Справа № 5-294/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року с. Мартусівка

Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого
судді Вознюка С. М.

при
секретарі Алфімовій
І.М.

за участю
прокурора Нипорка Я.В. та представника колонії Проценка І.М. ,

розглянувши
у виїзному відкритому судовому засіданні в приміщенні Бориспільської виправної
колонії № 119 Бориспільського району Київської області подання адміністрації
колонії та спостережної комісії при Бориспільській районній державній
адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
відносно

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Шуляки Козелецького району
Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого,
має на утриманні сина, з
середньо-спеціальною освітою,
проживаючого за адресою:АДРЕСА_1,
засудженого за вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 02.06.2005 року за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі, -

встановив:

Згідно вказаного
вироку ОСОБА_1 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Бориспільській
виправній колонії №119. Початок строку покарання рахується з 13.03.2005 року.

Адміністрація
колонії та спостережна комісія при Бориспільській районній державній адміністрації
звернулись до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання на підставі
ст. 81 КК України.

В
поданні зазначається, що засуджений на
момент направлення подання до суду відбув 2/3 строку покарання, отримав два стягнення під час перебування в
Київському СІЗО №13, за час відбування
покарання в виправній колонії режим утримання не порушує, працевлаштований
сантехніком господарчого відділення кримінально-виконавчої установи, до роботи
відноситься добросовісно, за що має
заохочення.

В судовому засіданні
представник адміністрації
колонії подання підтримав,
засуджений проти подання не заперечив, просив його задовольнити та
заявив, що у скоєному він
щиро розкаюється, після звільнення має
намір працевлаштуватися. Прокурор
подання підтримав.

Суд, заслухавши представника адміністрації БВК
№119, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи
засудженого, вважає, що подання слід задовольнити з наступних
підстав.

Вироком
Солом'янського районного суду м. Києва
від 02.06.2005 року ОСОБА_1 засуджено за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинення умисного тяжкого злочину.

На
момент направлення подання до суду ОСОБА_1 відбув 2/3 строку покарання.

З матеріалів
особової справи вбачається, що ОСОБА_1
отримав два стягнення під час перебування в Київському СІЗО №13, за час відбування покарання в БВК режим

2

утримання не
порушує (а.с. 4), працевлаштований
сантехніком господарчого відділення БВК №119 (а.с. 3), до роботи відноситься добросовісно, за що має чотири заохочення

(а.с. 4).

Згідно
ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб,
що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для
військовослужбовців, обмеження
волі, тримання в дисциплінарному
батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання.

Відповідно
до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
може бути застосоване, якщо засуджений
сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для
застосування звільнення, згідно п.2
ч.3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не
менше двох третин строку покарання,
призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді
позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову
вчинила умисний злочин, за який вона
засуджена до позбавлення волі.

Відповідно
до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким
злочином є злочин, за який передбачене
покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років. Санкцією
ч.3 ст. 185 КК України передбачено
покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що свідчить про те, що даний злочин є тяжким.

Як
встановлено судом, ОСОБА_1, на момент розгляду подання фактично відбув
дві третини строку покарання призначеного судом за вчинений ним умисний тяжкий
злочин. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений
довів, що став на шлях виправлення.

Судом
враховано, що вирок Шевченківського
районного суду м. Києва від 25.12.2003
року відносно ОСОБА_1 підлягає самостійному виконанню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. В цій частині вирок
Солом'янського районного суду м. Києва
від 02.06.2005 року оскаржений не був.

Тому суд
вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_1 від
відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка з урахуванням строку набрання постановою
чинності, становить один рік 8 днів.

Враховуючи
зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 407 КПК України, суд -

постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, засудженого вироком Солом'янського районного
суду м. Києва від 02.06.2005 року за ч.3 ст. 185 КК України, - умовно-достроково звільнити від відбування
покарання на невідбуту частину покарання - один рік 8 днів позбавлення волі.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 діб з
дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд
Київської області.