Справа № 1 - 80/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

9 липня 2007 року Ямпільський
райсуд

в складі:
головуючого - Філонової Ю.О. Сумської
області

при секретарі - Пархоменко О.М. за участю
прокурора - Гришак О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі сел.
Ямпіль справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, народився с.
Свеса Ямпільського району Сумської обл.,
українця, гр. України, освіта 9 класів, не одружений, не працює, проживає АДРЕСА_1, раніше не
судимий

в скоєнні
злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження 03.06.2004 о 20-15годині з метою таємного
викрадення чужого майна-двох обичайок, проникли на охороняєму територію ВАТ
"Свеський насосний завод" в смт. Свеса Ямпільського району, звідки таємно викрали одну обичайку,
вартістю 191 грн. 40 коп., перенісли її та перекинувши через паркан з території
підприємства. Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, повернулися, вдвох
взяли другу, обичайку, вартістю 191 грн. 40 коп., і понесли до поркану, з метою
перекинути на вулицю, але в цей час були помічені працівниками служби охорони,
які почали їх переслідували, та вимагали облишити обичайку. При цьому ОСОБА_1,
почувши вимогу охоронця і ігноруючи її, та усвідомлюючи, що вчинює відкрите
викрадення майна, підняв обичайку та сам поніс її до паркану. При цьому один з
охоронців намагався затримати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме
провадження, та схопив його за руку, однак той вирвався та втік. ОСОБА_1 в
бачаючи загрозу бути теж затриманим охороною заводу, покинув обичайку та втік з
території заводу, не довівши до кінця свого злочинного умислу, направленого на
відкрите викрадення чужого майна, на загальну суму 382 грн. 80 коп., з причин,
що не залежали від його волі-оскільки був помічений охороною і утикаючи
затримання, змушений був покинути обичайки.

Свою вину в інкримінованому злочині ОСОБА_1 визнав повністю і суду пояснив,
що дійсно 03.06.2004 року він зі своїм знайомим,(матеріали відносно якого
виділені в окреме провадження), біля 20-15, перелізли через паркан, проникнули
на охоронювану територію ВАТ "СНЗ", звідки хотіли скоїти крадіжку
двох обичайок. При цьому, одну обичайку вони перекинули через паркан, а коли
несли другу, то були помічені охороною заводу, однак ОСОБА_1, розуміючи, що
скоює викрадення вже відкрито, і його бачать та впізнали працівники охорони,
продовжував нести обичайку, але коли побачив, що його знайомий тікає, і вже
переліз через паркан, то і сам, боячись бути затриманим, потянув обичайку на
території заводу і втік, перелізши через паркан.

Такі покази підсудного відповідають фактичним обставинам
справи і ніким не оспорюються.

Враховуючи вище зазначене, обмеживши дослідження доказів
у справі в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, суд приходить до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_1
у скоєнні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку,
доведена повністю.

Ці злочинні умисні дії підсудного ОСОБА_1 суд і кваліфікує за
ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.3 КК України - як замок на відкрите викрадення чужого
майна (грабіж) за попередньою змовою, та поєднаний з проникненням у сховище,
який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як
не було вчинено всіх дій, які необхідні для доведення злочину до кінця.

При призначені підсудному ОСОБА_1 виду і міри
покарання, суд виду

та міри покарання суд враховує характер і ступінь
тяжкості суспільної небезпеки

скоєного, що тяжким злочином, особу підсудного, який вину
в скоєному визнав

повністю, дав по справі правдиві покази, в скоєному щіро
кається, має молодий

вік, злочин скоїв вперше, з дня скоєння якого пройшов
тривалий час, протягом

якого ОСОБА_1 нових злочинів не скоїв. Те, що
підсудний

кається в скоєному,
вину визнав повністю, має молодий вік, та вперше притягується до кримінальної
відповідальності, суд ці обставини визнає як такі, що істотно знижують ступінь
тяжкості злочину, а тому вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 та його
перевиховання можливе без ізаляції від суспільства, а також обрати покарання з
приміненням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з
випробуванням.

Цивільний позов
по справі не заявлено, судових витрат не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 299, 323 -
324 КПК України,

суд, ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, визнати винним у скоєнні злочину
передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.3 КК України, та призначити йому покарання
по цьому закону у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання, з випробуванням, та встановити йому
іспитовий строк, терміном 1 (один) рік б(шість) місяців, якщо він протягом
цього строку не вчинить нового злочину, та виконає покладений на його
обов'язки, передбачені ст. 76 КК України :

-не виїзжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти ці
органи про зміну місця роботи;

-періодично з'являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої
інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підсудному
підписку про невиїзд.

Речові докази по справі - дві металеві обичайки-вважати повернутими в ВАТ
"СНЗ".

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Сумської області через Ямпільський районний суд протягом 15 діб, з дня
його проголошення всіма учасниками процесу, а засудженим з дня отримання копії
вироку.