27.03.2015 Єдиний унікальний № 371/278/14-к
Провадження №1-кп/371/29/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі : головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження № 0000796 від 05 вересня 2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Припять Київської області, українця, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого місця проживання не має, на даний час проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30 грудня 2013року Білоцерківським міськрайсудом за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 850грн.штрафу,-

за ст.190 ч. 2 КК України

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений, будучи раніше засудженим 30 грудня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.190 ч.1 КК України до 850грн. штрафу, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин.

02 липня 2013року в вечірній час обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , з метою повторного незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_5 , запропонував останній виготовити металопластикові вікна та двері у будинок, на що потерпіла погодилась та на виконання даної угоди цього ж дня передала йому кошти в сумі 6000грн., а 07 липня 2013 року перерахувала на рахунок № НОМЕР_1 в ПриватБанку через знайому обвинуваченого ОСОБА_6 ще 2500грн. Не маючи наміру на виконання вказаного замовлення, обвинувачений отримані кошти в сумі 8500грн. привласнив, взятих на себе зобовязань по виготовленню вікон та дверей у будинку потерпілої ОСОБА_5 не виконав, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як умисне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю і пояснив, що 02 липня 2013 року прийшов до будинку потерпілої з метою виконання її замовлення з приводу виготовлення металопластикових вікон та дверей. Цього ж дня він отримав від ОСОБА_5 завдаток у розмірі 6000грн. та 2500грн. вона перерахувала на карточку ОСОБА_6 у ПриватБанку, яка у подальшому ці гроші передала йому. Отримавши гроші, замовлення він не виконав, а гроші програв у гральні автомати. На даний час повернув потерпілій частину коштів.

У вчиненому щиро кається,просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного,оскільки ці докази учасниками судового провадження не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, оскільки він умисно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, гроші частково повернуто потерпілій.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе обрати йому покарання у межах, встановлених у санкції частини 2 статті 190 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.75 КК України .

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Визнати винним ОСОБА_4 за ст.190 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись в цей орган для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 статті 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1