Справа №377/1305/14-к
Провадження №1-кп/377/5/15
15 січня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , потерпіла відсутня.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новочеркаськ, Ростовської області, Росія, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, непрацюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 20.03.1995 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст.140 КК України (1961року) до 3 років позбавлення волі;
- 21.05.1998 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.299-6,43 КК України (1961 року) до 2-х років 1 місяця позбавлення волі;
-31.07.2001 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.17, ч.2 ст.81 КК України (1961 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі п.»а» ст.3 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року звільнена від призначеного покарання;
-05.12.2002 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі;
-29.10.2003 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ст.69, ст.71 КК України до 3 років 4 місяців обмеження волі;
- 08.06.2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.10.2007 року Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185, ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
- 26.02.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 11.12.2012 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;
- 06.03.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185,71,72 КК України до одного року 4 місяців позбавлення волі,
- у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_7 , маючи непогашену і не зняту в установленому порядку судимість за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинила повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
29.11.2014 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне вчинення крадіжки чужого майна, зайшла до торгівельного центру «Мінськ», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, пл. Центральна, 5, де в магазині «Подіум», розміщеному на другому поверсі вказаного торгівельного центру, побачила нові жіночі зимові куртки, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8 , і у неї виник умисел на викрадення двох зимових курток. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрала жіночу куртку-пуховик бежевого кольору з хутром на капюшоні, вартістю 2850 гривень та вийшла з магазину. Продовжуючи свій умисел, ОСОБА_4 , повернулась до вказаного магазину через 5 хвилин та викрала ще одну зимову куртку - пуховик, чорного кольору, вартістю 2190 гривень, завдавши фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 5040 гривень. Після вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном за власним розсудом.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 , вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, у скоєному щиро розкаялась, суду, дала правдиві покази, підтвердила, що дійсно 29.11.2014 року прибула у м. Славутич, електричкою, щоб вчинити крадіжку, пройшовши торгівельний комплекс, на другому поверсі, звернула увагу, що продавці зайняті, не звертають на неї уваги, забрала жіночу куртку-пуховик бежевого кольору з хутром на капюшоні. Вийшла з магазину, сховала викрадене у парку, повернулась до магазину і в цьому відділі викрала зимову куртку - пуховик, чорного кольору. Після чого у парку забрала раніше викрадений пуховик, поклала викрадене у сумку і поїхала до м.Чернігова. Викрадені пуховики продала стороннім людям. Гроші витратила на свої потреби. Крадіжки вчинила через скрутне матеріальне становище, так як не може ніде працевлаштуватись. На даний час один пуховик повернуто. В скоєному щиро розкаюється.
Потерпіла про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченої та перевіркою матеріалів щодо процедури досудового розслідування і даних, що характеризують особу обвинуваченої, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченої, в яких вона визнала повністю свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченою своєї вини, врахувавши відомості про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_9 , винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та достатність підстав для призначення їй передбаченого законом покарання.
Відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченій ОСОБА_10 , передбачена ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки її дії відповідають кваліфікуючим ознакам цього кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання обвинуваченій відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення (злочин), що згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку, скрутне матеріальне становище, тяжке захворювання.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_9 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі.
Питання з приводу речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся. Документально підтверджені витрати на залучення експерта відсутні.
Підстав для зміни обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст.ст. 369-371,373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 04.12.2014 року, відповідно ухвали слідчого судді Славутицького міського суду від 06.12.2014 року.
- жіноча куртка-пуховик бежевого кольору з хутром на капюшоні залишити потерпілій ОСОБА_8 ;
- диск DVD R об`ємом 750Мб з відеозаписом камер відеоспостереження магазину «Подіум» м. Славутич Київської області від 29.11.2014 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1