Справа №451/1461/14-к
Провадження № 1-кп/451/14/15
ВИРОК
іменем України
02 лютого 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000430 від 19.08.2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радехів Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не депутат, освіта неповна середня, не працюючий, не одружений, раніше судимий, останній раз 25.03.2011 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

у с т а н о в и в:

За обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 1 липня 2014 року, приблизно 19 годині, знаходячись в кімнаті житлового будинку ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань та повторно, із полички серванта меблевої стінки вчинив крадіжку ювелірних виробів, а саме золотих сережок вагою 4,49 грам, вартістю 2245 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_6 та золотої обручки вагою 4 грами вартістю 2000 гривень, що належала ОСОБА_7 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 2245 гривень та потерпілому ОСОБА_7 на суму 2000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, та дав показання, що він знайомий із ОСОБА_8 , оскільки неодноразово допомагав йому по господарству та бував у нього вдома. 1.07.2014 року ОСОБА_8 попросив його допомогти возити сіно. По закінченню роботи ОСОБА_8 пригостив його, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обідом. Після цього він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , розпивали на подвір`ї останнього біля дороги спиртні напої. Згодом всі розійшлися, а він разом із ОСОБА_8 повернувся в його господарство. ОСОБА_13 пішов до сараю, він в цей час зайшов у будинок, який був відкритий, на викрав золоті кульчики та золоту чоловічу обручку, які лежали в серванті. В цей день вжив десь 700 грам горілки, тому вважає, що до вчинення кримінального правопорушення його спонукав стан сп`яніння. На наступний день в ломбарді у торговому маркеті Рукавичці здав лише золоті кульчики, обручки не здавав, бо не пригадує де вона, можливо загубив її. Щиро кається у вчиненому, просив його суворо не карати та врахувати, що претензії у потерпілих до нього відсутні, обіцяє, що такий випадок ним більше не повториться.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона проживала у свої тітки ОСОБА_14 . Коли повернулася додому батько почав звинувачувати її, що вона забрала його обручку. Коли вона почала її шукати виявила відсутність своїх золотих кульчиків, які їй сестри подарували на день народження. Кульчики зберігала на видному місці в серванті, разом із ними, ще було срібло, яке залишилось на місці. Претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати, про що подала суду відповідно письмову заяву.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_15 неодноразово допомагав йому по господарстві та бував у нього вдома. 1.07.2014 року він справді допомагав йому возити сіно, після чого він пригостив ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обідом. Так, ствердив суду, що після цього, він разом із ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 розпивали спиртні напої на його подвір`ї біля дороги. Згодом розійшлися, і ОСОБА_19 пішов з ним у його господарство. Коли він пішов до сараю, в цей час, як розказав ОСОБА_15 , він викрав золоті кульчики дочки та його власну золоту обручку. Претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати, про що подав суду відповідно письмову заяву.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопоругшення доведено в повному обсязі.

ОСОБА_5 останій раз судимий вироком Радехівського районного суду Львівської області від 25.03.2011 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 3 роки, а відтак судимість за вказаний злочин погашена, кримінальне правопорушення ним вчинено 1.07.2014 р оку, тому дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненному, визнання вини та відсутність претензій потерпілих (добровільне відшкодування).

Обтяжуючих обставин передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, характер і тяжкість вчиненого ним правопорушення, заяви потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають та просять його суворо не карати, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язку, передбаченого ст.76 КК України.

Керуючись ст. ст.368, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк терміном на два роки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1