АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-1070 Головуючий у 1-й інстанції МАТВІЄНКО Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 307 КК Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого - судді Голубенко Н.В.,

суддів: Тараненка Ю.П., Батрака В.В.,

з участю прокурора Кашициної О.Є.,

захисників - адвокатів ОСОБА_2В та.ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4, з доповненнями, захисника-адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5, захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2010 року

ВСТАНОВИЛА :

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Казахстан, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, працюючий вантажником в ТОВ «Валтекс- маркетинг Плюс», згідно ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні малолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

засуджений:

-за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, а за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одружений, працюючий валяльником ТОВ «Валтекс-маркетинг Плюс», не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_2,

засуджений за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено питання про долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнані винними у вчиненні злочинів за наступних обставин.

В середині травня 2010 року, ОСОБА_5, в центральному парку культури та відпочинку м. Лубни Полтавської області, поблизу розважального центру «НЛО», знайшов пакет з подрібненою та висушеною травою коноплі, яку переніс до свого помешкання де в подальшому зберігав її без мети збуту.

30 травня 2010 року до ОСОБА_5 зателефонував знайомий ОСОБА_4 та повідомив, що його знайомий має намір придбати три стакани трави коноплі. Погодившись на пропозицію ОСОБА_4 та домовившись про зустріч з ним, ОСОБА_5, помістивши три стакани трави коноплі в поліетиленововий пакет, близько 20 години 30 хвилин прибув до магазину «Фуршет» в м. Лубни, після чого вони разом з ОСОБА_6 пішли на залізничний вокзал, де близько 20 години 50 хвилин, де біля приміщення поштового відділення залізничного вокзалу зустрілись з ОСОБА_7, якому за 1700 грн. збули три стакана висушеної трави коноплі вагою 108,34 г

Вжитими заходами ОСОБА_7 буз затриманий працівниками міліції, які при його особистому огляді виявили та вилучили у нього пакет з наркотичною речовиною рослинною походження вагою 108,34 г., яку він придбав у ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Цього ж дня, при огляді працівниками міліції помешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 на балконі квартири був виявлений пакет з подрібненою речовиною рослинною походження, а також стакан на стінках якого було виявлено нашарування такої ж речовини. Пакет та стакан були вилучені працівниками міліції. Зазначений пакет з наркотичним засобом ОСОБА_5 придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 127 від 31 травня 2010 року, речовина рослинного походження зеленого кольору, масою (в перерахунку на висушену речовину) 95,86 г, яка 30 травня 2010 року вилучена в ОСОБА_7 містить тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 128 від 31 травня 2010 року, речовина рослинного походження зеленого кольору, масою (в перерахунку на висушену речовину) 145,10 г, яка 30 травня 2010 року вилучена в помешканні веслова В.О. містить тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом.

На вирок суду захисником-адвокатом ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 подана апеляція в якій ставиться питання про зміну вироку суду, виключення з нього кваліфікуючої ознаки «збут наркотичних засобів в місцях масового перебування громадян», так як вважає, що територія залізничного вокзалу не є місцем масового перебування людей. Крім того, просить помякшити покарання ОСОБА_5, застосувавши до нього ст.ст.69 і 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробовуванням, оскільки він не був ініціатором збуту наркотичних засобів, позитивно характеризується, тривалий час не притягувався до будь-яких видів відповідальності, має на утриманні малолітню дитину.

Будучи незгідним з вироком суду, засуджений ОСОБА_4, подав на нього апеляцію в якій просить вирок суду змінити з урахуванням повного визнання вини, сприяння розкриттю злочину, позитивних даних про його особу за місцем проживання та

навчання, першої судимості та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин, помякшити йому покарання, застосувавши ст.69 КК України і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовування.

Захисник-адвокат ОСОБА_3, в своїй апеляції поданій в інтересах засудженого ОСОБА_4, також просить вирок суду змінити - помякшити призначене покарання так як вважає, що суд першої інстанції недостатньо врахував повне визнання вини та розкаяння в скоєного його підзахисного, першу судимість, сприяння розкриттю злочину, позитивні дані про його особу за місцем проживання і навчання та застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Кашициної О.Є., яка просила в задоволенні апеляцій відмовити та в порядку ст. 365 КПК України, виключити з обвинувачення ОСОБА_5 кваліфікуючу ознаку «скоєння злочину особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ст. 307 КК України» та у звязку з цим, перекваліфікувати дії засудженого ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч.1 ст. 309 КК України, пояснення захисника- адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4, пояснення захисника- адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на підтримку поданих ними апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення поданих апеляцій.

Зібраними по справі доказами, які досліджені і перевірені судом в судовому засіданні повністю підтверджується як вина ОСОБА_5 та і ОСОБА_4С у скоєнні вказаних злочинів.

У відповідності до фактичних обставин справи не викликає сумніву кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів вчинене за попередньою групою осіб, в місцях масового перебування громадян, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні засоби,

Також дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та збут наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в місцях масового перебування громадян, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Разом з тим, дії ОСОБА_5 як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 307 КК України, безпідставно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України, в звязку з відсутністю зазначеної кваліфікуючої ознаки.

Тому такі дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Прохання захисника-адвоката ОСОБА_2, виключити із вироку відносно ОСОБА_5, таку кваліфікуючу ознаку, як «збут наркотичних засобів в місцях масового перебування громадян», задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року з відповідними змінами « Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» під іншими місцями масового перебування громадян маються на увазі вокзали, пристані, пляжі, парки, дитячі майданчики, підземні переходи, вулиці, площі тощо, а тому судом правильно при кваліфікації дій ОСОБА_5 застосовано кваліфікуючу ознаку «збут наркотичних засобів в місцях масового перебування громадян».

Безпідставними також є твердження в апеляціях засудженого ОСОБА_4 його з захисника-адвоката ОСОБА_3. та захисника-адвоката ОСОБА_2 про надмірну суворість обраного ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання та незастосування до них ст.ст.69, 75 КК України.

Призначені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання, які у відповідності із ст.65 КК України, не є надто суворими, оскільки призначені в мінімальному розмірі санкцій статей установлених у Законі, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом'якшують їх покарання, в тому числі і ті на які посилаються засуджені, та є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів.

В звязку з перекваліфікацією дій засудженого ОСОБА_5 на менш тяжкий злочин, підлягає помякшенню і міра покарання за цей злочин.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для призначення засудженим ОСОБА_4С та ОСОБА_5 більш мякого покарання чи звільнення їх від відбуття покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

В порядку ст. 365 КК України вирок суду - змінити.

Дії ОСОБА_5 в частині незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, перекваліфікувати з ч.2 на ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, вважати ОСОБА_5 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 і ч.1 ст. 309 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2010 року відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_4 - залишити без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_1В