Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
05 лютого 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судових засідань ОСОБА_4

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівному кримінальне провадження № 0000327 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.213 КК України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 в період із вересня 2012 року по 26 червня 2013 року за місцем свого проживання в с. В.Селища, Березнівського р-ну, Рівненської області, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 4-6 Закону України "Про металобрухт", ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" - без державної реєстрації, не маючи будь-яких дозвільних документів та спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій із металобрухтом, - здійснював закупівлю у населення брухту чорних та кольорових металів, який в подальшому реалізовував з метою отримання фінансової вигоди, тобто здійснював незаконні операції з металобрухтом. 26 червня 2013 року працівники міліції за місцем проживання ОСОБА_6 виявили та вилучили 1564 кг. брухту чорних та кольорових металів, які останній заготовив, скуповуючи в населення.

За вироком Березнівського районного суду від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_6 відповідно до ч.6 ст.284 КПК України. виправданий у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.213 КК України .

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції зазначає, що вирок суду є незаконним, оскільки під час його ухвалення було допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, а висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що судом зроблено хибний висновок про недоведеність жодного епізоду (факту) купівлі ОСОБА_6 металобрухту, а також попри наявність суперечливих доказів у вироку не зазначено, чому саме судом взято до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка захисту ОСОБА_9 натомість покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відкинуто. Звертає увагу на те, що у матеріалах судового провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження, що відбулося 13 жовтня 2014 року, натомість у матеріалах справи наявний «протокол довідка» від 13.10.2014 року, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст.108 КПК України, що свідчить про допущення судом першої інстанції під час судового розгляду істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Доводить, що судом неправильно зроблено висновок про неналежність та недопустимість такого доказу, як протокол від 26 червня 2013 року, оскільки факт порушення прав та свобод людини гарантованих ст.63 Конституції України в силу перебування особи у статусі володільця майна відсутній. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Вирок Березнівського районного суду від 27 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в зв`язку з необґрунтованим виправданням ОСОБА_6 .

Будучи допитаним як в ході судового слідства, так і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 винним себе не визнав та зазначив, що з вересня 2012 року по червень 2013 року він металобрухт не купував, а вилучений у нього в господарстві 26 червня 2014 року металобрухт назбирався в господарстві за тривалий період. Заготівлю металобрухту проводив до вересня 2012 року на підставі ліцензії під час роботи заготівельником у Березнівському райзаготпромі. Також зазначив, що після повернення йому 4 липня 2014 року працівниками міліції вилученого металобрухту, він завіз його на територію ВАТ «Березнівська ПМК-172», а потім продав незнайомим особам циганської зовнішності, отримавши за це приблизно 2000 грн.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 , показання якого досліджені і в ході апеляційного розгляду зазначав, що 26 червня 2013 року він здавав металобрухт складові частини бойлера, ОСОБА_6 у нього на подвір`ї. ОСОБА_6 сказав поставити бойлер на ваги, зваживши, дав йому 15 грн. В подальшому ці кошти були передані добровільно працівникам міліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду підтвердив, що ОСОБА_12 приносив йому бойлер, за який він дав йому 15 грн.

Той факт, що ОСОБА_6 займався заготівлею металобрухту в себе вдома стверджував також свідок ОСОБА_13 (а.с.10 кр.провад.),зазначивши, що здавав ОСОБА_6 металобрухт і отримав за нього близько 30 грн.; та свідок ОСОБА_14 (а.с.76 кр.провад.), який показав, що йому відомо про заготівлю ОСОБА_6 в своєму господарстві металобрухту від місцевих жителів. Він також особисто декілька разів здавав ОСОБА_6 металобрухт.

Свідок ОСОБА_15 , показання якого досліджені судом першої та апеляційної інстанції показав, що був понятим при проведенні 26.06.2013 року огляду в господарстві ОСОБА_6 . Зазначив, що після ознайомлення з ухвалою суду ОСОБА_6 сказав працівникам міліції, що у нього на подвір`ї знаходиться декілька куч металобрухту, однак прийнятий ним металобрухт знаходиться в одній кучі зліва від входу на подвір`я. Працівники міліції зважили та вилучили саме той металобрухт, на який вказав ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_6 зазначав, що даний металобрухт він прийняв від населення впродовж останніх двох місяців, і запевнив, що в нього є пакет дозвільних документів на заняття даним видом господарювання. Крім того, свідок зазначив, що він також мешкає в с.В.Селище і йому відомо, що ОСОБА_6 протягом останніх двох років займається прийомом металобрухту. (а.с.83-85 кр.провад.)

Із протоколу огляду від 26.06.2013 року, проведеного з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, вбачається, що в господарстві ОСОБА_6 , розташованого в с.В.Селище Березнівського району було виявлено дві ваги, вагові металеві гирі, брухт чорних та кольорових металів, в кількості 1564 кг., серед яких були радіатори опалення, металеві огорожі, бойлер білого кольору, газова плита та інше. В ході проведення огляду ОСОБА_6 пояснив, що металобрухт він приймав у жителів прилеглих сіл впродовж останніх півтора місяця.(а.с.113 ). Вилучений в ході огляду металобрухт був доставлений на територію Березнівського районного відділу міліції.

Відповідно до протоколу огляду вилучений у ОСОБА_6 металобрухт оглянутий 4.07.2013 року в присутності понятих ОСОБА_16 ОСОБА_17 та обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.121-133).

Згідно розписки від 4 липня 2013 року ОСОБА_6 отримав від працівників міліції вилучений у нього 26.06.2013 року металобрухт масою 1564 кг та дві ваги, які мав завезти додому (а.с.134)

Вилучений у ОСОБА_6 металобрухт в кількості 1564 кг та дві ваги відповідно до постанови від 4 липня 2013 року визнані речовими доказами та долучені до справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.213 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що він не займався прийомом металобрухту з вересня 2012 року, колегія суддів рахує, як намір останнього уникнути відповідальності та вважає такими що не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеними доказами.

Збут ОСОБА_6 5 липня 2013 року металобрухту, отриманого від працівників міліції 4 липня 2013 року, колегія суддів розцінює, як намір обвинуваченого позбутися речових доказів, які підтверджують його винуватість.

Колегія суддів вважає, що постановляючи виправдувальний вирок суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що докази щодо обвинувачення ОСОБА_6 отримані незаконним шляхом і є недопустимі.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства не заслуговують на увагу. Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог КПК, які б давали підстави для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого є підставою для скасування вироку.

Згідно вимог ст.420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

Виннність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченному ч.1 ст.213 КК України встановлена сукупністю зібраних належних, достатніх та допустимих доказів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його матеріальний стан та стан здоров`я, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405,407,420,532 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Березнівського районного суду від 27 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і призначити покарання 100 годин громадських робіт.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення апеляційним судом Рівненської області.

С у д д і :

______________ _____________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2