Справа №: 343/220/13- к
Провадження №: 1-п/0343/1/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2013 року
м.
Долина

Долинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді - Пулика В.В.,

з участю: секретаря судових
засідань - Оленяк С.І.,

прокурора - Кравця В.В.,
Гриненка А.В.,

представника
потерпілої - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Долина
Івано-Франківської області матеріали
кримінальної справи, порушеної за ст.286
ч.2 КК України по факту
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої загинув ОСОБА_3, а ОСОБА_4
отримав середньої тяжкості тілесні
ушкодження, які поступили в Долинський
районний суд з поданням старшого
слідчого відділу розслідувань ДТП СУ
УМВС України в Івано-Франківській
області за погодженням з прокурором
Долинської міжрайонної прокуратури
про направлення кримінальної справи в
суд для вирішення питання про закриття
у зв'язку зі смертю особи, що вчинила
злочин, суд,

В С Т А Н О В И В:

В Долинський районний суд
поступило подання старшого слідчого
відділу розслідувань ДТП СУ УМВС
України в Івано-Франківській області
за погодженням з прокурором Долинської
міжрайонної прокуратури про
направлення кримінальної справи в суд
для вирішення питання про закриття її у
зв'язку зі смертю особи, що вчинила
злочин.

В поданні зазначено, що в ході
досудового слідства встановлено, що 03
квітня 2005 року близько 03 години поблизу
с.Вишків Долинського району на
автодорозі Хуст-Долина ОСОБА_3, керуючи
автомобілем марки ВАЗ 21063,
реєстраційний номер НОМЕР_1, не обрав
безпечної швидкості руху, не врахував
дорожню обстановку, з'їхав з дороги в
р.Свіча, де автомобіль перекинувся,
внаслідок чого водій ОСОБА_3 помер від
механічної асфіксії через утоплення у
воді, а пасажири: ОСОБА_4 отримав
тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості у вигляді закритої травми
шийного відділу хребта з
переломом-вивихом 6-го хребця, забою
спинного мозку легкого ступеня; ОСОБА_5
отримав легкі тілесні ушкодження у
вигляді закритої внутрішньочерепної
травми, струсу головного мозку, саден
на обличчі; ОСОБА_6 отримав легкі
тілесні ушкодження у вигляді закритої
внутрішньочерепної травми, струсу
головного мозку, саден та гематом з
припухлістю м'яких тканин голови.Х

Причиною даної
дорожньо-транспортної пригоди стало
порушення водієм ОСОБА_3 Правил
дорожнього руху України, а саме:

- п.1.3, згідно якого учасники
дорожнього руху зобов'язані знати й
неухильно виконувати вимоги правил
дорожнього руху, а також бути взаємно
ввічливими;

- п. 1.5, в якому зазначено, що дії
або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинна створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків;

- п. 12.1, який вказує, що під час
вибору в установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен врахувати
дорожню обстановку, а також
особливості вантажу, що перевозиться, і
стан транспортного засобу, щоб мати
змогу постійно контролювати рух
транспортного засобу та безпечно
керувати ним.

Допитана в судовому засіданні в
якості потерпілої ОСОБА_7 суду вказала,
що ОСОБА_3 є її сином. Син разом з
друзями ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на
автомашині останнього 02 квітня 2005 року
близько 19 години поїхали в с.Вишків
Долинського району. Син був хресним
батьком сина ОСОБА_5.

Близько 22 години вона перезвонила
сину, який сказав, що скоро повернеться,
а близько 02 години 03 квітня 2005 року їм
передзвонили і повідомили, що сталась
аварія. На місце аварії поїхав чоловік,
вона поїхала пізніше. На місці ДТП
побачила машину швидкої допомоги,
працівники якої та інші люди витягнули
з річки, де знаходився автомобіль
ОСОБА_5, ОСОБА_6, який знаходився біля
автомобіля, якого відправили в лікарню.

Її чоловік спустився до річки і
став кричати, що їх син у річці мертвий.
Чоловік з ОСОБА_8 намагалися витягнути
труп сина, але не могли, оскільки нога
сина була притиснута порогом
автомобіля. У зв"язку з цим вони всі
поїхали до с.Вишкова за допомогою,
зайшли в будинок ОСОБА_9, де на ліжку
лежали ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Вона спитала
останніх, де їх син, на що хлопці
відповіли, що не знають. ОСОБА_4 був
мокрий, а ОСОБА_5 сказав, що він нічого
не бачив, що в нього хворе серце. Вона
попросила ОСОБА_9 і інших людей домогти
витягнути сина і вони поїхали на місце
ДТП, витягнули з під машини сина, нога
якого була притиснута порогом. Чоловік
відвіз сина в морг, де судмедексперт
сказала чоловікові, що син не був за
кермом автомобіля, що сина вдарили
ззаді по голові.

В ту ніч вона не питала хлопців, чому
і при яких обставинах сталася аварія.Їй
відомо, що причиною смерті стало
утоплення. Після похорону вони
оглядали місце події, розбиту машину,
сфотографували все це. В автомобілі
руль був вирваний з кріпленням. На її
думку, син, який працював водієм, не міг
бути за кермом автомобіля, який
належить ОСОБА_5, оскільки він на ньому
ніколи не їздив.

Після похорону сина чоловік поїхав
до лікарні, де лежав ОСОБА_5, який
сказав, що її син ОСОБА_3 був за кермом
автомашини в момент аварії.

Вважає, що сина могли умисно
вдарити по голові і що син не був
закермом автомобіля в момент ДТП.

Вона заперечує проти закриття
даної кримінальної справи, оскільки
вважає, що за кермом автомобіля син не
був в момент аварії, наполягає на
повному судовому розгляді з метою
реабілітації сина.

Аналогічні показання дав суду
свідок ОСОБА_11, доповнивши, що
працівників швидкої медичної допомоги,
які витягували з річки ОСОБА_6, він
просив допомогти витягнути з-під
машини сина, однак медики сказали, що
мокро, глибокий сніг, і поїхали, не
вживши заходів до надання допомоги
сину.

Тіло сина знаходилося у воді,
оскільки син не зміг вибратися з води
через те, що права нога була затиснута
порогом. Син лежав під машиною головою
до с.Вишків. Машина також знаходилася у
воді передом в напрямку с.Вишкова.

Він завіз тіло сина в морг, де
судмедексперт сказала, що що сина
вдарили ззаді по голові, про що він
повідомив дружину.

Вважає, що не син знаходився за
кермом автомобіля, бо син добре керував
автомобілями, мав досвід і якби син
знаходився за кермом машини в момент
ДТП, то на грудях сина були б характерні
для удару об рульову колону тілесні
ушкодження.

З ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він по
сьогоднішній день не спілкувався,
тільки піфсля похорон сина він ходив у
лікарню, в якій лежав ОСОБА_5, який
сказав йому:"дядя ОСОБА_11, простіть
мене".

Потерпілий ОСОБА_4 суду вказав, що
на початку квітня 2005 року в м.Стрию він
зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 і вони разом заїхали до ОСОБА_6,
після чого вчотирьох на машині ВАЗ 2106,
яка належить ОСОБА_5, поїхали у с.Вишків
Долинського району обкатати двигун
після ремонту.

За кермом їхав ОСОБА_3, батько
якого ремонтував двигун цієї машини.
Окрім цього, ОСОБА_5 довіряв ОСОБА_3. Про
приїзді в с. Вишків він разм з ОСОБА_5
пішли в будинок до ОСОБА_18, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 поїхали в сільський клуб. В
будинку ОСОБА_18 він знаходився разом з
останньою, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 і через
деякий час хлопці заїхали за ними, тому
вони вийшли на вулицю, сіли в
автомобіль, за кермом якого знаходився
ОСОБА_3, а ОСОБА_6 сидів на передньому
пасажирському кріслі. Він сів в
автомобіль на заднє місце позаду водія,
а ОСОБА_5 сів на заднє місце позаду
ОСОБА_6 і вони поїхали в напрямку
м.Стрий.

Дорога була слизька, на дорозі були
горбочки льоду, по обочинах лежав сніг.
Після того, як вони проїхали перевал,
ОСОБА_3 збільшив швидкість автомобіля і
він зробив зауваження ОСОБА_3, щоб
останній зменшив швидкість руху
автомобіля, однак ОСОБА_3 не реагував на
зауваження. Через деякий час він відчув
удар з пасажирської сторони автомобіля
і більше нічого не пам»ятає. Коли він
прийшов до свідомості, побачив, що в
автомобілі знаходилися ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, а ОСОБА_3 не було. Вважає, що
останній при падінні автомобіля з
автодороги в річку вилетів з салону
машини. Він, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вилізли
через вікна автомашини: спочатку він
виліз з автомобіля, за ним виліз ОСОБА_5,
а потім ОСОБА_6.

Вони всі були у шоці, кричали,
кликали ОСОБА_3 та про допомогу, однак
ОСОБА_3 вони не знайшли і не могли
навіть подумати, що останній у воді під
машиною, тому залишили ОСОБА_6, який не
міг йти і якому було погано, і він з
ОСОБА_5 пішли по допомогу у с.Вишків.

Вони передзвонили всім батькам і
викликали машину швидої допомоги. З
с.Вишків його забрали в Стрийську ЦРЛ, а
потім у Львів. У нього була зламана шия.

Автоаварія сталася через перевищення
швидкості водієм ОСОБА_3 та через
погану дорогу, яка була місцями
слизькою, з вибоїнами та горбочками
льоду.

Аналогічні показання дали суду
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
підтвердили те, що за кермом автомашини
всю дорогу з м.Стрия до с.Вишкова і з
с.Вишкова до місця ДТП знаходився
ОСОБА_3, батько якого ремонтував двигун
цієї машини. Окрім цього ОСОБА_3 був
самий досвідчений серед них водій.
Вказали, що ДТП сталася з вини водія
ОСОБА_3, який, рухаючись по слизькій та з
вибоїнами і горбочками льоду гірській
автодорозі, перевищив швидкість руху
автомобіля, що призвело до заносу
автомашини та падіння в обрив.

Вони просили ОСОБА_3 зменшити
швидкість руху автомобіля, однак
останній не реагував на їхні
зауваження, заспокоюючи їх тим, що
машина нормально їде.

Після падіння машини в річку, в
салоні машини водія ОСОБА_3 не було,
тому вони втрьох, вибравшись з машини
через вікна і не знайшовши водія ОСОБА_3
через шоковий стан та погану видимість,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вибрались на дорогу і
пішли в с.Вишків за допомогою, а ОСОБА_6
залишився біля машини, так як не міг
йти.

Свідок ОСОБА_15 суду вказала, що
02.04.2005 року віечером в с.Вишків
приїхали з м.Стрия ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які є товаришами її
синів, які опівночі попрощалися і
поїхали в м.Стрий. Близько 3 години вона
почула стук у вікно і відчинивши двері,
побачила на порозі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які
сказали, що сталася біда, машина
перекинулася в річку, але всі живі.
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були в шоковому стані,
мокрі, погано почувалися, тому лягли в
ліжко, а її син ОСОБА_22, ОСОБА_18 і ОСОБА_13
поїхали на місце ДТП.

Трохи пізніше вона з сином ОСОБА_17
пішли до місця ДТП, однак під"їхала
машина, якою вони поїхали на місце ДТП,
де в річці побачила машину, яка лежали
на боці, передньою частиною розвернута
в напрямку с.Вишків, ОСОБА_3 також лежав
головою в напрямку с.Вишкова під
машиною у воді. Витягнувши ОСОБА_3 з
води, батько останнього повіз сина в
морг, вони також поїхали в лікарню, а
коли через деякий час повернулись до
місця ДТП, там вже була слідча група. З
дозволу працівників міліції краном
підняли машину, яку зберігала на
прохання батьків ОСОБА_5 на своєму
подвір"ї.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, інші людти
говорили, що за кермом автомашини, яка
впала в річку, знаходився ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_18 суду вказала, що вона
проживає поблизу клубу с.Вишків.
Близько 23 години 03 квітня 2005 року до неї
зайшов ОСОБА_4 взяти диск. Останній
знаходився в неї близько 15 хвилин,
оскільки за ним прийшов ОСОБА_5, який
сказав, що треба їхати додому. ОСОБА_4
забув в неї куртку, тому вона вийшла за
ним, передала ОСОБА_4 куртку і побачила,
що ОСОБА_4 сідав з правого боку ззаді,
ОСОБА_5 також сів на заднє сидіння, а на
передньому сидінні біля водія сидів
повний хлопець, яким міг бути тільки
ОСОБА_6, тому вважає, що за кермом машини
при виїзді з с.Вишкова знаходився
ОСОБА_3.

На вулиці була також сестра ОСОБА_13,
яка розмовляла з ОСОБА_19. Хлопці
поїхали, а вона повернулась додому.
Через якийсь час до неї прийшов ОСОБА_9,
який повідомив, що сталась аварія, тому
вона разом з ОСОБА_9, сестрою ОСОБА_13 і
ОСОБА_19 поїхали на місце ДТП. На одному
з поворотів вони побачили сліди і
зупинили автомобіль, а коли вийшли з
автомобіля, почули крики про допомогу.
Автомобіль лежав внизу у річці,
перекинутий на бік водія і був
повернутий в сторону с.Вишків. На
віддалі 5 метрів від машини вона
побачила ОСОБА_6, який не розумів, що
робить, і говорив, що йому холодно і що
його болять ноги.

ОСОБА_3 вони не могли знайти. Потім
вона побачила кросівок ОСОБА_3,
схопилась за нього і побачила тіло під
водою, під колесом. Водійські двері
були відчинені.

Після ДТП сказала ОСОБА_13 сказати
працівникам міліції, що за кермо машини
при виїзді з села Вишкова сідав ОСОБА_5,
оскільки ОСОБА_21 говорив їй до аварії,
що вони приїхали автомашиною ОСОБА_5, а
тому вона подумала, що потрібно сказати
працівникам міліції, що за кермом
машини знаходився власник.

Свідок ОСОБА_13 дала суду аналогічні
показання, доповнивши, що не бачила, хто
сидів за кермом автомобіля, коли
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3
виїжджали з с.Вишкова.

В ніч, коли сталася ДТП, після
того, як вона, ОСОБА_9 і ОСОБА_18 приїхали
з місця ДТП, остання сказала їй, що по
дорозі ОСОБА_5 передав кермо автомобіля
ОСОБА_3, який вчинив аварію. ОСОБА_18
просила її сказати працівникам
міліції, що за кермо автомашини в
с.Вишкові сідав ОСОБА_5, тому вона так
говорила, хоча не бачила цього.

Свідок ОСОБА_9 в судовому
засіданні вказав, що він знайомий з
друзями двоюрідного брата ОСОБА_4 -
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5. 02.04.2005 року він
разом з братом ОСОБА_17 пішли в клуб
с.Вишків. Близько 23 години до клубу
зайшов ОСОБА_4, з яким вони вийшли на
вулицю і він побачив біля клубу
автомобіль марки ВАЗ-2106 бежевого
кольору, який належав ОСОБА_5. Біля
машини були ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
ОСОБА_4 сказав, що йде до своєї дівчини
ОСОБА_18, і залишив їх, а він з братом та
іншими хлопцями ще близько години
розмовляли біля клубу, після чого він з
братом попрощалися і пішли додому.
Хлопці також сказали, що заберуть
ОСОБА_4 і теж поїдуть в м.Стрий.

Близько 04 години в їх будинок хтось
постукав. Двері відкрила його мама і до
хати зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на
обличчі яких були синці та гематоми.
Останні сказали, що на перевалі
автомобілем з»їхали з дороги і
перекинулись в ручку Свіча. Хлопці
сказали, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 залишилися
на місці пригоди і всі живі. Він разом з
мамою та братом ОСОБА_17 вийшли з
будинку. На дорозі біля господарства
ОСОБА_18 вони побачили автомобіль
ОСОБА_19, тому він разом з ОСОБА_18,
ОСОБА_13 та ОСОБА_19 на автомобілі
останнього поїхали на перевал.
Рухаючись по дорозі на спуску з гори
вони побачили сліди заносу автомобіля
вправо на заметене снігом узбіччя. Вони
зупинилися і справа від дороги, внизу в
річці Свіча, вони почули голос ОСОБА_6,
який кликав на допомогу. Вони
спустились до річки, де побачили
перекинутий на ліву сторону під кутом,
а правою стороною припертий до бетону
автомобіль ОСОБА_5, який передньою
частиною був розвернутий в сторону
с.Вишків.

Приблизно за 5-6 метрів від
автомашини, на протилежному від дороги
березі вони побачили ОСОБА_6, який сидів
на землі. ОСОБА_19 разом ОСОБА_13
залишились біля ОСОБА_6, а він з ОСОБА_18
пішли до перекинутого автомобіля, де у
воді під автомашиною ОСОБА_18 рукою
торкнулась до кросівок ОСОБА_3 і почала
кричати. Присвітивши ліхтариком, він
побачив у воді ногу ОСОБА_3 під кузовом
автомобіля, який перекинувся. Він
зрозумів,що ОСОБА_3 мертвий. Після цього
вони вчотирьох намагались витягнути
ОСОБА_6 вверх на дорогу, але не змогли,
тому він з ОСОБА_13 залишилися біля
ОСОБА_6, а ОСОБА_18 разом з ОСОБА_19
поїхали в с.Вишків по допомогу.

Приблизно за годину приїхали батьки
хлопців з м.Стрия та машина швидкої
допомоги. які витягнули ОСОБА_6 на
дорогу та ОСОБА_3, якого разом з
батьками останнього він відвіз в морг
Долинської ЦРЛ. Після ДТП він
зустрічався з ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які
сказали, що в момент ДТП машиною
керував покійний ОСОБА_3.

Згідно протоколу огляду місця
події від 03.04.2005 року та план-схемою до
нього (т.1,а.пр.3- 5), місцем ДТП є 37
кілометр автодороги Долина-Хуст, що
знаходиться на околиці с.Вишків
Долинського району. Дана ділянка
дороги має крутий схил та асфальтне
покриття з вибоїнами. Слідів
гальмування на проїзній частині дороги
не виявлено. Праворуч дороги перед
мостом через річку Свіча виявлено
зрушення снігового намету, за яким є
крутий яр. Праворуч від мосту в річці
Свіча внизу на відділі 15 метрів
знаходиться автомобіль ВАЗ-21063,
реєстраційний НОМЕР_1. Автомобіль
лежить на лівому боці, передньою
частиною розвернутий в сторону
с.Вишків Долинського району. Кузов
даного автомобіля повністю
деформований. На момент огляду труп
ОСОБА_3 на місці ДТП відсутній.

Відповідно до протоколу огляду
транспортного засобу від 04.04.2005 року
(т.1,а.пр.11), в автомобілі ВАЗ-21063,
реєстраційний НОМЕР_1 повністю
деформований кузов; розбито: передня
облицювальна решітка радіатора, права
частина якої відсутня, передній бампер,
маються обширні вм'ятини на капоті та
передніх крилах; переднє та заднє
вітрове скло відсутнє; передні ліві
дверки на момент огляду відкриті
назовні і повністю деформовані; дах
автомобіля має обширні вм'ятини; вісь
задніх коліс зміщена в напрямку справа
наліво. У зв'язку з пошкодженням кузова
даного автомобіля, визначити стан
рульової та гальмівної системи не має
можливості.

У відповідності до акту №465
судово-токсилогічного дослідження
(т.1,а.пр.21) - при судово-токсилогічному
дослідженні крові від трупа ОСОБА_3
етиловий, метиловий, пропіловий,
бутиловий, аліловий спирти та їх
ізомери - не виявлені.

Згідно з висновком
судово-медичної експертизи № 10-Е від
22.04.2005 року (т.1,а.пр. 26- 28), при
судово-медичному дослідженні трупа
ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження:
закрита внутрішньо-черепна травма з
крововиливами під м»якою мозковою
оболонкою, в м'які покрови голови зі
сторони їх внутрішньої поверхні,
забійними ранами волосистої частини
голови, забійною раною та садном на
обличчі, переломом кісток лицевого
скелету, синець на передній поверхні
правого стегна. Описані тілесні
ушкодження спричинені дією тупих
твердих предметів, могли утворитися
при ударах до таких в результаті
перекидування автомобіля під час ДТП,
яка мала місце 03.04.2005 року. Смерть
ОСОБА_3 настала від механічної асфіксії
через утоплення у воді; тілесних
ушкоджень, характерних для водія
автомобіля, не виявлено; при
судово-токсикологічному дослідженні
крові трупа в ній алкоголь не виявлено.

З висновку судово-медичної
експертизи № 174 від 07.06.2005 року (т.1,а.пр.
48- 51) встановлено, що у ОСОБА_6 мались
тілесні ушкодження : закрита
внутрішньо-черепна травма, яка
проявилася струсом головного мозку, що
відноситься до легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я, та садно і гематома з
припухлістю м'яких тканин голови, які
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Згідно з висновком
судово-медичної експертизи № 173 від
07.06.2005 року (т.1, а.пр. 54- 56), в ОСОБА_5
мались тілесні ушкодження: закрита
внутрішньо-черепна травма, яка
проявилась струсом головного мозку,
яка відноситься до ушкоджень легких з
короткочасним розладом здоров'я, та
садна на обличчі, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 4 від
11.06.2005 року (т.1, а.пр. 59 - 61), в ОСОБА_4
малися тілесні ушкодження: закрита
травма шийного відділу хребта з
переломо-вивихом 6-го хребця, забоєм
спинного мозку легкого ступеню, що
відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості, що
спричинили тривалий розлад здоров'я.

Згідно з висновками додаткових
судово-медичних експертиз від 28.11.2005
року (т.1, а.пр. 138-139,141-142,144- 145), у ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень,
характерних для водія транспортного
засобу, не виявлено.

Як вбачається з висновку судової
комплексної транспортно-трасологічної
та судово-медичної експертизи № 2083/107
від 08.10.2007 року (т.1, а.пр.192-202), встановити
особливості механізму перевертання
автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер
НОМЕР_1, під час ДТП і як наслідок
переміщення тіл пасажирів і водія в
автомобілі не видалось можливим з
причин численності деформацій та їх
різноспрямованості на кузові
автомобіля та відсутності фіксації на
ділянці ДТП слідів, які б свідчили про
особливості виїзду автомобіля за межі
проїзної частини - в стані
прямолінійного гальмування чи
бокового юзу. Через відсутність в
описах тілесних ушкоджень на тілах гр.
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та трупа ОСОБА_3,
які перебували під час ДТП в салоні
автомобіля ВАЗ-2106, які були б
специфічні і характерні для
розташування будь-кого з них на місці
водія, встановити, хто з вищезазначених
осіб під час ДТП міг знаходитися за
кермом автомобіля не видалось
можливим.

У відповідності до висновку №
5107/11-18,114-117/09 комплексної судової
автотехнічної та медичної експертизи
(т.2,а.пр.46-54, 63), ОСОБА_3 міг не
знаходитись за кермом автомобіля ВАЗ в
ході даної пригоди. Наявні комплексні
вихідні дані стосовно учасників ДТП, що
перебували в салоні автомобіля ВАЗ
(ОСОБА_4, ОСОБА_5 та НОМЕР_6) недостатні
для вирішення питання щодо місця їх
знаходження в салоні автомобіля, що не
виключає можливість перебування
будь-кого з них на місці водія.

Суд, даючи оцінку показанням
потерпілих, свідків, матеріалам справи:
протоколам слідчих дій та висновкам
проведених в ході досудового слідства
та в ході судового розгляду справи
експертиз, проаналізувавши здобуті та
перевірені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, приходить до
переконання, що дана
дорожньо-транспортна пригода, в ході
якої загинув водій автомобіля ОСОБА_3, а
пасажир ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження середнього ступеня
тяжкості сталася через грубе порушення
водієм автомобіля ВАЗ-21063,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3
Правил дорожнього руху України:

- п.1.3, згідно якого учасники
дорожнього руху зобов'язані неухильно
виконувати вимоги правил дорожнього
руху;

- п. 1.5 , згідно якого дії учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків;

- п. 12.1, згідно якого під час вибору
в установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен врахувати
дорожню обстановку, а також
особливості вантажу, що перевозиться, і
стан транспортного засобу, щоб мати
змогу постійно контролювати рух
транспортного засобу та безпечно
керувати ним.

Суд приходить до такого висновку
на підставі показань очевидців -
учасників дорожньо-транспортної
пригоди: потерпілого ОСОБА_4, свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які ствердили, що
автомашиною в момент ДТП керував
ОСОБА_3, який не врахував дорожню
обстановку і перевищив швидкість руху,
що призвело до заносу автомашини,
опрокидування її в обрив та падіння в
русло річки Свіча.

Суд вважає правдивими показання
потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які вказали, що автомашиною в
момент ДТП керував ОСОБА_3, який в
результаті заносу та опрокидування
автомашини в обрив вилетів з салону
автомашини ще до її падіння в річку, а
тому був притиснутий лівим порогом
автомашини, оскільки їх показання є
логічними, знаходять своє
підтвердження в показаннях потерпілої
ОСОБА_7, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_9,
ОСОБА_18, ОСОБА_13, протоколах слідчих
дій, висновках експертиз, інших
матеріалах справи.

Так, потерпілий ОСОБА_4 та свідки
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 як в ході судового
розгляду справи так і ході досудового
слідства стверджували, що автомашину
під керуванням ОСОБА_3 через
перевищення швидкості та слизьку з
вибоїнами дорогу кинуло в обрив і вона
впала в русло річки, де вже водія ОСОБА_3
в салоні автомашини не було, а вони,
вибравшись з салону машини через вікна,
не змогли знайти ОСОБА_3, оскільки
останній був притиснений порогом
автомашини і знаходився під машиною у
воді.

Про те, що водій ОСОБА_3 був
виявлений під машиною у воді, будучи
притисненим порогом машини, дверки
водія якої були відчинені і
деформовані, а всі інші дверки машини
були зачиненими, ствердили в судовому
засіданні потерпіла ОСОБА_7, свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_18,
ОСОБА_13, свідчать матеріали справи.

Саме такі обставини розвитку
подій даної дорожньо-транспортної
пригоди дають пояснення висновкам
проведених експертиз, згідно яких у
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, характерних
для водія автомобіля, не виявлено, а
тому останній міг не знаходитись за
кермом автомобіля ВАЗ в ході даної
пригоди.

Ввраховуючи показання
безпосередніх учасників ДТП, висновки
комплексної транспортно-трасологічної
та судово-медичної експертизи,
комплексної судової автотехнічної та
медичної експертизи, характер
пошкоджень на автомобілі, обставини
заносу і опрокидування автомашини під
керуванням водія ОСОБА_3 в обрив та
падіння її в русло річки при
відсутності лобового зіткнення, під
час якого в особи могли утворитись
тілесні ушкодження, характерні для
водія, суд критично, як один з доказів,
що не має наперед визначеної сили, і
повинен враховуватись в сукупності з
іншими доказами, оцінює висновок
експерта, згідно якого при
судово-медичному дослідженні трупа
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, характерних
для водія автомобіля, не виявлено.

Суд критично оцінює показання
потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 в
частині, де вони вказують, що їх син не
керував автомобілем під час ДТП, що
сина вбили, оскільки їх показання в цій
частині не знайшли свого
підтвердження, є надуманими,
спростовуються здобутими та
перевіреними в ході судового розгляду
справи доказами.

Суд критично оцінює показання
потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 в
частині, де вони вказують, що свідки
ОСОБА_18 та ОСОБА_13 давали показання про
те, що бачили, як ОСОБА_5 сідав за кермо
автомашини при виїзді з с.Вишкова разом
з ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в напрямку
м.Стрия, після чого сталася ДТП,
оскільки в судовому засіданні, як і в
ході досудового слідства, ОСОБА_18
стверджувала е, що не бачила, хто сидів
за кермом автомобіля при виїзді ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з села Вишкова,
а в поясненні написала, що сідав за
кермо ОСОБА_5, оскільки від ОСОБА_4
знала, що останньому належала
автомашина і думала, що ОСОБА_5 повинен
був їхати за кермом.

Свідок ОСОБА_13 в ході судового
розгляду вказала, що не бачила, хто
сидів за кермом автомашини перез
виїздом з с.Вишкова, а в ході
попереднього розслідування на
прохання ОСОБА_18 пояснювала
працівникам міліції, що за кермо
автомашини перед від"їздом сідав
ОСОБА_5.

Після ДТП ОСОБА_18 говорила їй, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сказали останній, що
по дорозі з с.Вишкова ОСОБА_3 пересів на
місце водія і керував автомашиною в
момент ДТП.

Згідно п.8 ст.6 КПК України,
кримінальна справа не може бути
порушена, а порушена підлягає закриттю
щодо померлого, за винятком випадків,
коли провадження в справі є необхідним
для реабілітації померлого або
відновлення справи щодо інших осіб за
нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні здобуто
доказів того, що дана
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_3, який керуючи
транспортним засобом, грубо порушив
Правила дорожнього руху України, що
призвело за заносу та опрокидування
автомашини в обрив і падіння її в русло
річки Свіча, в результаті чого водій
ОСОБА_3 помер, а пасажир ОСОБА_4 отримав
середнього ступеня тяжкості тілесні
ушкодження, тому кримінальну справу,
порушену за ст. 286 ч.2 КК України по факту
даної ДТП, слід закрити у зв'язку зі
смертю водія ОСОБА_3.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.6 п.8, 282
Кримінально-процесуального кодексу
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу, порушену
за ч.2 ст. 286 КК України по факту
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої загинув водій ОСОБА_3, а
пасажир ОСОБА_4 отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження - закрити у
зв'язку зі смертю ОСОБА_3.

Апеляція на постанову суду може
бути подана протягом семи діб з дня її
винесення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя: