АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/844/15 ОСОБА_1
Категорія: про продовження строку тримання Доповідач : ОСОБА_2 під вартою (ст.199 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваної - ОСОБА_7 ,
перекладача - ОСОБА_8 ,
з секретарем - ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 червня 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 червня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_11 ; строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 продовжено на 60 днів, до 03 серпня 2015 року, без визначення застави. Строк дії ухвали зазначений з 05 червня 2015 року до 03 серпня 2015 року.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02 червня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 та звільнити її з-під варти. Посилаючись на докази у кримінальному провадженні, які на думку апелянта, не є належними та допустимими, адвокат ОСОБА_6 вважає підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, необґрунтованою, та зазначає, що в такому випадку до підозрюваної не можуть бути застосовані положення ч.5 ст.176 КПК України. Також захисник вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_7 і за ч.1 ст.263 КК України, посилаючись на те, що обшук в помешканні підозрюваної відбувався із порушеннями вимог КПК України, а вилучені під час обшуку предмети підозрюваній не належать. Посилаючись на практику ЄСПЛ, захисник вказує на недоведеність обставин щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, апелянт посилається на необґрунтованість висновку щодо тримання під вартою підозрюваної саме в Полтавському слідчому ізолятору, вважає, що це перешкоджає їй у здійсненні захисту ОСОБА_7 . Адвокат ОСОБА_6 вважає, що слідчий суддя безпідставно обрахував початок продовження дії запобіжного заходу з 05 червня 2015 року, тоді як ухвала постановлена 02 червня 2015 року, а тому фактично строк тримання підозрюваної під вартою продовжено на 63 дні, що суперечить вимогам ч.1 ст.197 КПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваної задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2015 року до підозрюваної ОСОБА_7 на строк до 04 червня 2015 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавському СІЗО УДПтС України в Полтавській області, без визначення застави (а.с.36-38).
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184,199 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.110 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 08 квітня 2015 року, слідчий посилається на великий обсяг процесуальних дій у кримінальному провадженні, які необхідно виконати для всебічного, повного та об*єктивного дослідження обставин вчинення злочину ОСОБА_7 , а саме: вирішити питання про наявність в діях підозрюваної інших злочинів, пов*язаних із сприянням терористичній організації «ДНР»; встановити інших співучасників ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.110 КК України; встановити свідків, які обізнані про незаконну діяльність ОСОБА_7 у якості начальника відділу так званого «міністерства безпеки ДНР» у м.Старобешево Донецької області; отримати матеріали виконання постанови про проведення слідчих(розшукових) та процесуальних дій на території Донецької області; отримати матеріали оперативно-технічних заходів, проведених оперативними підрозділами СБ України відносно ОСОБА_7 ; призначити та організувати проведення фоноскопічної та фотопортретної експертиз за відповідними матеріалами кримінального провадження; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити підозрювану з матеріалами провадження; скласти обвинувальний акт (а.с.2-5).
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної слідчим суддею врахована сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.110 КК України; доведеність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що у сукупності, з урахуванням положень ч.5 ст.176 КПК України, виправдовує подальше перебування підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.ст.196,199 КПК України (а.с.86-88), з чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтоване застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваної ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2015 року, яка залишена без зміни ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 квітня 2015 року, а тому підстав для сумнівів у законності застосування саме такого запобіжного заходу не виникає. Обставини щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається апелянт, досліджувались судом при застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу; оцінка їм надана судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій. Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, апеляційна скарга не містить. Як пояснила захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду, новою обставиною є те, що протягом здійснення досудового розслідування після застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу органом досудового розслідування не здобуто, на думку апелянта, вагомих доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та про існування ризиків, які були заявлені слідчим та встановлені попередніми судовими рішеннями. Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваної, яка ніде не працює, живе одна та є громадянкою іншої держави, тобто не має міцних соціальних зв*язків, спростовує доводи апелянта про необґрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об*єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , а доводи апеляційної скарги захисника правильності цього висновку не спростовують.
Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо невірного визначення слідчим суддею строку, на який продовжено тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому ухвала слідчого судді в частині визначення строку дії запобіжного заходу підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про визначення строку дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою до 31 липня 2015 року.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 червня 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_10 , без визначення застави до 03 серпня 2015 скасувати в частині визначення строку дії запобіжного заходу.
Визначити строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 до 31 липня 2015 року.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :