справа № 488/6132/14-к
провадження № 1-кп/488/58/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003488 від 04.11.2014 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першоуральску Свердловської області, Росія, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою ( 8 класів), неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.06.2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 31.07.2014 року звільненого на підставі ЗУ «Об Амністії» від 08.04.2014 року,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ),

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В
01.11.2014 року близько 22 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , якому не було відомо про злочинні наміри останнього, до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 ..

Потім ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власників, шляхом вільного доступу через відкриту хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, звідкіля таємно викрав належні потерпілій чотири листа металу, розмірами 2х 1,5 м кожний, загальною вартістю 700 грн..

Після чого, викрадене майно ОСОБА_9 за допомогою ОСОБА_7 , якому не було відомо про злочинні наміри останнього, вивіз з місця вчинення злочину, рас порядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду а вищезазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що він дійсно при вищезазначених обставинах 01.11.2014 у нічний час з територій домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , таємно вчинив крадіжку чотирьох металевих листів, які разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , повідомивши останньому, що вказане майно він забирає з дозволу родичів, на таксі перевіз до пункту прийому металу.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим, підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2014 року , потерпіла ОСОБА_10 звернулася до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області з проханням знайти невідомих осіб, які в ніч на 02.11.2014 року таємно викрали з території її домоволодіння чотири металевих листи, вартістю на загальну суму 700 грн..

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 04.11.2014 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є територія домоволодіння АДРЕСА_2 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_11 , останній добровільно видав працівникам міліції чотири металевих листа, які 01.11.2014 року у вечірній час для власних потреб придбав у незнайомих йому осіб.

Відповідно до розписки потерпілої, остання 06.11.2014 року отримала на зберігання викрадене в неї майно.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно. Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та дані про особу обвинуваченого, що останній раніше судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, не працює та має постійне місце проживання.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує визнання вини обвинуваченим, щире каяття останнього у вчиненому ним злочині та повернення останнім потерпілій викраденого майна.

З урахуванням фактичних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, суд приходе до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

В той же час суд переконаний, що досягти мети виправлення обвинуваченого можливо і без ізоляції його від суспільства, тому на підставі положень ст.ст.75, 76 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, та покласти на останнього, на підставі ст.. 76 КК України, обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі металеві вироби, що належать потерпілій ОСОБА_8 , та знаходяться у неї на зберіганні залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1