Справа №1-84-2008
В И Р О К

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

8 серпня 2008
року
м. Ізяслав

Ізяславський Хмельницької області районний суд в складі: головуючого-судді
ГОЛУБА В.В., при секретарі Островській В.Г., з участю прокурора Вітрука В.., розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу по звинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився та проживає в с.М»якоти Ізяславського району,
Хмельницької області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна,
працюючи сільським головою М»якітської сільської ради Ізяславського
району, раніше не судимого в силу ст.89
КК України

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.191ч.3, 366ч.1
КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилася в с. Мислятин, проживає в с. М»якоти
Ізяславського району Хмельницької
області , українка, громадянка України, освіта середня-спеціальна, працює
менеджером в ПП Лендком депутат Ізяславської районної ради, раніше не судима

в злочині
,передбаченого ст.191ч.3, 366ч.1, 358ч.1,358ч.3 КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 обіймаючи посаду М»якотівського сільського голови Ізяславського району
Хмельницької області ,за попередньою домовленістю зі своєю дружиною ОСОБА_2,
яка являлася завідуючою дитячим садочком «Сонечко» в с. М»якоти Ізяславського
району та представником приватного підприємця ОСОБА_3, який є їхнім сином, в
період з лютого по жовтень місяць 2007 року, використовуючи своє службове
становище, з метою власного збагачення, незаконно заволоділи бюджетними коштами
М»якотівської сільської ради, шляхом службового підроблення, в сумі 3070грн.

Злочин
скоєно при слідуючих обставинах:

В
березні місяці 2005 року в с. М»якоти було відкрито дитячий садочок «Сонечко»,
який знаходився на балансі М»якотіської сільської ради. Тоді ж підсудному
ОСОБА_1 як голові сільської ради стало відомо, що в Ізяславському
навчально-виховному об»єднанні «Загально-освітня школа І ступеня- дитячий ясла-садок №6 є в
наявності списані дитячі ліжка та постільні приналежності . З метою
забезпечення дитячого садка «Сонечко» дитячими ліжками ОСОБА_1 звернувся від
імені сільської ради до Ізяславського міського голови та керівництва НВО №6 з
проханням безоплатної передачі списаних дитячих ліжок для дитячого садка
«Сонечко» на що отримав їх згоду. Про дану угоду повідомив завідуючу дитячим
садочком «Сонечко» свою дружину ОСОБА_2.

Найнятим
транспортом ліжка в кількості 24шт з постільними приналежностями були доставлені в с. М»якоти із яких 15 ліжок
були розвантажені в дитячому садку, а 9 ліжок розвантажені в підсобному
приміщенні сільської ради і на баланс дитячого садка поставлені не були.

У 2007 році, з метою привласнення
бюджетних коштів сільської ради, ОСОБА_1 вирішив використати вказаний факт
безоплатної поставки ліжок та привласнити грошові кошти сільської ради в сумі
рівній ринкової вартості отриманих безоплатно 15 ліжок.

З цією метою ОСОБА_1 вступив у
змову зі своєю дружиною ОСОБА_2 яка в цей час працювала завідуючою садочком
«Сонечко» та будучи представником приватного підприємця ОСОБА_3, який є
їхнім сином і в цей час знаходився на
навчанні.

ОСОБА_1 виписав завідомо
неправдивий договір №2 від 2 лютого 2007 року, в якому вказав, що ПП ОСОБА_3 з
однією сторони та М»якітська сільська рада в особі сільського голови ОСОБА_1
уклали договір про те, що ПП ОСОБА_3 зобов»язується продати дитячі ліжка в
дитячий садок «Сонечко» на суму 1150грн., а сільська рада зобов»язується
оплатити даний товар. Вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 та завірений
відтиском гербової печатки сільської ради, а з другої сторони представником ПП
ОСОБА_3-ОСОБА_2 та завірений відтиском печатки ПП ОСОБА_3.

Для підтвердження виконання
договору ОСОБА_2 виписала накладну №5 від 5 лютого 2007 року в якій вказала, що
ОСОБА_3 через ОСОБА_2 відпущено для дитячого садка М»якітської сільської ради 5
ліжок по ціні 230грн.за одне на загальну суму 1150грн.

Після чого розписалася в накладній
від імені ПП ОСОБА_3. завірила її відтиском печатки та розписалася від свого
імені, як завідуюча садочком про прийняття вказаних ліжок.

Аналогічні договори та накладні
були виписані 5 березня 2007 року на суму 920грн. як вартість 4 ліжок.

Крім того аналогічний договір був
складений 11 жовтня 2007 року на закупівлю 4 ліжок загальною вартістю 1000грн.

ОСОБА_2 виписала накладну від 11
жовтня 2007 року в якій вказала, що ПП ОСОБА_3 через ОСОБА_2 відпущено для
дитячого садка через новопризначену завідуючу ОСОБА_4 4 ліжка на загальну суму 1000грн та
розписалася від її імені про отримання даних ліжок.

Підсудний ОСОБА_1 дані договора та
накладні 7 лютого, 7 березня та 12 жовтня 2007 року подав до Управління
Державного Казначейства в Ізяславському районі , що стало підставою для
перерахування грошей в сумі 3070грн. на рахунок ПП ОСОБА_3, які в дальнішому підсудні
використали для власних потреб.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 свою вину визнав і не заперечує той факт, що дитячі ліжка для дитячого
садка «Сонечко» він отримав безкоштовно, а домовившись із своєю дружиною, яка
працювала завідуючою даним садком, склавши завідомо неправдиві договора,
заволодів грішми сільської ради в сумі 3070грн.

Крім визнання своєї вини підсудним
ОСОБА_1 його вина знайшла свої підтвердження в судовому засіданні.

Про те, що приватний підприємець
ОСОБА_1 та вона, як його представник, не відпускали для дитячого садка дитячі
ліжка підтвердила і підсудня ОСОБА_2.

Із пояснення свідка ОСОБА_4, яка
працює завідуючою садочком встановлено,
що дитячих ліжок вона не отримувала і підпис на накладній від її імені
підроблений.

Допитана свідок ОСОБА_5 (а.с.172)
пояснила, що працюючи завгоспом НВО №6 передала для М»якотівського дитячого
садка,безкоштовно 24 списаних дитячих ліжка.

Свідок ОСОБА_6, яка працює
завідуючою НВО №6 пояснила, що рішенням сесії міської ради було списано 35
дитячих ліжка.

По вказівці міського голови 24
ліжка було відпущено,безкоштовно, на М»якітський дитячий садок.

Згідно довідки про результати
перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності М»якотівської
сільської ради встановлено, що на підставі накладних на передачу дитячих ліжок
від приватного підприємця до установи, з бюджету сільської ради було проведено
оплату по платіжних дорученнях на рахунок ПП ОСОБА_3. в загальній сумі 3070грн.

Дії підсудного ОСОБА_1 вірно
кваліфіковано за ст.366ч.1 КК України, як службове підроблення , тобто
складання і видача службовою особою завідомо неправдивих документів та за
ст191ч.3 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою
особою своїм службовим становищем , вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Підсудня ОСОБА_2 свою вину у
заволодінні грішми М»якітської сільської ради за попередньою змовою з сільським
головою, її чоловіком, в сумі 3070грн. та в службовому підробленні офіційних
документів визнала повністю.

Крім визнання своєї виниОСОБА_2 її
вина знайшла свої підтвердження в судовому засіданні.

Так підсудний ОСОБА_1 підтвердив,
що шляхом складання неправдивих документів, за попередньою домовленістю,
заволоділи бюджетними коштами сільської ради в сумі 3070грн.

Їх вина підтверджується і
накладними на відпуск дитячих ліжок підприємцем ОСОБА_1 які склала підсудна.

Із пояснення свідка
ОСОБА_3становлено, що йому нічого невідомо, щодо закупівлі дитячих ліжок для
дитячого садка «Сонечко» і від його імені розписалась його мама- ОСОБА_2.

Дії ОСОБА_2 також вірно
кваліфіковано за ст.366ч.1 КК України,як службове підроблення тобто складання і
видача завідомо неправдивих документів та за ст.191ч.3 КК України як
заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим
становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того ОСОБА_2, діючи як
представник приватного підприємця ОСОБА_3, на підставі довіреності від 31
вересня 2006 року,з метою отримання ліцензії на зайняття будівельною
діяльністю, для представлення в управління містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації
склала завідомо неправдиві довідки про наявність у приватного підприємця
ОСОБА_1 власної автомашини ГАЗ та користування ним на підставі договорів оренди
автокраном і бульдозером . Вказану довідку завірено печаткою і розписалася в
ній від імені ПП ОСОБА_3.

З тією ж метою ОСОБА_1 при відсутності у ПП
ОСОБА_3 найманих працівників, склала довідку про те, що в нього на постійній
основі працює головним інженером ОСОБА_9, тимчасово працюють виконробом
ОСОБА_7, майстром ОСОБА_8

Крім вказаних працівників ОСОБА_2
вказала у довідці,що тимчасово працює 2 плотники-бетонярі, 4 мантажники, 2
склярі, 2 покрівельники-ізольовальники, 2 газозварники. Вказану довідку ОСОБА_2
завірила відтиском печатки ПП ОСОБА_3. і розписалася в ній від його імені.

Знаючи, що відомості не
відповідають дійсності, з метою отримання ліцензії на зайняття будівельною
діяльністю надала в управління містобудування,архітекрури та
житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної
адміністрації,що стало підставою для надання ПП ОСОБА_3 ліцензії на право
зайняття будівельною діяльністю.

В судовому засідання підсудна
ОСОБА_2 свою вину визнала і не заперечує той факт, що для отримання ліцензії на
право зайняття будівельною діяльністю для свого сина підробила і використала
довідку, яка дала можливість отримати ліцензію.

Крім визнання своєї вини підсудною
її вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_8 пояснив, що по просьбі
ОСОБА_2 дав їй копію свого диплома. Офіційно в ПП ОСОБА_3 ніколи не працював.

Із пояснення ПП ОСОБА_1(а.с.177)
встановлено, що про наявну в нього ліцензію на зайняття будівельною діяльністю
нічого не знає і ніяких документів з
цього приводу не готував і не підписував.

В матеріалах справи є довідка про
наявність техніки та обладнання приватного підприємця ОСОБА_3 та ліцензії на
будівельну діяльність.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за
ст.358ч.1 КК України як підроблення іншого документа, який надає права з метою
його використання та за ст.358ч.3 КК україни як використання завідомо
підробленого документа.

Підходячи до обрання міри покарання
підсудному ОСОБА_1 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного,
обставини, які обтяжують та пом»якшують покарання.

До обставин, які пом»якшують
покарання суд відносить те, що ОСОБА_1 свою вину визнав, розкаявся, позитивно
характеризується по місцю проживання та роботи, відшкодував заподіяну шкоду.

Враховуючи обставини справи, особу
винного суд вважає, що ОСОБА_1 може бути виправлений без відбування покарання і
вважає за можливе, примінивши ст.75 КК України звільнити його від відбування
покарання в частині основної міри покарання з випробуванням.

Підходячи до обрання міри покарання підсудній
ОСОБА_2 суд також враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної, обставини,
які обтяжують та пом»якшують покарання.

До обставин, які пом»якшують
покарання суд відносить те, що ОСОБА_2 свою вину визнала, розкаялася, позитивно
характеризується по місцю проживання та роботи, відшкодувала заподіяну шкоду.

З врахуванням особи винної,
обставин справи суд вважає, що вона може бути виправлена без відбування
покарання і вважає за можливе, примінивши ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основної міри покарання з випробуванням.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в
скоєнні злочину ,передбаченого ст.191ч.3 та 366ч.1 КК України і
обрати покарання :

- за ст.191ч.3 КК України - п»ять років позбавлення волі,
з позбавленням права займати посади пов»язані з організаційно-розпорядчими
функціями строком на три роки;

- за ст.366ч.1 КК України - два роки обмеження волі з позбавленням права займати посади пов»язані
з організаційно-розпорядчими функціями строком на два роки.

В
силу ст.70 КК України остаточне покарання обрати шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим і призначити п»ять років позбавлення волі, з
позбавленням права займати посаду пов»язану з організаційно-розпорядчими
функціями строком на три роки.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування
покарання в частині основної міри покарання з іспитовим строком на три роки.

В силу ст.76 КК України зобов”язати
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без згоди органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти цей орган про зміну місця проживання .

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню- підписку
про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати
винною в скоєнні злочину, передбаченого ст.191ч.3, 366ч.1, 358ч.1 та 358ч.3 КК
України і обрати покарання :

- за ст.191ч.3 КК України - чотири роки і 6 місяців
позбавлення волі , з позбавленням права
займати посади пов»язані з
обслуговуванням товаро-матеріальних цінностей строком на три роки ;

- за ст.366ч.1 КК України - два роки обмеження волі, з
позбавленням права займати посади пов»язані з обслуговуванням товаро -
матеріальних цінностей строком на два роки;

- за ст.358ч.1 КК України - два роки обмеження волі;

- за ст. 358ч.3 КК україни - два роки обмеження волі.

В
силу ст.70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_2обрати шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим і призначити чотири роки 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права
займати посади пов»язані з
обслуговуванням товаро-матеріальних цінностей строком на три роки ;

В силу ст.75 КК України ОСОБА_2
звільнити від відбування основної
міри покарання з іспитовим строком на
три роки.

В силу ст.76 КК України зобов”язати ОСОБА_2
не виїжджати за межі України на постійне проживання без згоди органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця
проживання .

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню- підписку
про невиїзд.

Клопотання
трудових колективів дитячого садка «Сонечко» та М»якотівської сільської ради
про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та передачу її цим
колективам на перевиховання відхилити так як ОСОБА_2 в даних колективах не
працює.

Вирок може бути оскаржений до
Хмельницького апеляційного суду на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Суддя:підпис

Вірно:суддя
В.В.Голуб

Секретар: