Справа № 336/2032/15-К
Провадження № 1-кп/336/253/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000924 від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.03.2015 року приблизно о 12-50 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті тривалих неприязнених відносин, наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, а саме в область щелепи з правої сторони, тим самим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу нижньої губи з правої сторони з переходом на слизову оболонку верхньої губи з правої сторони, які згідно висновку судово-медичного експерта № 841 від 06.03.2015 р. Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи кваліфікується, як легке тілесне ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 842-Д від 06.03.2014 р. Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_5 було нанесено не менше ніж один травматичний вплив.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення, укладеною між потерпілим та обвинуваченим від 19.03.2015 року, згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся. Також вказаною угодою визначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Відповідно до вказаної угоди, потерпілий претензій матеріального та будь-якого іншого характеру до обвинуваченого не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий підтримав угоду та просив її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Судові витрати, відшкодування яких передбачено ст.118,122 КПК України, по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 19.03.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1