Справа № 359/6787/15-к
Провадження № 1-в/359/304/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представник БВК №119 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гензерівка Яготинського району Київської області , засудженого 25 листопада 2011 року Яготинського районного суду Київської області за ст. 186 ч.2 , 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ :
Згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 25 листопада 2011 року ОСОБА_5 засуджено за ст..186 ч.2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання в виді позбавлення волі в Бориспільській ВК №119 та звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання та за час відбуття такого покарання заохочувався 3 рази.
В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, посилаючись що має 4 заохочення.
Представник Бориспільської ВК № 119 просить винести рішення на розсуд суду. заслухавши думку прокурора, який заперечує проти клопотання, дослідивши матеріали подання та особової справи в їх сукупності, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 мав заохочення 05.04.2013 року та 02.10.2013 року.
Перебуваючи в умовах БВК на дільниці соціальної реабілітації допустив порушення режиму утримання, 09.07.2014 року мав стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. Постановою спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації від 15.07.2014 року переведено з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації. Після чого змінив свою поведінку та працевлаштувався на виробництві установи на дільниці допоміжних робіт на посаді електрика. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має 1 заохочення - 08.01.2015 року. Виробничі завдання виконує відповідально. Поводить себе спокійно, чемний доброзичливий. Вину за вироком не визнав, але під час відбування покарання змінив свою думку і вважає покарання справедливим. Виконавчих листів не має.
Вищенаведене підтверджується даними постанови №223 від 10.07.2014 року, постанови про тимчасове поміщення до 24 годин засудженого до ДІЗО, карцер від 09.07.2014 року, протоколу №846 виявлення заборонених речей від 09.07.2014 року, висновку про результати службової перевірки за фактом виявлення та вилучення спиртних напоїв у засудженого ОСОБА_5 від 10.07.2014 року ( а.с.49-52 особової справи), а також даними характеристики на засудженого від 03.03.2015 року, та довідки про стягнення та заохочення (а.с.59 матеріалів особової справи).
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи, що у нього за період відбування покарання після стягнення (10.07.2014 р) було всього одне заохочення ( постанова від 08.01.2015 року) , тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :

В клопотанні засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1