Справа № 1-229/2008 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2008
року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ільченка О.І.,

при секретарі - Іценко Ю.О.,

з участю прокурора Луценка М.В., адвоката ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, тримає власне господарство, де і працює,
інваліда Ш групи, розлученого, але продовжує перебувати у фактичних шлюбних відносинах,
з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2008
року, близько 22 год. 30 хв., підсудний ОСОБА_1 за місцем свого проживання у
будинку по АДРЕСА_1, після спільного розпиття спиртних напоїв, на грунті
раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних
ушкоджень, наніс своєму племіннику ОСОБА_4, удар ножем в область черевної
порожнини, заподіявши при цьому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою як
небезпечні для життя, з якими потерпілий був доставлений до Прилуцької ЦМЛ, де
ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої крововтрати, яка виникла після отриманої
колото-різаної рани з пошкодженням печінки, помер.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 остаточно не визнав себе винним за пред”явленим
обвинуваченням пояснивши, що не бажав смерті своєму племіннику, адже він його
виростив і був для нього близькою людиною. Так 29.04.2008 року на його прохання
допомогти садити картоплю, до нього додому приїхав племінник ОСОБА_4, який проживав
у м. Прилуки. Він був побитий, але сказав, що все нормально. Картоплю не
садили, бо через дощ не зорали город. Натомість 30.04.2008 року він придбав дві
пляшки вина (по 0,7 л), які разом всі втрьох (також його дружина ОСОБА_5)
вживали за вечерею. Після вечері ОСОБА_4 був дуже п”яний, бо до цього вже був
випивши, а він випив лише 150-200 грн. вина. Коли закінчили вечеряти, то ще
залишалося пів пляшки недопитого вина. Близько 22 год. вони пішли спати в одній
кімнаті у різних ліжках. Хвилин через 15-20 ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5.
допити вино, на що він словесно заборонив це робити. Проте потерпілий почав
вдягатися і сказав, що піде ночувати до його (ОСОБА_1) матері. Він сказав
ОСОБА_4 щоб не йшов у магазин, бо знав коли той нап”яється буде “всюночна”,
могла бути “біла гарячка” (такий випадок мав місце коли ОСОБА_4 напився і був у
будинку його матері). Він вийшов у коридор і побачив, як ОСОБА_4 з пляшки
допиває вино. Він закричав, що той робить, не буде ж на ранок, але у відповідь
(брутальними словами), почув: “Що тобі жалко?” та заносячи пусту пляшку над
головою, тримаючи таку за горлишко почав наближатись до нього. У той момент
йому здалося, що у ОСОБА_4 було агресивне лице та злі очі. Він сказав,
опам”ятайся і схопив лівою рукою ніж (яким колють свиней), що лежав на відстані
витягнутої руки на столі та відчув, як ніж щось зацепив. Самого удару він не
пам”ятає. Ніж узяв щоб налякати потерпілого та у нього не було вибору, бо
позаду - двері, які відчинялися в його сторону. Хоча, в той-же час, він міг захиститись
від потерпілого, відштовхнувши (ударити) його ногою, але він не міг поступити
так з близькою людиною. Після удару, ОСОБА_4 схопився за бік і присів на
підлогу, поміж пальців у нього пішла кров. Потім він почав викликати міліцію та
швидку допомогу, які приїхали більше ніж через одну годину. Цивільний позов
визнає повністю та просить пробачення у потерпілої.

У зв”язку з такою позицією
підсудного, судом були досліджені та проаналізовані показання, які давав
підсудний під час досудового слідства.

Так, з протоколу явки з повинною ОСОБА_1, даної ним 01 травня 2008
року вбачається, що він у добровільній формі, без фізичного і морального
впливу, власноручно написав про
обставини скоєного ним злочину (а.с. 20).

У своїх
поясненнях від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 вказував, що “... він встав з ліжка і пішов
за ОСОБА_4 на веранду ..., там між ними виникла сварка і коли він зайшов на
веранду, ОСОБА_4 розвернувся і почав йти на нього. Він злякався і схвативши
ніж, що лежав на кохонному столі наніс один удар у живіт. При цьому він не
хотів його вбивати, а лише налякати ... (а.с. 15-16).

При допиті його
підозрюваним, 01 травня 2008 року він розповідав про деталі вчинення ним
злочину. Так зокрема вказував, що “... коли ОСОБА_4 вийшов з кімнати, він
запідозрив, що той допиває вино і вискочив у коридор, .... потерпілий допивав
вино, ... він крикнув йому, що той робить, ... відірвавши пляшку від рота,
повернувся до нього і сказав, Вам що жалко? Пляшку він продовжував тримати на
рівні грудей і почав наближатись до нього. Очі ОСОБА_4 здалися йому злими та
він подумав, що той буде його бити і злякався (тим більше що в нього до того
часу боліла зламана ним рука). Він відразу лівою рукою схопив зі столу ніж,
яким хотів налякати ОСОБА_4, щоб той не чіпав його, але вийшло, що ніж він
встромив йому у правий бік. Він сам не усвідомив всього, як це сталося ...”
(а.с. 48-49).

Підозрюваний
ОСОБА_1 у присутності понятих, підтвердив при проведенні з ним відтворення
обстановки та обставин події від 03 травня 2008 року, при якій він наніс
тілесні ушкодження ОСОБА_4 Зокрема, він перед проведенням цієї слідчої дії, в
приміщенні Прилуцького МВ, у довільній формі розповів про обставини скоєння ним
злочину, а потім усе це показав на місцевості підтвердивши, що “... коли він
вийшов у коридор, біля столу спиною до нього стояв ОСОБА_4 та з пляшки допивав
вино. Він підійшов до столу і в образливій формі сказав ОСОБА_4, що той робить.
ОСОБА_4 повернувся до нього з агресивним обличчям і почав робити крок у його
сторону. Він міркував, що ОСОБА_4 може його вдарити, тому схватив лівою рукою
ніж і завдав удар ножем у правий бік потерпілого ...” (а.с. 58-59).

При допиті
ОСОБА_1, як обвинуваченого 08 травня 2008 року він свою вину за ч.1 ст.115 КК
України визнав частково та власноручно написав, що умисно вбивати ОСОБА_4 не
хотів, а лише заподіяв тому тілесні ушкодження, що спричинили смерть. У решті -
просив керуватися показами, які давав, як підозрюваний та при відтворенні
обстановки та обставин події (а.с. 86).

Згідно протоколу
допиту обвинуваченого ОСОБА_1 від 15 липня 2008 року дав аналогічні покази, що
і раніше. І вже лише на запитання адвоката вперше пояснив, що “... ОСОБА_4
заніс пляшку над своєю головою, тримаючи таку за горлишко в правій руці та
почав рухатися в його бік. Він вирішив, що потерпілий мав намір нанести йому
удар по голові пляшкою і тому для захисту взяв у руки ніж та виставив такий
вперед. Як саме завдав удар пояснити не може ...” Свою вину за пред”вленим
обвинуваченням визнав частково, бо тілесне ушкодження потерпілому наніс при
перевищенні меж необхідної оборони (а.с. 166-168).

Вина ОСОБА_1 у
нанесенні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень від яких настала його смерть
підтверджується зібраними по справі доказами:

Потерпіла ОСОБА_3
у судовому засіданні пояснила, що вранці ІНФОРМАЦІЯ_2 дізналася про перебування
сина в реанімації міської лікарні, який не приходячи до свідомості помер. Як
вона дізналася, її сина убив рідний брат ОСОБА_1, з яким вони у неприязних
відносинах та який зловживає спиртними напоями. Від своєї матері знає, що
останнім часом її син ОСОБА_4 ОСОБА_4 часто приїзджав у с. Знам”янка до свого
дядька (підсудного) коли вони напивалися та сварилися. Цивільний позов у
розмірі 5000 грн. полягає у відшкодуванні витрат, пов”язаних з похованням сина,
але документального підтвердження вона не має. Просить призначити покарання по
всій суворості закону.

Свідок ОСОБА_5. у суді пояснила, що
вона є дружиною підсудного та ввечері 30.04.2008 року коли прийшла додому то
чоловік був випивши, а ОСОБА_4 - п”яний (не міг навіть самостійно взутися). За
вечерею вони продовжували пити вино. Після вечері всі полягали спати, але
хвилин через 10 ОСОБА_4 запропонував їй допити вино. Вона відмовила та сказала
щоб він спав. Чоловік крикнув ОСОБА_4 щоб той заспокоївся. Проте потерпілий вийшов
із кімнати а слідом за ним і ОСОБА_1 Після чого вона почула істерично страшний
крив “ОСОБА_4”. Вона злякалася, вийшла з спальні та чоловік повідомив, що
підрізав ОСОБА_4. Коли вона вибігала з будинку то побачила у коридорі
потерпілого, який стояв на колінах і тримався руками за живіт.

Свідок ОСОБА_6 у
судовому засіданні пояснив, що 30.04.2008 року близько 23 год. коли вона вже
спала, до її будинку прибігла ОСОБА_5. та будучи схвильованою, наляканою,
повідомила, що ОСОБА_1. підрізав ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7 у суді підтвердила,
що вона була присутня при проведенні відтворення обстановки та обставин події
заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень її сусідом. За участю понятих підсудний
показував та розповідав яким чином він завдавав тілесні ушкодження ОСОБА_4
ОСОБА_1 пояснював, коли всі спали ОСОБА_4 вирішив допити вино, що залишалося у
пляшці. Але він заборонив це робити і сказав, якщо той це зробить, щоб ішов
геть з будинку. Коли ОСОБА_4 встав і вийшов, то він пішов за ним і в коридорі
побачив, як потерпілий допиває вино. Він почав говорити племіннику, що той
робить. Тоді ОСОБА_4 повернувся і з порожньою пляшкою накинувся на ОСОБА_1. Той
вважав, що потерпілий може його вдарити, тому схватив рукою ніж і вдарив у
правий бік ОСОБА_4. Все це підсудний показував на манекені.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав пояснення аналогічні показам
свідка ОСОБА_7

Із оголошених у
суді показів ОСОБА_9. від 03 червня 2008 року вбачається, що вона співмешкала з
ОСОБА_4 з 2001 року та дає позитивні характеристики як потерпілому так і
підсудному. У 2007р. був конфлікт між даними особами, в результаті чого після
поштовху ОСОБА_4. підсудний зламав собі руку. Але після цього між ними
залишалися дружні стосунки. По суті даної справи їй нічого не відомо (а.с. 36).

Із оголошених у суді показів
ОСОБА_10. від 23 червня 2008 року вбачається, що він як член СОГ проводив огляд
місця події, під час якого був вилучений ніж, на який вказав ОСОБА_1 і яким він
спричинив поранення ОСОБА_4 Також була вилучена сорочка потерпілого. ОСОБА_1
розповів про обставини скоєного злочину (а.с. 38).

Крім показів самого підсудного,
потерпілої та свідків, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними матеріалами
справи:

З протоколу огляду місця
події від 30 квітня 2008 року з ілюстративними таблицями до нього (а.с. 10-14)
вбачається, що було оглянуто будинок АДРЕСА_1. Обстановка у будинку не
порушена, всі речі на звичних місцях. З місця події вилучений ніж, який згідно
протоколу огляду предметів складається з металевого клинка (довжиною 180 мм.,
шириною в середній частині - 14 мм.) та дерев”яного руків”я (довжиною 122 мм.,
шириною 22 мм.). На ножі мається нашарування речовини бурого кольору. Згідно
висновку експертизи холодної зброї № 115 від 11.07.2008 року даний предмет є
предметом господарсько-побутового призначення (а.с. 141-143). Також вилучена
чоловіча сорочка сірого кольору по зовнішній та внутрішній поверхні якої
маються нашарування речовини бурого кольору. На правій боковій поверхні сорочки
мається механічний розріз матерії довжиною 12 мм. (а.с. 70). Дані предмети були
сфотографовані з виготовленням таких зображень (а.с. 71-74). Згідно висновку
судово-цитологічної експертизи № 134 від 20.06.2008 року походження крові,
виявленої на клинку ножа від потерпілого ОСОБА_4не виключається. На ручці ножа
виявлений піт, який може походити і від ОСОБА_1 і від ОСОБА_4(а.с.
118-120).

З протоколу медичного огляду для
встановлення факту сп”яніння, проведеного о 01 год. 30 хв. 01 травня 2008 року
зафіксовано перебування ОСОБА_1 в алкогольному сп”янінні легкого ступеня (а.с.
19).

В протоколі огляду трупа в морзі від
01 травня 2008 року зафіксовані тілесні ушкодження (ножова рана) на тілі
ОСОБА_4(а.с. 21-22).

Згідно характеристик з місця
колишньої роботи потерпілого ОСОБА_4такий характеризувався позитивно (а.с.
26-28).

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 320 від 02 травня 2008 року у ОСОБА_1 яких-небудь
тілесних ушкоджень на момент освідування не виявлено (а.с. 97).

З висновку судово-медичної
експертизи № 145 від 01 липня 2008 року вбачається, що у ОСОБА_4мали місце
наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана черевної порожнини з
пошкодженням печінки, колото-різна рана по передньо-пахвовій лінії на грудній
клітці справа на лінії 8-го ребра, колото-різана рана на діафрагмальній поверхні
правої долі печінки, розруб 8-го ребра справа по передньо-пахвовій лінії.
Гостра крововтрата. Безпосередньою причиною смерті явилась гостра крововтрата,
яка виникла після отриманої колото-різаної рани черевної порожнини з
пошкодженням печінки. Смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_2. Дані тілесні
ушкодження виникли від дії колюче-ріжучого предмету типу ножа і відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою, як небезпечні для життя. По
давності дані тілесні ушкодженні відповідають 30.04.2008 року. Між отриманими
тілесними ушкодженнями і смертю ОСОБА_4 мається прямий причинний зв”язок. При
своєчасному наданні ОСОБА_4 кваліфікованої
меддопомоги він міг би залишитися живим. При вступі до лікарні
відчувався запах алкоголю. Пошкодження на сорочці, яка надана на експертизу
відповідають пошкодженням на тілі ОСОБА_4і могли бути заподіяні ножем
представленим на експертизу (а.с. 102-107).

Згідно висновку наркологічної
експертизи ОСОБА_1 не страждає хронічним алкоголізмом та не потребує
примусового лікування на період огляду (а.с. 125).

Згідно висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 313 від 23.06.2008 року, зокрема, при
визначенні психічного стану ОСОБА_1 вбачається, з своїх рис відмічає
запальність. У бесіді по матеріалам кримінальної справи зовні послідовно по
суті виклав обставини інкримінованого йому діяння, в цілому підтвредив свої
свідчення, які давав під час досудового слідства, винним себе визнав повністю,
при цьому виявляє задовільні реакції самозахисту, підтвердив, що перд тим, що трапилось,
він вживав спиртні напої. У ОСОБА_1 у момент інкримінованого йому діяння (та на
час проведення експертизи) не виявлено будь-яких клінічних ознак психічного
захворювання та тимчасового розладу психічної діяльності. Він може правильно
сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні
свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. ОСОБА_1 міг
усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься
інкриміноване йому діяння (а.с. 132-135).

Проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку, що вони
повністю узгоджуються між собою та викривають підсудного в інкримінованому йому
злочині. Невизнання підсудним своєї вини суд розцінює як спробу нести
відповідальність за менш тяжкий злочин.

Його зізнавальні
покази на досудовому слідстві суд вважає достовірними, здобутими в
установленому законом порядку і кладе в основу обгрунтування вироку. Так, у
даному випадку був мізерний привід для підсудного, що полягав у забороні
потерпілому допити вино потерпілим. Суд також враховує саме знаряддя злочину -
ніж (довжина леза 180 мм), силу з якою було нанесено удар (розруб ребра), стан
сп”яніння як потерпілого так і підсудного.

Позиція
підсудного та його захисту щодо заподіяння тілесних ушкоджень при перевищенні
меж необхідної оборони не приймається судом до уваги у зв”язку з відсутністю
реального суспільно-небезпечного посягання. Так ОСОБА_1, даючи шість разів
пояснення про обставини вчинення ним злочину, жодного разу не вказував про
наявність в руці потерпілого пляшки, як знаряддя можливого злочину. І лише на
запитання адвоката, така порожня пляшка з під вина, з пояснень останнього стає
загрозою для його життя, здоров”я. До показів допитаних у суді свідків, які
були присутні при відтворенні обстановки та обставин події, слід відноситися
критично, оскільки при проведенні такої слідчої дії сам підсудний не повідомляв
про існування даної пляшки. А тому це не було зафіксовано у відповідному
протоколі. Більше того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7, будучи допитаними на
досудовому слідстві не вказували про суспільно-небезпечне посягання з боку
потерпілого саме пляшкою. За таких обставин необхідно реагувати окремою
постановою суду. Також із протоколу огляду місця події та фототаблицями до
такого не зафіксовано та не вбачається про наявність взагалі яких-небудь
пляшок.

Оцінюючи здобуті
докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії підсудного в частині нанесення
потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли його смерть,
правильно кваліфіковано досудовим слідством за ч.2 ст.121 КК України, як умисне
тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило
смерть потерпілого.

Обставин, які б
пом”якшували покарання підсудного суд не знаходить.

Обставиною, що
обтяжує покарання ОСОБА_1 суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного
сп”яніння.

Вирішуючи питання
про призначення покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є тяжким; особу винного, як така, що займається веденням
особистого підсобного господарства, позитивно характеризується за місце
проживання (а.с. 154, 156), є інвалідом третьої групи: загальне захворювання
(а.с. 153) та потребує лікування (а.с. 172), знаходиться на профілактичному
обліку з приводу вживання алкоголю (а.с. 158).

Тому
суд дійшов до висновку що для виправлення та попередження нових злочинів
засудженому необхідно обрати покарання у межах санкції інкримінованої статті у
вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків не підлягає до
задоволення у зв”язку з відсутністю підтверджуючих доказів (письмових
документів, чеків, квитанцій і т.і.) заподіяння відповідної матеріальної
шкоди.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 81 КПК України..

Судові
витрати по
справі за проведення криміналістичної експертизи згідно ст. 93 КПК України
підлягають стягненню із засудженого.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1визнати
винним за ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8
(вісім) років позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання засудженому рахувати з моменту його затримання, тобто з 01 травня
2008 року (а.с. 41, 91).

Міру запобіжного заходу засудженому, до вступу вирока в законну силу,
залишити попередню - утримання під вартою в СІЗО № 31 ДДУВП в Чернігівській
області.

Речові
докази по справі та речі, що зберігаються в камері схову Прилуцького МВ УМВС
України в Чернігівській області: одяг (спортивні штани, сорочка, светр) ОСОБА_1
повернути останньому; чоловічу сорочку повернути ОСОБА_3; зразки крові та
слюни, залишки змиву з ножа та ніж - знищити (а.с. 80).

У позові ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди відмовити за недоведеністю.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення даного
вироку, а засудженим - в той же строк з моменту
вручення копії вироку.

Головуючий:
О.Ільченко