У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого
Пивовара В.Ф.,

суддів Канигіної
Г.В., Гошовської Т.В.

за участю прокурора Сухарєва О.М.

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 6 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області на вирок
Борівського районного суду Харківської області від 10 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця
с. Першотравневе Борівського району Харківської області, раніше неодноразово
судимого, останнього разу 29.08.2000 р. за ч. 2 ст. 86, ст. 43 КК України на 7
років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна;
постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 31.03.2003 р.
постановлено вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України 2001 р. до 6 років позбавлення волі з
конфіскацією Ѕ частини належного йому майна, звільненого з місць позбавлення
волі 24.03.2006 р за відбуттям строку покарання,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з
покладенням на нього обов'язку, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 94 гривень 15 копійок
судових витрат.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він 18
жовтня 2006 року,
приблизно о 20 годині, таємно проник в приміщення майстерні СФГ “Іскра” на вулиці
Польовій смт. Борова Харківської області, де стояв на зберігання автомобіль
“Фольсфаген-Гольф”, державний номерний знак НОМЕР_1, що належавОСОБА_3 з
правом керування ОСОБА_2, з салону якого таємно, повторно викрав майно, що
належало ОСОБА_2 на суму 760 гривень, а також запчастини до комбайна
“Дон-1500”, що належали ОСОБА_4 на суму 462 гривні 10 копійок, в всього викрав
майно на суму 1222 гривні 10 копійок.

У касаційному поданні перший заступник прокурора
Харківської області, не заперечуючи обґрунтованість засудження ОСОБА_1 та
правильність кваліфікації його дій, ставить питання про скасування вироку щодо
нього і направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок
м'якості.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання
касаційного подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у
касаційному поданні доводи, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню
з таких підстав.

Рішення про звільнення від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України може бути прийняте, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші
обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання.

Суд призначив ОСОБА_1 покарання та звільнив від його
відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, пославшись на те, що
він повністю визнав вину, розкаявся, відшкодував завдану шкоду потерпілим,
працює, позитивно характеризується за місцем роботи.

Саме ці обставини за переконанням суду свідчили про
можливість виправлення засудженого
ОСОБА_1 без відбування покарання.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись,
оскільки він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання,
визначених у ст. 65 КК
України.

Як убачається з матеріалів справи, суд фактично не
врахував того, що ОСОБА_1 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких,
раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, а
також те, що майно було повернуто потерпілим шляхом вилучення у засудженого під
час досудового слідства, а не добровільним відшкодуванням завданої шкоди
засудженим, як про це зазначається у вироку.

Наведені обставини та дані про особу ОСОБА_1, який вчинив
злочин в короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі,
свідчать про те, що він не став на шлях виправлення і знову вчинив злочин, за
який його засуджено цим вироком.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що
призначене ОСОБА_1 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням
на підставі ст. 75 КК України є невідповідним ступеню тяжкості злочину та даним про його особу і несправедливим
внаслідок м'якості, про що обґрунтовано стверджується в касаційному поданні.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1 в зв'язку з м'якістю
призначеного йому покарання підлягають скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд.

Якщо при новому судовому розгляді буде доведено
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину, то має бути призначено
покарання, яке б відповідало вимогам ст. 65 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника прокурора
Харківської області задовольнити.

Вирок Борівського районного суду Харківської області
від 10 січня 2007
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

В.Ф. Пивовар Г.В. Канигіна Т.В. Гошовська

З оригіналом
згідно:

Суддя Верховного Суду України Г.В. Канигіна