АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:

ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув апеляційну скаргу старшого прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 польової пошти, начальника речової служби, капітана, раніше не судимого,

якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначено покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язку - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.

За вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він, будучи військовослужбовцем та призваним для проходження військової служби, капітаном та начальником речової служби тилу 4 батальйону територіальної оборони (військової частини НОМЕР_2 ), під час мобілізації, на особливий період, з метою ухилення від проходження військової служби, 22.09.2014 року самовільно залишив місце проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та по 07.11.2014 року незаконно перебував поза її розташуванням, проводячи час на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що ОСОБА_6 був мобілізований до Збройних Сил України, відповідно до наказу про часткову мобілізацію, і не бажаючи переносити тягар служби в особливий період функціонування Збройних Сил України, незаконно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), тобто скоїв дезертирство. Вважає, що суд безпідставно, призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, що унеможливлює проходження винним військової служби на захист суспільства і держави. З врахуванням наведеного просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник Герасименка ОСОБА_7 вказує на відсутність підстав для застосування міри покарання позбавлення волі. Просить апеляцію прокурора відхилити.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення та доводи обвинуваченого, який вказав на безпідставність поданої апеляційної скарги, доводи захисника, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння прокурором, який подав апеляційну скаргу не оспорюються, внаслідок чого ці обставини, відповідно до с. 1 ст. 404 КПК України ,судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України за обставин, зазначених у вироку ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуюються.

Винність ОСОБА_6 у самовільному залишенні місця служби з метою ухилення від військової служби (дезертирства) є доведеною і відповідає правовій кваліфікації скоєного та фактичним обставинам справи, які за згодою учасників судового провадження не досліджувалися, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду, в тому числі і підсудним.

Поряд з цим, призначаючи покарання за скоєння дезертирства ОСОБА_6 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК україни та роз"яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, і призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок його м`якості та необгрунтовано звільнив його від відбування покарання , що не є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню особою інших злочинів, про що правомірно йдеться у поданій прокурором апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 409 КПК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання лише за наявності певних обставин, що пом`якшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував його щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, однак, залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_6 умисно вчинив дезертирство в особливий період функціонування Збройних Сил України, під час дії ЗУ Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію та заходів часткової мобілізації на виконання указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", тобто, в час крайньої необхідності виконання завдання по збереженню суверенітету і територіальної цілісності України, а, отже, його дії мають підвищену суспільну небезпеку.

Жодних поважних причин для самовільного залишення військової служби ОСОБА_6 , матеріали кримінального провадження не містять, і таких не встановлено судом першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, вирок суду про застосування щодо ОСОБА_6 ст. 75 КК України не можна визнати обгрунтованим, оскільки суд у вироку не навів переконливих доводів на доцільність звільнення обвинуваченого від покарання.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину і його підвищену суспільну небезпеку - вчинення дезертирства в особливий для України час функціонування Збройних Сил України - виконання завдань по збереженню суверенітету і територіальної цілісності нашої держави, особу ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак, за місцем служби характеризується негативно, обставину, що пом"якшує покарання щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин, рахує за необхідне обрати ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

В апеляції прокурора не містяться доводи та вимоги щодо обрання підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу.

На підставі наведеного, апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404 -405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 408 КК України на два роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня звернення до виконання цього вироку.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

Судді: