Справа № 602/266/15-к
Провадження № 1-кп/602/36/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" березня 2015 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козачки Лановецького району, жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, українця, громадянина України, одруженого, інваліда третьої групи, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

В С Т А Н О В И В:
13 лютого 2013 року обвинувачений ОСОБА_4 звернувся в Лановецький районний центр зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України Про зайнятість населення та Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

20 лютого 2013 року ОСОБА_4 звернувся в Лановецький районний центр зайнятості з повідомленням щодо не зайняття шукачем роботи окремими видами трудової діяльності, в якому засвідчив, що на момент звернення до центру зайнятості не займається жодним із видів трудової діяльності . У вказаному повідомленні відображено зобов`язання ОСОБА_4 своєчасно повідомляти центр зайнятості про працевлаштування на тимчасову або постійну роботу. Цього ж дня обвинуваченому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, яку він надалі і отримував до 23.12.2013 року.

01 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ Ланівці Інвест укладено трудовий договір, згідно з умовами якого ОСОБА_4 мав виконувати на підприємстві передбачені договором роботи, а підприємство зобов`язувалося оплачувати ці роботи згідно затверджених роботодавцем розцінок.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння шляхом обману бюджетними коштами, призначеними для виплати допомоги по безробіттю Реалізовуючи свій умисел ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з обов`язком своєчасно повідомляти центр зайнятості про працевлаштування на тимчасову або постійну роботу, всупереч даного обов`язку, усвідомлюючи протиправний характер та можливі наслідки своїх дій, умисно не повідомив Лановецький районний центр зайнятості про факт укладення між ним та ТОВ Ланівці Івест трудового договору від 01 липня 2013 року . В результаті ввів в оману працівників Лановецького районного центру зайнятості , незаконно, шляхом обману, в період з 01 липня 2013 року по 23 грудня 2013 року заволодів бюджетними коштами, призначеними для виплати допомоги по безробіттю в сумі 5393,02 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування

кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, тобто шахрайство.

20 березня 2015 року між прокурором прокуратури Лановецького району ОСОБА_3 , якій на підставі ст..37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000072, та ОСОБА_4 , в порядку , передбаченому ст..ст.468,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, який беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався сприяти розслідуванню.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять ) грн..

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої, середньої тяжкості,також тяжких злочинів .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 110, 124, 126, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2015 року, укладену між прокурором Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000072 від 10 березня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 190 КК, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять ) грн.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до апеляційного суду Тернопільського області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1