Овруцький районний суд Житомирської області

Справа 286/1145/15-к
пр. № 1-КП/286/79/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000121 від 04.02.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою

освітою, не працюючого, розлученого, маючого неповнолітнього

сина, 2003 року народження, потерпілого від наслідків Чорнобиль-

ської катастрофи, раніше судимого Овруцьким районним судом

Житомирської області

- 28.04.2014 року за ст. 164 ч.1 КК України на 120 годин громадсь-

ких робіт, судимість не погашена, у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

що ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_5 має неповнолітню дитину. Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист №2-2014/10 від 14.06.2010 року), ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2010 року по 28.10.2021 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_7 .. Але, ОСОБА_4 , всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме ст. 180 /батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття/, ст.181 ч.3 /за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі/, ст. 191 ч.1 /аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову/ та ст.195 ч.4 /розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом, в період з 01.02.2014 року по 01.02.2015 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, ніде не працює, аліменти не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилося в несплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 протягом тривалого часу.

Заборгованість ОСОБА_4 по аліментах в період з 01.02.2014 року по 01.02.2015 року становить 4629,60 грн..

В судовому засіданні допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в 2002 році він одружився з ОСОБА_8 )

2.

ОСОБА_9 . Після одруження вони проживали в м. Овручі. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_7 . За період спільного проживання у шлюбі у них виникали сварки, тому у 2009 році вони з ОСОБА_10 розлучилися і вона з дитиною стала проживати окремо від нього. В період їх розлучення він офіційно ніде не працював, а підробляв тимчасовими заробітками. Згодом колишня дружина вийшла заміж і змінила прізвище на ОСОБА_11 . В 2010 році колишня дружина звернулася до Овруцького районного суду про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання спільної дитини, що судом було задоволено та його зобовязано сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Але аліменти він жодного разу не

плачував та сину нічим не допомагав. В Овруцькому центрі зайнятості населення не перебував і не перебуває. В 2014 році його було засуджено Овруцьким районним судом за ст.164 ч.1 КК України на 120 годин громадських робіт які відпрацював.

З 2010 року і по теперішній час він ніде офіційно не працює, а підробляє різними тимчасовими заробітками. Хоче влаштуватися на роботу на металобазу, як влаштується, то зобов`язується виплачувати кошти на утримання сина. За цей період часу він ніде не лікувався та в медичні заклади за допомогою не звертався, є здоровим. Просить суворо не карати.

Окрім повного визнання своєї вини та показів обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується в судовому засіданні заявою потерпілої ОСОБА_6 , яка просить провести розгляд кримінального провадження в її відсутність, оскільки не може зявитися в звязку з хворобою дитини. Щодо покарання обвинуваченого то просить суд суворо не карати його.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду справи визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Винуватість обвинуваченого в інкримінованому діянні підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з подання державного виконавця від 04.02.2015 року № 840/3-37 видно, що останній просить провести перевірку та вирішити питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів;

- з виконавчого листа № 2-2014/10 від 14.06.2010 року видно, що ОСОБА_4 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2010 року по 28.10.2021 року, тобто до досягнення ним повноліття;

- з постанови державного виконавця від 10.07.2010 року, видно що відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа;

- з довідки-розрахунку за період з 23.04.2010 року по 01.02.2015 року видно, що загальна заборгованість ОСОБА_4 по аліментах становить 19404,76 грн.;

- з акту державного виконавця від 16.01.2014 року видно, що житло та майно, що підлягає опису у ОСОБА_4 відсутнє;

- з повідомлення Овруцького РЦЗ від 12.02. 2015 року видно, що ОСОБА_4 на обліку, як безробітний не перебуває і не перебував;

- з вимоги ІЦ від 05.02.2015 року та копії вироку від 28.04.2014 року видно, що ОСОБА_4 раніше судимий за ст.164 ч.1 КК України;

- з медичного висновку від 17.02.2015 року видно, що ОСОБА_4 здоровий та працездатний.

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вчинені особою, яка раніше була засуджена за цією статтею та кваліфікує його дії, за ст. 164 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за ст.164 ч.1 КК України, але належних висновків з цього для себе не зробив, на

3.

шлях

виправлення не став, і вчинив знову кримінальне правопорушення, має не зняту і не погашену в законному порядку судимість, по місцю проживання характеризується посередньо, але як такий що зловживає спиртними напоями, не працює, у лікарів: нарколога та психіатра на обліку не перебуває та обставин, що обтяжують та помякшують його покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений ще досить молодого віку, здоровий, працездатний, розлучений, має неповнолітнього сина, 2003 року народження, щодо якого байдуже відноситься, та не позбавлений батьківських прав, вчинене ним к

римінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, але його суспільна небезпека полягає в тому, що він посягає на право дитини жити повноцінним життям, нормально розвиватися та навчатися, мати належні умови для її виховання та життя, та думку потерпілої, яка просить суворо не карання, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.2 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 366, 368,370 ч.4, 371, 373,374,376, 394, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та обрати йому міру покарання за цим законом, у виді 240 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1