Справа № 1-160 / 2011
В И Р О К

Іменем України

16 серпня 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Тетервак Н.А.

при секретарі - Онищенко В.В.,

з участю прокурора - Маркова О.ВІ.,

захисника ОСОБА_1,

представника служби у справах дітей Івануківської ОСОБА_2,

педагога - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну

справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Прибірськ Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, утриманців немає, не військовозобовязаний, не працює, раніше не судимий, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, в скоєнні злочину за ст. 186 ч.2, ст. 152 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, приблизно 18 січня 2011 року,точна дата судом та слідством не встановлені,біля 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, йдучи по вул.. Шевченка в с.Прибірськ Іванківського району Київської області, наздогнав ОСОБА_5, яка поверталася додому від їх спільної знайомої ОСОБА_6, яку він вирішив пограбувати.

З метою реалізації свого злочинного наміру,направленого на відкрите викрадення чужого майна,поєднаним із насиллям,що не є небезпечним для життя та здоров»я особи, яка зазнала нападу,ОСОБА_4,наздогнавши ОСОБА_5, затягнув останню в поле,що розташоване поблизу вул..Шевченка в с.Прибірськ Іванківського району Київської області,де умисно наніс їй близько двох ударів,після чого відкрито викрав у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 70 грн. та пачку цигарок «Прилуки червоні»,вартістю 6,75 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 76 грн. 75 коп.

В подальшому,ОСОБА_4,який знаходився в стані алкогольного сп»яніння, після вчинення відкритого викрадення грошей,вирішив вступити з ОСОБА_5 у статеві зносини, на що ОСОБА_5 не погодилася.

Тоді ОСОБА_4, взявши ОСОБА_5 за волосся, затягнув її на сміттяєзвалище, яке розташоване в лісовому масиві поблизу с.Прибірськ Іванківського району Київської області,де штовхнув ОСОБА_5, в результаті чого остання не втрималася та втративши рівновагу,впала на землю.

Після цього, ОСОБА_4, з метою реалізації свого злочинного умислу,направленого на насильницьке задоволення статевої пристрасті,з метою позбавити потерпілу можливості чинити фізичний опір , сів зверху на ОСОБА_5, умисно почав тримати їй руки та закривати рукою їй рота.

Після чого,ОСОБА_4,зняв з ОСОБА_5 взуття, колготи,штани та нижню білизну і здійснив з нею статевий акт природним шляхом,застосувавши при цьому до ОСОБА_5 фізичне насильство.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочину за ст. 186 ч.2 КК України визнав частково,за ст. 152 ч.1 КК України- визнав повністю та показав, що 17 чи 18 січня 2011 року був на дні народження у Самусенка ,де випивали сприртні напої. Він був не сильно п»яний. Потім вечором він пішов до своєї родички,ОСОБА_7. У ОСОБА_7 він зустрів ОСОБА_5. Коли вони у ОСОБА_7 вийшли на подвір»я,то він в грубій формі запропонував ОСОБА_5 вступить з ним у статевий зв»язок,на що ОСОБА_5 відмовилася ,розплакалася і пішла в хату. Він також зайшов в хату та став перед ОСОБА_5 вибачатися. Коли ОСОБА_5 пішла додому,то він також пішов слідом за нею та знову став їй пропонувати вступити в статевий зв»язок, але ОСОБА_5 відмовилася і він її вдарив декілька разів рукою. Він був п»яний і не пам»ятає, як все відбувалося. Але він пам»ятає,що коли він вдарив ОСОБА_5,то вона просилася і , щоб він її не бив, запропонувала йому 70 грн. Він взяв гроші та потягнув її на сміттєзвалище, так як вирішив вступити з ОСОБА_5 в статевий зв»язок. Коли ОСОБА_5 С упала,то він однією рукою тримав ОСОБА_5, а другою роздягнув її,знявши при цьому з неї взуття, колготи, штани та нижню білизну та вступив з нею у статевий зв»язок. При цьому, їх статевий акт продовжувався майже годину.

Потім він пішов,а ОСОБА_5 залишилася на сміттєзвалищі.

Крім повного особистого визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 за ст. 152 ч.1 КК України та часткового визнання своєї вини за ч.2 ст. 186 КК України, його вина в скоєних злочинах підтверджується показами потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила,що 18 січня 2011 року,вечором,пішла до сусідки її співмешканця,ОСОБА_8-ОСОБА_7. У ОСОБА_7 вона зустріла ОСОБА_4, якого вона до того не знала, так як ніде з ним не зустрічалася. Побувши у ОСОБА_7 якийсь час,вона зібралася йти додому. Коли вона йшла по дорозі,через ліс,то її хтось наздогнав. Хто то був вона не бачила,бо було темно. Чоловік, який її наздогнав, відразу ж почав її бити. Але перед тим він сказав,що він ОСОБА_9, чи Миколайович. Вона почала чоловіка просить,щоб той її не бив та відпустив до дитини, так як у неї мала дитина. Вона не може пригадать, чи той сам забрав гроші, чи вона йому запропонувала ,щоб він її не бив.Пам»ятає,що вона сиділа на снігу. Коли чоловік забрав гроші, то він далі схопив її за волосся і потягнув до сміттєзвалища,яке десь на відстані півкілометра від дороги. Коли вона впала,то чоловік роздягнув її,тримаючи її руки,знявши взуття, нижню білизну та вступив з нею в статевий зв»язок. Вона була в шоці і там пролежала годин 5. Тільки о 3 годині ночі вона прийшла додому,а вранці розповіла своєму співмешканцю,що з нею трапилося:що її хтось зґвалтував та пограбував. Вранці вона пішла на те місце,де її зґвалтували.але одягу вона там так і не знайшла.

Законний представник неповнолітнього підсудного,ОСОБА_10А.(мати),пояснила,що син у неї роботящий та слухняний. Вона ніколи не бачила його п»яним.

Свідок ОСОБА_7 пояснила,що біля 18 години до неї зайшла ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були обоє п»яні. В неї були гості. Вони всі випивали. ОСОБА_4 не пив,а просто сидів. Світлана випивала і приставала до ОСОБА_4, просто сідала йому на коліна, а коли той виходив на вулицю курить,то вона за ним вибігала. Потім ОСОБА_5 пішла, а згодом пішов і ОСОБА_4 Вони пішли порізну.

Свідок ОСОБА_8 пояснив,що ОСОБА_5 йому співмешканка. Вони живуть разом ,але він їй не довіряє. Про події знає лише з її розмов.

Свідок ОСОБА_11 пояснив,що він є біологічним батьком ОСОБА_4. Він співмешкає з його матір»ю, але шлюб вони не реєстрували. В ЗАГСі він не реєстрував себе батьком ОСОБА_4.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами, зібраними по справі:

-заявою ОСОБА_5В.( а.с. 9); протоколом огляду місця події від 27.04. 2011 р.( а.с. 11-12); протоколом очної ставки від 03.05. 2011року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4С.( а.с. 61-64);протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.04. 2011 р.( а.с. 65-71);протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.04. 2011 року з участю ОСОБА_4,під час якого той розповів та показав про обставини скоєння злочинів( а.с. 72-77).

ОСОБА_12 амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 04.05. 2011 року ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій в хворобливому стані не знаходився, а перебував в простому алкогольному сп»янінні. Він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує( а.с. 90-91).

ОСОБА_12 представлених характеристик по місцю проживання та навчання підсудний ОСОБА_4 характеризується негативно.

У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ),поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого та за ч.1 ст. 152 КК України, як згвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства .

Часткове невизнання підсудним своєї вини за ч.2 ст. 186 КК України,суд розцінює як спосіб обраного підсудним самозахисту,з метою уникнути покарання,оскільки спростовується матеріалами справи та показами самого підсудного,що гроші потерпіла запропонувала після побиття її,з метою уникнути більшого знущання.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_4, суд визнає скоєння злочину неповнолітнім.

Обставинми, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп»яніння.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_4, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання, і вважає, що йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі,в межах санкції ч.2 ст.186 КК України та ч.1 ст. 152 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити відповідно до ст.70КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.04. 2011 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув»язнення.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_4 попередню - тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту України з питань виконання покарань в м.Києві.

Речові докази- відсутні.

Позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 186 ч.2 КК України та за ч.1 ст. 152 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі;за ч.1 ст. 152 КК України - 3(три)роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 4(чотирьох) позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.04. 2011 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув»язнення.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_4 попередню- тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту України з питань виконання покарань в м.Києві.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з часу проголошення,а засудженим ОСОБА_4,в той же строк,з часу вручення копії вироку.

Суддя: