Справа № 1-117/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретарів Сьомкайло І.-М.І.,

з участю: прокурора Паньківа В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, невійськовозобовязаного, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, громадянина України, який має середню освіту, державних нагород, почесних звань не має, не депутат, не працює, раніше не судимий,

за ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків щодо охорони громадського порядку, а також умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочини вчинив за таких обставин.

З метою проведення перевірки за заявою жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 на хуліганські дії ОСОБА_1, дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів Городенківського РВ УМВС, старший лейтенант міліції ОСОБА_3 03 травня 2010 р. прибув у с. Прикмище для зустрічі із ОСОБА_1 Встановивши, що він перебуває в полі в урочищі „Вишеньки, біля 15 год. ОСОБА_3 службовим автомобілем підїхав до земельної ділянки, на якій працював ОСОБА_1, і запропонував йому присісти в автомашину для написання пояснення, на що той зухвало відмовив, при цьому безпричинно почав виражатися нецензурними та образливими словами в сторону працівника правоохоронного органу. Дільничний інспектор зробив ОСОБА_1 зауваження, попросив припинити нецензурну лайку і попередив, що має право затримати ОСОБА_1 у випадку невиконання законних вимог працівника правоохоронного органу при виконанні ним службових обовязків. У відповідь ОСОБА_1 обурився, почав ще голосніше кричати, шарпати за формений одяг та ображати нецензурними словами ОСОБА_3 Тоді останній вирішив посадити правопорушника до службового автомобіля щоб доставити в ОСОБА_4 ЦРЛ для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння. Однак ОСОБА_1, продовжуючи виражатися нецензурними та образливими словами в сторону дільничного інспектора Михайлюка А.Т., погрожуючи вбивством та фізичною розправою, шарпаючи за формений одяг, несподівано, умисно, наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого працівник міліції нагнувся, в цей час ОСОБА_1 наніс ще один удар коліном в обличчя.

Підсудний в судовому засіданні свою вину в у вчиненні непокори працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, а також нанесенні йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 визнав повністю, щиро розкаюється. В ході судового слідства повністю підтвердив свої показання, дані ним на досудовому слідстві про обставини вчиненого. Пояснив, що він допомагав садити город маминій сестрі ОСОБА_5, був в нетверезому стані. Коли підїхав міліцейський автомобіль, і дільничний інспектор Михайлюк А.Т. сказав, щоб він сідав в автомобіль, він відмовився, і як тільки дільничний інспектор потягнув руку собі за спину, підсудний подумав, що той хоче дістати наручники і забрати його силою, тому він вдарив ОСОБА_3 кулаком в обличчя, від чого дільничний інспектор пригнувся, а ОСОБА_1 ще раз вдарив його коліном в обличчя. Після того ОСОБА_3 службовим автомобілем поїхав в напрямку с. Прикмище, а ОСОБА_1 пішов додому, там біля 16 год. його застали працівники міліції, з якими він поїхав спочатку до сільської ради, а потім - в ОСОБА_4 Підсудний просить суд врахувати те, що його дружина перебуває на лікуванні в обласній психіатричній лікарні, а він сам до здійснює догляд за малолітнім сином.

Зачитаними в ході судового розгляду відповідно до ст. 306 КПК України показаннями потерпілого ОСОБА_3 (а.с. 29-30) підтверджено обставини вчинених підсудним злочинів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину доводиться показаннями свідків, матеріалами кримінальної справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 показали, що 03.05.2010 року вони в урочищі «Вишеньки» садили город ОСОБА_5, разом з ними був підсудний, його мати ОСОБА_7, ОСОБА_8 і Олександра. Свідки ствердили, що ОСОБА_1 був трохи напідпитку. Біля 15 год. на поле підїхав дільничний інспектор Михайлюк А.Т., він попросив ОСОБА_1 підійти до автомобіля, але підсудний відмовився, почав кричати, нецензурно виражатися та погрожувати працівнику міліції. Тоді ОСОБА_3 підійшов ближче до ОСОБА_1, попередив його, що за такі дії він забере його у відділ міліції. Після цього ОСОБА_1 почав шарпати ОСОБА_3 за одяг, наніс удар кулаком в обличчя, а потім удар коліном в обличчя. Після цього ОСОБА_3 сів у службовий автомобіль та поїхав, а ОСОБА_1 пішов додому.

Показаннями свідка ОСОБА_7 підтверджено, що 03.05.2010 року вона допомагала садити город своїй сестрі в урочищі „Вишеньки. Коли вона разом з ОСОБА_9 знаходилась на іншій ділянці, а її син ОСОБА_1 та інші помічники були на відстані приблизно 150 м від неї, вона побачила, що на поле підїхав автомобіль, з якого вийшов дільничний інспектор Михайлюк А.Т. Подумавши, що він приїхав за її сином ОСОБА_1, який має запальний характер, ОСОБА_7 поспішила до автомобіля, але коли вона прийшла, ОСОБА_3 вже тримався рукою за обличчя і швидко сідав у автомобіль. Від сина дізналась, що він знервувався і вдарив працівника міліції.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 03 травня 2010 року до нього на службовому автомобілі підїхав дільничний інспектор Михайлюк А.Т. і запитав, де може бути його брат ОСОБА_1. Після чого свідок разом з дільничним інспектором поїхали на поле. Там ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та пішов до його брата, а ОСОБА_10 залишився в автомобілі. Вийшов з нього, як почув крики, і побачив що ОСОБА_3 тримався рукою за обличчя. Однак, він не бачив, як брат наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3

Зачитаними в ході судового розгляду відповідно до ст. 306 КПК України показаннями свідка ОСОБА_2, даними в ході досудового слідства. (а.с. 39-40) підтверджено показання підсудного щодо причин для розмови дільничного інспектора міліції ОСОБА_3 з підсудним.

Вина підсудного у вчиненні злочинів доводиться також матеріалами кримінальної справи:

- протоколом-заявою ОСОБА_3 від 05.05.2010 року, який заявив , що 03.05.2010 року під час виконання ним службових обовязків по розгляду скарги жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 П.В. на дії ОСОБА_1 останній заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с. 4);

- результатом аналізу № 124 ОСОБА_4 ЦРЛ від 03.05.2010р., згідно з яким в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,83 % алкоголю (а.с.19);

- висновком судово-медичного експерта № 288/233-Е від 27.05.2010р. встановлено, що ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин лівої виличної ділянки з наявністю травматичного набряку та синця; садна слизової оболонки нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 45);

Отже, ОСОБА_1 вчинив опір працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, під час якого умисно заподіяв йому легке тілесне ушкодження. Його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України.

При визначенні покарання ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх суспільну небезпеку, обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. До обставин, які помякшують покарання, суд відносить визнання вини підсудним, його щире каяття, судиться вперше, має позитивну характеристику з місця проживання, на утриманні має малолітнього сина, його дружина лікувалась в Івано-Франківській психіатричній лікарні, він не має постійного місця роботи. Також суд враховує думку потерпілого відносно призначення підсудному покарання, який в поданій до суду заяві просить суворо не карати підсудного, тому суд приходить до переконання про призначення підсудному покарання в межах санкцій ч.2 статті 342 та ч.2 статті 345 КК України в вигляді обмеження волі з застосуванням ст.ст. 75 КК України, так як його виправлення можливе без відбування покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 342 КК України один рік обмеження волі;

- за ч.2 ст.345 КК України два роки обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені п.п.2 і 3 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді знаходження на підписці про невиїзд з місця постійного проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Городенківський районний суд.

Суддя Ничик Г.І.