ПОСТАНОВА

26
квітня 2007 року м. Ужгород

Військовий
місцевий суд Ужгородського гарнізону у складі: головуючого - полковника юстиції
Борканюка М. М. , при секретарі - Лемко
Л.М. ,

за
участю - військового прокурора Ужгородського гарнізону - полковника юстиції
Демківа О.Р., потерпілого ОСОБА_2 та
його представника - адвоката ОСОБА_3, у
відкритому судовому засіданні в розташуванні військового суду, розглянувши кримінальну справу за
обвинуваченням військовослужбовця військової частини А0822 командира взводу
старшого лейтенанта

ОСОБА_1,

який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у селі Городківка,
Крижопильського району,
Вінницької області,
українця, громадянина
України, з вищою освітою, одруженого,
маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, на військовій службі в якості офіцера з
червня 1997 року,

у скоєнні
злочину, передбаченого ст.
122 ч. 1 КК України. Судовим слідством військовий місцевий суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 19 січня 2007 року, біля 15 год. 30 хв., у селі Сторожниця Ужгородського району
Закарпатської області, де він проживає з
дружиною та дітьми, в результаті
виникшої суперечки з попереднім чоловіком його жінки ОСОБА_2, на грунті особистих неприязних стосунків з
ним, виникших із-за визначення місця проживання
малолітнього сина ОСОБА_2, умисно, з метою вигнати ОСОБА_2 від свого місця
проживання, наніс йому не менше семи
ударів кулаком в обличчя, удар ногою по
тулубу та утримував руками за шию, чим
заподіяв потерпілому синці на шкірних покривах правої та лівої орбітальних
ділянок, чола з права та бокової
поверхні грудної клітки з права, садна
на правій щочі на надбрівній дузі з права,
забійну рану на слизовій поверхні верхньої губи, крововилив лівого ока, забій носа,
гортані, крововилив в області
гортані, тупу травму шиї, закриту черепно-мозкову травму та струс
головного мозку, тобто тілесні
ушкодження середньої тяжкості, з приводу
яких ОСОБА_2 в період з 23 січня по 02 лютого 2007 року знаходився на
стаціонарному лікуванні в Ужгородській центральній міській лікарні, на що було витрачено 351, 78 грн. державних
коштів, які ОСОБА_1 відшкодував
зазначеному медичному закладу добровільно,
до початку судового розгляду справи по суті.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою у пред"явленому йому
обвинуваченні визнав повністю, по
обставинах справи дав показання, які
аналогічні описаному вищех у скоєному щиро покаявся, публічно вибачився перед потерпілим і
пояснив, що злочинні дії скоїв, будучи роздратованим поведінкою потерпілого, який неодноразово втручався в його сімейне
життя, бажаючи провідати сина, дратував свою колишню дружину, яка попросила його, ОСОБА_1,
як свого законного чоловіка "покласти цьому край", оскільки

2

вона не
хотіла ніякого спілкування з ОСОБА_2 та заперечувала проти зустрічей останнього
з малолітнім сином.

Крім
того, ОСОБА_1 просив суд звільнити його
від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу офіцерів
військової частини А0822, заявивши, що йому зрозумілі наслідки закриття
кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою, та запевнив суд, що виправдає виявлену йому колективом
офіцерів і командуванням частини довіру.

Він же
просив суд долучити до матеріалів справи та достежити в суді письмове
клопотання колективу офіцерів в/ч
А0822, підтримане
командиром частини про звільнення його,
ОСОБА_1, від критмінальної
відповідальності, з передачею вказаному
колективу на поруки для виправлення та перевиховання.

Крім
повного визнання вини підсудним, його
вина у скоєному підтверджується іншими достеженими в суді доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 у суді підтвердив
обставини скоєного щодо нього ОСОБА_1 фізичного насильства біля 15 год. 30 хв. 19 січня
2007 року та спричинення йому зазначених в описовій частині постанови тілесних
ушкоджень, а також пояснив, що після лікування в Ужгородській лікарні
стан його здоров"я замітно погіршився,
у зв"язку з чим він має до ОСОБА_1 претензії за заподіяну діями
останнього матеріальну та моральну шкоду у розмірі 2083, 77 грн. та 10000 грн., відповідно,
які просить суд стягнути на його користь з підсудного. Також він
вважає, що відносно ОСОБА_1 необхідно
застосувати справедливе покарання за скоєний злочин, а не звільняти його від кримінальної
відповідальності з передачею колективу офіцерів в/ч А0822 на поруки для виправлення та перевиховання.

Представник
потерпілого - адвокат ОСОБА_3
повністю підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 до підсудного та просив їх
задовольнити в повному обсязі за рахунок винної особи, оскільки знаходить їх законними та
обгрунтованими, а також заперечував
проти звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за скоєний злочин на
підставі та в порядку, передбаченому
стхт. 10 і 282 КПК України, та ст. 47
КК України.

Військовий
прокурор відносно заявленого підсудним клопотання заперечень не мав і, підтримуючи пред"явлене
ОСОБА_1обвинувачення, заявив, що при даних обставинах справи, останній підлягає звільненню від кримінальної
відповідальності з передачею його на поруки на підставі ст. 10
КПК України та ст. 47 КК України, а кримінальна справа, відповідно до
ст. 282 КПК України - закриттю.
Питання щодо задоволення цивільних позовів потерпілого, прокурор залишив на вирішення суду.

Вислухавши
думку всіх учасників процесу, оцінивши
підстави та докази на які вони покладалися у своїх виступах, військовий суд знаходить клопотання загальних
зборів офіцерів в/частини А0822 щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності з передачею його на поруки таким, що підлягає задоволенню і виходить при цьому
з наступного.

Так, ОСОБА_1,
органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України, який згідно ч.3 ст. 12
того ж Кодексу відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно
до вимог ст. 47 КК України, звільненню від кримінальної відповідальності
у зв"язку з передачею на поруки особи колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням
підлягає особа, яка вперше скоїла злочин
невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, за умови,
що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру
колективу, не ухилятиметься від заходів
виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Як
слідує з матеріалів справи, долучених до
неї документів та пояснень учасників судового засідання, підсудний ОСОБА_1 дійсно скоїв злочин
вперше, середнього ступеню
тяжкості, у якому щиро покаявся і визнав
свою вину.

Колектив
офіцерів в/ч А0822 звернувся
до суду з вмотивованим клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності з передачею його вказаному військовому колективу на
поруки, який зобов"язується
здійснювати за винним заходи виховного характеру.

3

Сам
підсудний не заперечує проти закриття кримінальної справи за даною
нереабілітуючою підставою і просить суд застосувати до нього дану норму Закону.

Також
суд враховує, що ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності притягується вперше,
раніше, до армії та по місцю
служби характеризується позитивно, від
його злочинних дій тяжких наслідків не наступило.

Враховуючи
наведені обставини, суд приходить до
висновку, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_1 можливі без фактичного застосування до нього покарання, передбаченого санкцією ст.
122 ч. 1 КК України, у
зв"язку з чим вважає за необхідне звільнити його від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 47 КК України, а кримінальну справу відносно нього
провадженням закрити.

Вирішуючи
заявлений потерпілим ОСОБА_2 в суді цивільний позов до підсудного ОСОБА_1 за
спричинення йому діями винного матеріальної шкоди в розмірі 2083, 77 гри., суд визнає законними підстави, на яких базуються його позовні вимоги, однак вважає за необхідне зменшити розмір
даного позову на суму 500 грн. і при цьому виходить з наступного.

Так, ОСОБА_2 в позовній заяві заявив про те, що внаслідок ушкодження здоров"я діями
ОСОБА_1, ним, як приватним підприємцем в період
стаціонарного та амбулаторного лікування,
був втрачений його місячний дохід на роботі, який у відповідності з довідкою ДПІ у місті
Ужгород в кінці 2006 року складав 15000 грн. Тому за місяць йому підлягає
відшкодуванню дохід в сумі 1250 грн. (15000 : 12 місяців = 1250 грн.).

Крім
того, в період лікування він змушений
був купляти необхідні ліки, всього на
суму 333, 77 грн., що підтверджується
касовими чеками з аптек, які долучені до
матеріалів справи.

Також
ОСОБА_2 заявив, що в період лікування на
посилене харчування ним було затрачено ще 500 грн., однак зазначена сума нічим, крім пояснень про це потерпілого не
підтверджена, у зв"язку з чим суд
її із зазначеного вище загального розміру даного позову виключає.

При
розгляді заявленого потерпілим в суді позову за спричинення йому підсудним
моральної шкоди в розмірі 10000 грн.,
суд визнає обгрунтованими підстави,
на яких він базується, однак вважає
необхідним зменшити розмір позовних вимог і при цьому враховує наступне.

Так, суд приймає до уваги, що дійсно,
в результаті злочинних дій ОСОБА_1,
ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, з приводу яких з 23 січня по 2 лютого 2007
року перебував на стаціонарному лікуванні,
в ході якого І після переніс певні фізичні страждання, моральні переживання, було принижено його честь та гідність, значно постраждала його репутація приватного
підприємця.

Разом з
тим, суд враховує, що винна особа являється молодшим
офіцером, який не має власних грошових
заощаджень, на одне грошове
забезпечення, що в місяць складає біля
1200 грн. утримує двох малолітніх дітей та непрацевлаштовану дружину, він не має будь-яких інших джерел для
матеріального збагачення, власного майна
та нерухомості, а також інші його
реальні можливості по відшкодуванню завданої ним потерпілому моральної
шкоди, у зв"язку з чим зменшує
розмір позовних вимог ОСОБА_2 до 3000 грн.,
а в решті відмовляє за відсутністю підстав для їх задоволення.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 28 та 282 КПК України, військовий місцевий суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
за вчинення злочину, передбаченого ст.
122 ч. 1 КК України, иа підставі ст. 47
КК України від кримінальної відповідальності звільнити у зв"язку з
передачею його на поруки колективу офіцерів в/частини А0822 за

умови, що він протягом року з дня передачі на поруки
виправдає довіру колективу, не
ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського
порядку.

Контроль за
поведінкою ОСОБА_1 покласти на командування в/частини А0822.

Кримінальну
справу відносно ОСОБА_1, у відповідності
до ст.
ст. 10 і 282 КПК України
провадженням - закрити.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - до набрання постановою законної
сили - залишити без зміни.

4

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_2 за спричинення йому ОСОБА_1 матеріальної шкоди у
розмірі 2083, 77 грн. (дві тисячі вісімдесят три) грн. 77 коп.3адовільнити
частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь
цивільного позивача 1583 (одну тисячу п"ятсот вісімдесят три) грн. 77 коп.
У решті заявлених
потерпілим позовних вимог - відмовити.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_2 за спричинення йому діями винного моральної шкоди у
розмірі 10000 (десять тисяч) грн. також задовільнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000
(три тисячі) грн., а в решті заявлених
ним вимог - відмовити.

Після
набрання постановою законної сили - речовий доказ по справі - кофту потерпілого
ОСОБА_2 -передати
останньому.

На дану
постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції
до військового апеляційного суду Центрального регіону через військовий місцевий
суд Ужгородського гарнізону.