Справа № 214/4692/13-к
1-кп/214/11/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підсудних (обвинувачених) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001779 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, працюючого ПП « ОСОБА_10 », продавцем, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працючого ПАТ «ЦГЗК», крепільщиком, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 27.04.2013 близько 01 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїми знайомими обвинуваченими ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вони знаходяться в громадському місці, побачив біля парапету, який розташований по пр-ту 200-річчя Кривому Рогу в Саксаганському р-ні м. Кривого Рогу, раніше незнайомих їм ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 які знаходилися біля вищевказаного парапету, та грубо порушуючи громадський порядок, по мотивам явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні норми моралі, з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 безпідставно почали наносити удари руками по різним частинам тіла ОСОБА_13 , спричинивши йому фізичний біль, при цьому, ОСОБА_12 робила зауваження ОСОБА_6 , який у відповідь почав її ображати, після чого, ОСОБА_8 намагався заступитися за ОСОБА_13 , та побачивши це, ОСОБА_5 з хуліганських мотивів, з особливим цинізмом, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є інвалідом 1 групи так як пересувається на інвалідному візку, скинув останнього з інвалідного візку,який впав на землю.

В цей час ОСОБА_9 побачивши це, підбігла до ОСОБА_8 та почала заступатися за нього, який не міг в силу своїх фізичних можливостей, піднятися з землі, почала робити зауваження ОСОБА_5 , який ігноруючи елементарні норми моралі, продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок по мотивам явної неповаги до суспільства, не реагуючи на зауваження, проявляючи особливу зухвалість продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_9 та безпідставно почав наносити удари руками в область обличчя та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , незважаючи на те, що наносить удари жінці, тим самим спричинивши фізичний біль ОСОБА_9 , після чого продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок по мотивам явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, на зауваження громадян зупинити свої хуліганські дії не реагували. Вказані хуліганські дії тривали безперервно близько 5-10 хв.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене групою осіб.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України не визнав та суду показав, що 26.04.2013 року близько 24-00 години він з дружиною поверталися з дискотеки «Шелтер», його дружина пішла додому, так як у них маленька дитина, а він вирішив піти до магазину «АТБ», щоб придбати слабоалкогольний напій. Біля магазину «АТБ» в колясці сидів потерпілий ОСОБА_8 , коли він вийшов з магазину, потерпілий викрикнув йому «Дай пиво». Він підійшов, дав йому слабоалкогольний напій. До них підійшов ОСОБА_11 , у якого він попросив сигарету, за це ОСОБА_11 попросив його станцювати або заспівати. Потерпілий ОСОБА_8 під`їхав до нього на колясці та ударив його кулаком і знову попросив заспівати або станцювати. Бійка почалась з удару ОСОБА_11 , та з того, що він почав його принижувати перед дівчатами, потім його почали бити жінки руками та сумками. Били його декілька хвилин. Підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які намагалися їх розборонити та зупинити бійку. Потім приїхали міліція, на ньому були розірвані речі та кров. Він нікого не бив, він тільки захищався, наносити удари правою рукою не може, так як являється інвалідом. В міру скоєного кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України не визнав та суду показав, що 26.04.2013 року він разом зі своїм другом ОСОБА_14 , поїхали на дискотеку «Шелтер». Приблизно о 01.00 годині 27.04.2013 р. вони зустріли ОСОБА_15 , він був схвалюваний, розшукував свій мобільний телефон, неподалік нього сиділа компанія, ОСОБА_11 обізвав ОСОБА_5 «циган», ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_11 в груди, він бачив, як ОСОБА_5 били ОСОБА_16 та дівчата. Він обхватив ОСОБА_11 і намагався відтягнути від ОСОБА_5 , ОСОБА_12 вдарила його по голові та порвала сорочку. ОСОБА_7 підійшов до хлопця в колясці щось йому відповів. Потім приїхали працівники ППС, ОСОБА_5 був весь в крові, в нього були порвані речі, на питання працівників ППС відповів, що йому не добре та пішов до дому. В цей день ні в кого не було претензій. ОСОБА_7 дав свій мобільний телефон, наступного дня ОСОБА_7 подзвонили по телефону та просили грошей за начебто порваний ланцюжок та сережку. В бійці він участь не приймав та громадський порядок не порушував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України не визнав та суду показав, що 26.04.2013 року він разом зі своєю дівчиною та ОСОБА_17 поїхали на дискотеку «Шелтер». Коли він пішов зняти гроші до банкомату з ОСОБА_6 , то побачили ОСОБА_5 , який розповів їм, що його принижують та погрожують. Грошей він не зняв, так як побачивши, що ОСОБА_9 б,є ОСОБА_5 по спині сумкою підійшов до людини у колясці, який йому грубо відповідав. Він нікого не бив, навпаки ОСОБА_11 розбив йому губу та розірвали йому сорочку, а ОСОБА_5 побили та порвали одяг. Коли приїхали працівники ППС, ОСОБА_5 був весь в крові та в нього був розірваний одяг. На питання працівників ППС, вони відповіли, що побили ОСОБА_5 , йому було погано, і він пішов додому. ОСОБА_11 після бійки був у нормальному стані. На наступний день подзвонили по мобільному телефону та розповіли, що ОСОБА_9 втратила сережку та вони намагалися ще знайти свідків події, розклеювали об,яви. В бійці він участь не приймав та громадський порядок не порушував.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в ніч з 26 на 27 04.2013 року біля магазину АТБ по вул. Співдружності вони вчотирьох сиділи на парапеті, а саме вона, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . До них підійшов ОСОБА_5 з банкою пива і почав розмову з ОСОБА_11 , потім їх розмова почала накалятися. ОСОБА_8 під,хав на колясці до них і почав їх розмову припиняти. ОСОБА_5 пішов до клубу «Шелтер», через декілька хвилин повернувся з двома молодими чоловіками, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 почав указувати на них, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали бити ОСОБА_11 . Вона, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 намагалися припинити бійку. ОСОБА_8 намагався допомогти ОСОБА_11 , при чому вона декілька раз ударила ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_5 викинув ОСОБА_8 з коляски, вона відкотилася, а ОСОБА_8 як інвалід 1 групи упав на землю і був безпорадний, тому що він самостійно не може пересуватись. Вона намагалася припинити бійку, але ОСОБА_5 почав її бити по голові, внаслідок чого вона загубила сережку. Бійка закінчилася коли приїхала міліція.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 26.04.2013 року до нього у гості прийшли ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Увечері вони вийшли на вулицю та направились в район магазину АТБ. Приблизно о 01 годині 27.04. 2013 р. до них підійшов ОСОБА_5 та попросив сигарету та між ними зав,язалась розмова. Він розмовляв з ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 став розмовляти з ОСОБА_11 , і між ними виникла сварка. На прохання ОСОБА_11 ОСОБА_5 пішов, але через деякий час він побачив, що до ОСОБА_16 підбігли троє хлопців та почали його бити. Він намагався помогти ОСОБА_11 , але ОСОБА_5 схопив його за руки, коляска покотилась і він упав на землю. Потім ОСОБА_5 почав бити ОСОБА_9 , яка намагалась захистити його. ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та ОСОБА_5 били ОСОБА_11 . Через деякий час приїхала міліція, всі розбіглись. Після того, що сталося зустрічав ОСОБА_5 , він не попросив пробачення, тому він написав заяву в міліцію про скоєння злочину обвинуваченими.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що в ніч за 26 на 27 04.2013 року він, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вечірній час гуляли на м-ні Ювілейний біля магазину «АТБ». Вони сиділи та курили на парапеті. До тих підійшов ОСОБА_5 , з яким вони раніше не були знайомі. У ОСОБА_5 був слабоалкогольний напій в руці. ОСОБА_5 попросив сигарету, потім попросив підкурити. Він запропонував у виді жарту ОСОБА_5 заспівати або станцювати. ОСОБА_5 почав співати, і пішов, через 5 хвилин до них підійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , хтось із них його першим вдарив, після чого почалась бійка. Його били усі троє обвинувачених, руками та ногами, причинили йому фізичну біль Його дружина, ОСОБА_12 почала кричати, захищала його. Він упав на землю, коли він піднявся побачив, що ОСОБА_8 лежав на землі, коляска була поруч. Потім приїхали працівники міліції, почали всіх заспокоювати. Запропонували йому написати заяву, він відмовився. Хто бив ОСОБА_8 він не бачив, але зі слів дружини ОСОБА_8 з коляски витягнув ОСОБА_5 . Вдома він побачив подряпини на тілі. Наступного дня він подзвонив до ОСОБА_7 , щоб дізнатися за що їх побили. При зустрічі ОСОБА_7 пояснив, що до них прибіг ОСОБА_5 і сказав, що його принижують, вони пішли розбиратися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що 26.04.2013 року після полуночі вона, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходились біля АТБ у парапету. До них підійшов ОСОБА_5 та почав жартувати, через деякий час між ними виник конфлікт. Вони попросили ОСОБА_5 піти, ОСОБА_5 побіг у сторону «Шелтера» та повернувся ще з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали бити ОСОБА_11 . Вона, щоб захистити ОСОБА_11 почала витісняти ОСОБА_6 та декілька разів вдарила його своєю сумкою по. Спині. ОСОБА_8 намагався на інвалідному візку теж захистити ОСОБА_11 , але ОСОБА_5 витягнув ОСОБА_8 з коляски і той впав на землю. ОСОБА_9 почала кричати, тоді ОСОБА_5 почав бити ногами її по ногах та хапатися за волосся. Після чого підійшли ще незнайомі люди та почали всіх заспокоювати. Приїхала міліція і почала всіх опитувати. У ОСОБА_11 була розрубана голова, але травми він не зафіксував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що 27.04.2013 року він з компанією близько п`яти чоловік відмічав день народження та повертався з клубу «Шелтер». Біля магазину «Фокстрот» він побачив бійку між двома компаніями. В одній з компаній був інвалід на колясці, дівчина та молодий чоловік, який активно приймав участь в бійці. У протилежної компанії були чоловіки, які збили інваліда з коляски. Протягом 20 хвилин вони намагались зупинити бійку. Дівчина кричала та просила на поміч. Близько години ночі приїхала міліція. Ніяких облич не запам`ятав,тому що світло з «Шелтера» било в очі.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діяння за ст. 296 ч.2 КК України, інкримінованого їм стороною обвинувачення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого діяння

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який частково визнав свою вину і пояснив, те що бійку затіяв ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , і те що ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 не приймали участі в бійці, тому що його пояснення спростовуються поясненнями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які послідовно давали пояснення про те, що саме ОСОБА_5 був ініціатором скоєння хуліганських дій, і які він скоював сумісно з обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Суд критично оцінює пояснення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечують проти їхньої участі в бійці та нанесенні свідку ОСОБА_19 побоїв, тому що їх пояснення спростовуються поясненнями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які послідовно давали пояснення про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_20 діяли сумісно з обвинуваченим ОСОБА_5 порушуючи громадський порядок, і те що вони наносили побої свідку ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_18 , який підтверджував, що бачив компанію хлопців, які збили інваліда з коляски, та вчинили бійку з потерпілими.

Також суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що весною пізно увечері він повертався з магазину і почув крики, потім помітив бійку, запам`ятав серед учасників бійки тільки ОСОБА_5 , який був у ярко зеленій кофті. Дівчина лаялася нецензурною лайкою і била ОСОБА_5 сумкою по спині та голові. Бачив як, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_5 за кофту, коли він почав тікати і тому ОСОБА_8 упав з коляски. Бійку він спостерігав хвилини чотири, а потім пішов. Чув що приїхала міліція. Улітку прочитав об`яву біля магазину «АТБ» і подзвонив по телефону. Зустрівся з ОСОБА_6 і розповів чому він був свідком.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що він був свідком бійки, яка відбувалась весною перед травневими святами, точної дати він не пам`ятає. Увагу звернув на бійку тому, що там був інвалід у колясці. Бійка була між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Дівчина голосно кричала та била ОСОБА_5 сумкою, після того, як побачив що приїхала міліція пішов до дому. Все відбувалось швидко нікого не запам`ятав. На боці потерпілих була перевага. Після цього прочитав об`яву біля АТБ і подзвонив по телефону. Зустрівся з ОСОБА_26 і розповів чому він був свідком.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що він їхав біля магазину «Сотка» на машині з приятелем, побачив бійку в який приймало участь 6 чоловік, з них було двоє дівчат, один з чоловіків був інвалід на колясці. Бачив як, ОСОБА_5 декілька разів штовхали та сумкою вдарила дівчина. ОСОБА_5 намагався утекти, але сталося падіння, він водночас з потерпілим, який був у колясці впали на землю. У нього склалася думка, що це одна компанія, але потім зрозумів, що вони раніше не було знайомі. Крім ОСОБА_5 він більше нікого не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що в ніч з 26.04.2013 року на 27.04.2013 року він зі своїми співробітниками були на дискотеці «Шелтер». Близько 24-00 годин вийшовши з дискотеки вони почули крики і пішли розібратися у чому річ. Усі обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 були у розірваних сорочках. Знаходились там півгодини, ніякої бійки при них не було, як тільки приїхала міліція ОСОБА_27 почала його штовхати, її ім`я він знає тому, що вона йому сказала. На місці події ОСОБА_7 взяв його номер мобільного телефону. Потерпілу ОСОБА_9 він не пам`ятає, що потерпілий ОСОБА_8 лежав на землі не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що навесні 2013 року він з дружиною вийшов з магазина «АТБ» і біля парапету пив пиво. Неподалік стояла компанія потерпілих. До них підійшов ОСОБА_5 , відійшов, а потім знову повернувся. Почалась бійка. ОСОБА_5 запам`ятав тому, що він смуглявий. Інших обвинувачених не запам`ятав. Він та інші люди декілька разів робили зауваження.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 так як вони спостерігали інцидент не довгий проміжок часу, вони не бачили, хто був ініціатором бійки, не можуть підтвердити пояснення обвинувачених, які заперечують свою причастність в скоєнні хуліганських дій. Сама свідок ОСОБА_12 не заперечую, той факт, що вона наносила удари ОСОБА_28 сумкою по спині, щоб він перестав бити свідка ОСОБА_19 , а стосовно того, що ОСОБА_5 навмисно викинув потерпілого ОСОБА_8 з інвалідного візка підтверджують потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_11 .

Аналізуючи сукупність досліджених судом доказів, суд розцінює не визнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_20 , та частковим не визнанням своєї вини ОСОБА_5 за ст. 296 ч.2 КК України, як бажання уникнути відповідальності за скоєний ними злочин.

Суд вважає, наведені докази такими, що вони добуті в судовому засіданні, приймає їх і кладе в основу даного вироку.

Суд дослідивши у сукупності усі наведені докази, вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були поєднані єдиним умислом направленим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненою групою осіб. Особлива зухвалість виражалася в тому, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 сумісно побили свідка ОСОБА_11 , та потерпілу ОСОБА_9 , а винятковий цинізм виражався в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 при скоєнні хуліганських дій групою осіб, викинув з інвалідного візка інваліда 1 групи потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився в безпорадному стані.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року п.3 визначено, що хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року хуліганством, яке супроводжувалося винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад знущанням над особою, яка знаходиться в безпорадному стані. Та згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ хуліганством визнають учинення групою осіб і кваліфікують за ч.2 ст. 296 КК України у разі участі в злочинних діях двох і більше виконавців незалежно від того, яка форма співучасті.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченим, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу обвинувачених:

- ОСОБА_5 , який характеризується за місцем мешкання позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України розкаяння в міру скоєного, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини. Обставина, відповідно до вимог ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи вищевикладене, особу підсудного, суд вважає, що покарання щодо підсудного ОСОБА_5 повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов,язків передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

- ОСОБА_6 , який характеризується за місцем мешкання позитивно, за місцем служби в лавах армії України нагороджувався грамотою, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України не встановлено. Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання не встановлено. Враховуючи вищевикладене, особу підсудного, суд вважає, що покарання щодо підсудного ОСОБА_6 повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов,язків передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

- ОСОБА_7 , який характеризується за місцем мешкання позитивно, та позитивно за місцем проходження військової служби в лавах армії України, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягувався, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, обставин, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України не встановлено. Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання не встановлено. Враховуючи вищевикладене, особу підсудного, суд вважає, що покарання щодо підсудного ОСОБА_7 повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов,язків передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі ст. 1 п. В Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні надав заяву про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2014 році», тому враховуючи те, що він має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якої не позбавлений батьківських то суд може звільнити від відбуття покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 р.»

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_30 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст. 296 ч.2 КК України у вигляді трьох (3) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_31 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два (2) роки.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_31 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ст. 1 п. В ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільнити ОСОБА_30 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

МАРАКУЦУ ОСОБА_32 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст. 296 ч.2 КК України у вигляді двох (2) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_33 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два (2) роки.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_33 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався.

ОСОБА_34 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст. 296 ч.2 КК України у вигляді двох (2) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_34 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два (2) роки.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_34 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувався.

Цивільний позов по справі на заявлений.

Матеріали кримінального провадження №0001779 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті 214/4692/13к.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст. 376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1