Справа №489/1099/15-к 27.03.2015 27.03.2015 27.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/126/15 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2015 р., якою у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
- негайно з`являтися за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту де він мешкає без дозволу слідчого, прокурора, суду.
ОСОБА_6 попереджено про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, якщо буде внесена застава.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Захисник зазначає, що у судовому засіданні прокурор не довів існування ризиків, а саме, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду і можливість впливу на свідків. Вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло у певний період доби та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Посилається на посередню характеристику ОСОБА_6 , відсутність у того судимостей, навчання останнього до затримання. Оспорює висновки суду про відсутність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, зазначаючи, що він проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.
Слідчий СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя прийшовши до висновку про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 17 травня 2015 року, послався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні декількох тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, не має постійного місця проживання, має посередню характеристику, схильний до скоєння злочинів, може продовжити злочинну діяльність.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. ст.177, 178, 183, 194 КПК України.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема, показання потерпілих, дані протоколів допиту свідків та протоколів огляду місця події, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів на момент їх повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
Апелянт посилається на відсутність ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків, які передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Проте, надані прокурором докази обставин, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, а саме, підозра у вчинені двох епізодів незаконного заволодіння транспортними засобами доводять наявність достатніх підстав вважати, що існує передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Ступінь цього ризику є істотною, тому, як вірно визнав суд, інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти такому ризику.
З цим висновком суд апеляційної інстанції погоджується.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризику вчинення ОСОБА_6 нового злочину, а також серйозність звинувачень, пред`явлених підозрюваному та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
Слідчим суддею також, належним чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, визначено розмір застави та зазначено, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
Доводи апелянта про наявність у підозрюваного місця проживання, відсутність судимості, посередньої характеристики, навчання до затримання, є не суттєвими, тому як ці факти істотно не знижують ступінь наявного щодо ОСОБА_6 ризику.
Більше того, як вбачаться із наданої захисником характеристики Воскресенської селищної ради на ОСОБА_6 , останній має соціальні зв`язки, які свідчать саме про схильність того до вчинення правопорушень.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: