Справа № 750/3571/13-к
Провадження № 1-кс/750/515/13
У Х В А Л А

11.04.2013 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Розинко В.М., при секретарі Осовицькій А.М., з участю прокурора Опанасенка О.В., захисника ОСОБА_1, слідчого Омельяненка Д.А., перекладача ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000035 від 11.03.2013 р., -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області Омельяненко Д.А. 10.04.2013 р. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3, а саме автомобіль марки "Мерседес Е 290 Д", реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 1997 року випуску, який було вилучено під час огляду місця події, мотивуючи тим, що даний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, а не застосування такого арешту може призвести до його зникнення, втрати чи пошкодження, крім того, з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна. Також слідчим зазначено, що, "згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки "Мерседес Е 290 Д" р.н. НОМЕР_1, є ОСОБА_3.".

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, пояснив, що документи, які підтверджують право власності підозрюваного, дійсно надані суду без перекладу на державну мову, але це не суттєво, оскільки до таких не було претензій від митних служб при в'їзді на територію України.

Слідчий підтримав заявлене клопотання, вважав, що документом, що підтверджує право власності на майно підозрюваного є так зване свідоцтво видане Республікою Болгарія, також зазначив, що текст такого викладений на зрозумілій для слідчого мові, котру особисто він вважає за російську.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що на зазначений автомобіль існує якась довіреність, котра передбачає право власності на такий автомобіль іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_5

Підозрюваний ОСОБА_3 у вирішенні питання по клопотанню покладався на розсуд суд, але пояснив, що він не є власником цього автомобіля, оскільки згідно довіреності, котра у нього відібрана слідчим та знаходиться у того, таким документом, складеним у Республиці Болгарії, він право власності на автомобіль передав ОСОБА_5

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Крім того, виходячи з беззастережних приписів, що містить ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На роз'яснення цих вимог закону, про що зазначено у п.19 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження", згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту. Документи, що підтверджують право власності на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації і яке було фактично зареєстровано, або копії цих документів, мають зазначатися в клопотанні та обов'язково додаватися до клопотання (наприклад, інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно тощо).

У своєму клопотанні слідчий зазначив документом, що підтверджує право власності на майно, що належить арештувати якесь "свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки "Мерседес Е 290 Д" р.н. НОМЕР_1, є ОСОБА_3.". До клопотання додана ксерокопія якогось документу, котрий на думку слідчого виконаний російською мовою, де кирилицею викладені наступні слова: "република България", "министерство на вътрешните работи", "лек автомобил", "тьмно сив метелик", "ОСОБА_3", "АДРЕСА_1". Інший текст цього документу викладений латиницею (а.с.8). Жодного перекладу цього тексту суду не надано, тобто зробити висновок, що це є документом, котрий посвідчує право власності, однозначно неможливо. Більш того, навіть за наявністю перекладу, необхідні ще і документи, котрі б безспірно свідчили, що таке свідоцтво, враховуючи законодавство держави, яка таке видала, і є правовстановлюючими, відповідно до інституту власності саме такої держави.

Крім того, до клопотання додані ще два аркуші якихось паперів, викладені не державною мовою України та без відповідних перекладів, в зв'язку з чим, висновок про належність їх до клопотання слідчого зробити абсолютно неможливо (а.с.14, 15).

Вищевикладене беззастережно свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано до суду без додержання вимог ст. 171 КПК України, в зв'язку з чим його належить повернути прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.М. Розинко