкості;
особу підсудного, який задовільно характеризується по місцю мешкання.

Обставинами,
що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 суд вважає, скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного суд вважає щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що для виправлення
та попередження скоєння ОСОБА_2 нових злочинів, буде достатньо призначити йому
покарання не пов'язане з позбавленням волі, застосувавши до нього вимоги ст.ст.
75,76 КК України.

Цивільний
позов, заявлений потерпілою про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому
задоволенню, з урахуванням вини сторін, оскільки потерпіла розпивала з
підсудним спиртні напої.

Судові
витрати по справі у вигляді витрат на
лікування потерпілої повинні бути відшкодовані підсудним, оскільки вони виникли
в зв'язку з його винними діями.

На
підставі ст.ст.323,324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст. 296 КК України та призначити їй за цим законом
покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки.

Відповідно
до вимог ст.ст. 75,76 КК України
засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування основного з дворічним іспитовим
строком. Зобов'язатиОСОБА_2 періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2 залишити без
змін - підписка про невиїзд з постійного місця проживання до набрання вироком
законної сили.

Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі одна тисяча п'ятсот гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь Міловської районної
центральної лікарні судові витрати у розмірі 168 (сто шістдесят вісім)
гривень83 копійки.

Вирок
може бути оскаржено протягом п'ятнадцяти діб з моменту його оголошення до
апеляційного суду Луганської області шляхом направлення скарги через Міловський
районний суд.

Головуючий:
суддя

(Л.О.Оробцова)