БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.01.2015
Єдиний унікальний номер 497/3300/14-к
Провадження № 1-кп/497/12/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2015 року. Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
у відкритому судовому засіданні в м. Болград розглянув матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 20000044 від 08.12.2014 року, які надійшли з обвинувальним актом, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, по національності росіянина, патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2-ої категорії - водія відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ""Ізмаїл солдата, такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.1 КК України, суд,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.
На виконання зазначеного Указу Президента, 14 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для ії проходження до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої у АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 серпня 2014 року № 287-ос, солдат ОСОБА_4 призначений на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1-ої категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .
Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на вище вказаній посаді, відповідно до вимог ст.ст.11,16,30,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний:
-свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
-бути хоробрим, ініціативним і дісциплінованим;
-беззастережно виконувати накази командирів (начальників);
-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку й майстерність, знати та виконувати свої об`овязки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
-поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
-вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
-виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
-виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Разом з тим, діючи на порушення наведених вимог законодавства, солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
18 листопада 2014 року о 12 годині на території відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділу прикордонної служби майором ОСОБА_6 на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18 листопада 2014 року № Т/10-5888 «Про доведення наказу по особовому складу», до солдата ОСОБА_4 доведено наказ про вибуття на відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для подальшого проходження служби за посадою.
Однак, солдат ОСОБА_4 , порушуючи статті 11,16,30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтю 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про обов`язок виконати наказ командира, будучи інформованим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ, 18 листопада 2014 року о 12 годині у АДРЕСА_3 , відкрито відмовився його виконати і в подальшому без поважних причин 18 листопада 2014 року на відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для проходження військової служби за посадою не вибув.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 о 12 годині 18 листопада 2014 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , знаходячись на території відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 402 КК України.
Вину свою в скоєні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та суду пояснив, що 14 серпня 2014 року він був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для ії проходження до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої у АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 серпня 2014 року № 287-ос, він, солдат ОСОБА_4 , призначений на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1-ої категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .
18 листопада 2014 року о 12 годині на території відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділу прикордонної служби майором ОСОБА_6 до нього, солдата ОСОБА_4 , доведено наказ про вибуття на відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для подальшого проходження служби за посадою.
Однак, він, ОСОБА_4 , знаючи про обов`язок виконати наказ командира, будучи інформованим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ, 18 листопада 2014 року о 12 годині у АДРЕСА_4 відкрито відмовився його виконати і в подальшому без поважних причин 18 листопада 2014 року на відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для проходження військової служби за посадою не вибув. Бажає продовжити службу в військовій частині в АДРЕСА_4 .
Виновність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується:
-витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (1 категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 (1 категорії) Державної Прикордонної служби України № 406-С від 18 листопада 2014 року, яким солдата ОСОБА_4 призначено патрульним за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Ізмаїл" 11 категорії (Тип 2)ВОС-100102Р, звільнивши з посади патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " 11 категорії ( Тип2) (а.с.19-20);
-вихідною телеграмою № 88 про доведення наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 18.11.2014 року № 406-ОС до особового складу (а.с.21-22);
-відомістю доведення до персоналу ВПС "Болград" розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону № Т/10-5888 "Про доведення наказу по особовому складу" від 18 листопада 2014 року, згідно якій 18 листопада 2014 року солдату ОСОБА_4 доведено наказ про вибуття на відділ прикордонної служби «Ізмаїл» для подальшого проходження служби за посадою, що підтверджується записом № 4 (а.с.27).
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 402 ч.1 КК України, так як встановлено, що він вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його щире каяття. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи винного, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання у межах, установлених у санкції ч.1 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Суд впевнений, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 392,395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 402 ч.1 КК України, і на підставі санції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цім вироком, звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, встановивши йому іспитовий строк - 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України:
-не вижджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .