Справа № 1 - 252/08
Е М У К Р А Ї Н И
жовтня 2008 р. м.
районний суд Закарпатської області в особі
: судді Ляшко С.М.
секретарі : Пальонна
участю прокурора : Рошинець В.А.
захисника: ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів кримінальну справу про
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешк. АДРЕСА_1, освіта неповна
середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 17.12.2004
р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ст.ст. 185 ч. 2,
185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України на три
роки та дев'ять місяців позбавлення волі; Постановою Комсомольського
міського суду Полтавської області від 09.11.2007 р. звільнено ОСОБА_1 від
подальшого відбування покарання умовно-достроково на 6 місяців 11 днів, - в
вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
Підсудний
ОСОБА_1 9 березня 2008 року, близько 18 год. 00 хв. з метою викрадення чужого
майна, проник через незачинені двері до приміщення літньої кухні
дворогосподарства АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_3, звідки таємно викрав з
жіночої сумки, яка належить ОСОБА_4, яка знаходилась на дзеркалі в прихожій
кімнаті літньої кухні гаманець вартістю 35 гривень, в якому знаходилось 800
гривень дві золоті завушниці вартістю 320 гривень, дві кредитні картки
"Індекс-Банку" та "Ексім-Банку", чим спричинив потерпілій
матеріальної шкоду на загальну суму 1155 гривень.
судовому зсіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненому злочині визнав
повністю та ствердив, що на підставі ст. 63 Конституції України відмовляється
Крім повного визнання підсудним своєї вини, винність підсудного в судовому
засіданні повністю доведена оголошеними показами підсудного, потерпілої та
- показами підсудного ОСОБА_1 даними ним на досудовому слідстві та
оголошеними в судовому засіданні /а.с. 68-69/, де ОСОБА_1 ствердив, що він проживає разом зі своїми батьками. 09.03.2008 року близько 18-ї години
в неділю він зайшов до подвір'я дворогосподарства АДРЕСА_2, яке належить сім'ї
ОСОБА_3, так як йому добре відома дана сім'я і він знає що вони досить заможні
і він подумав що зможе звідти дещо викрасти. Через вікно на будинку він побачив
що всі мешканці даного дворогосподарства знаходяться в приміщенні будинку.
Побачивши що всі мешканці даного будинку знаходяться в середині нього він
вирішив зайти до приміщення літньої кухні, яка знаходиться поряд з даним будинком де на той час було освітлення і йому було
відомо що там нікого не має. Зайшовши до приміщення літньої кухні через
незачинені двері він побачив на тумбочці з дзеркалом жіночу сумочку із
замочком. Розстібнувши замочок на сумочці він почав переглядати вміст даної
сумочки і побачив там шкіряний гаманець чорного кольору, який вийняв із сумки і
відразу заглянув в середину нього. В середині гаманця знаходилось гроші в сумі
800 гривень, купюри номіналом по сто гривень, скільки саме купюр вже не пам'ятає
та купюри номіналом по 50-ть та 5-ть гривень скільки саме даних купюр було він
не звернув уваги. Також в гаманцеві знаходилися дві кредитні картки
"Індекс-Банку" та "Ексімбанку", два жетони Київського
метрополітену, а також дві золоті заушниці у вигляді півмісяця на кінці яких
знаходились невеликого розміру перлини. Даний гаманець він взяв з собою і пішов
до себе додому та поставив даний гаманець до шафи в себе вдома. Коли він
заходив до приміщення літньої кухні і коли звідти виходив його ніхто не бачив.
Наступного дня він поїхав до м. Ужгород щоб розважитися. В м. Ужгород він
пробув три дні. Дані гроші які він викрав з будинку АДРЕСА_2 він потратив на
продукти харчування за той час коли знаходився в м. Ужгород. Заушниці які він
також викрав з даного будинку він загубив в м. Ужгород коли розраховувався за
продукти харчування, вони мабуть випали з кишені штанів коли він звідти витягав
гроші. 02.04.2008 року коли він знаходився в приміщенні Бедевлянської сільської
ради до нього підійшов працівник міліції та почав його питати чи не причетний
він до крадіжки гаманця з будинку АДРЕСА_2, на що він їм відповів що дану
крадіжку здійснив він, і відразу запропонував їм пройти до нього додому де він
видав їм в присутності понятих гаманець в якому знаходились дві кредитні картки
"Індекс Банку" та "Ексімбанку", два жетони Київського
метрополітену, декілька візитних карток та фотографія із зображенням дитини,
які він викрав з вищезазначеного будинку.
- показами потерпілої
ОСОБА_4, даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні
/а.с. 20-22/, де потерпіла ствердила, що на даний час вона проживає зі свої
чоловіком ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 у своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_3, оскільки в
будинку в якому вони постійно проживають на даний час проводиться ремонт.
07.03.2008 року близько 19-ї годин вона прийшла до будинку своїх батьків з
роботи, та відразу поставила свою сумку на дзеркало в кімнату літньої кухні. В
даній сумочці знаходився гаманець чорного кольору з шкіро - замінника. В даному
гаманцеві знаходились гроші в сумі вісімсот гривень, купюрами номіналом по сто
гривень - три купюри, номінал інших купюр вона вже не пам'ятає. Також в
гаманцеві знаходились дві золоті заушниці у вигляді півмісяця, в кінці даних
заушниць знаходилась перлини. Дані заушниці вона носила в гаманцеві так як
хотіла їх здати в ремонт. Дані заушниць, вона купила за 320 гривень, чек про їх
покупку вона вже загубила. 09.03.2008 року близько 21-ї години вона зайшла до
приміщення літньої кухні та побачила що сумка яку вона поставила на дзеркало
відкрита і в ній все перекидано. Заглянувши в сумку вона побачила що із сумочки
пропав її гаманець в якому знаходились перераховані вище предмети та гроші. В
міліцію вона не хотіла звертатися так як думала що це нічим їй не допоможе.
02.04.2008 року до неї додому прийшов працівник міліції та спитав її чи не
пропадав в неї раніше гаманець, на що вона йому відповіла, що 09.03.2008 року з
приміщення літньої кухні з жіночої сумки в неї зник гаманець в якому
знаходились гроші в сумі 800 гривень та золоті заушниці.
гаманцеві знаходились дві кредитні картки одна з них "Індекс-Банку"
інша " Ексімбанку", на якій має місце надпис її фамілії та імені
латинськими літерами, також в гаманцеві знаходились п'ять візитних карток, два
жетони Київського метрополітену та дві фотографії, на одній фотографії
зображений її малолітній син на іншій зображений святий Анфілохій.
Згідно поданої до суду
заяви потерпіла ОСОБА_4 просить справу слухати у її відсутність, та до
підсудного не має ні моральних ні матеріальних претензій.
свідка ОСОБА_3 даними ним на досудовому слідстві та оголошеними в судовому
засіданні /а.с. 55/, де свідок ствердив, що 3 березня 2008 року близько 18-ї
години він знаходився в приміщені власного будинку з своєю дружиною ОСОБА_6,
донькою ОСОБА_4 та своїм зятем ОСОБА_5. Наступного дня до нього підійшла його
дочка ОСОБА_4 та повідомила його що з її сумочки, яка знаходилась в приміщенні
літньої кухні пропав гаманець в якому знаходились гроші в сумі 800 гривень та
золоті заушниці. В міліцію його донька не зверталась так як думала що це нічим
- показами свідка ОСОБА_5
даними ним на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні /а.с.
56-57/, де свідок ствердив, що 9
березня 2008 року ввечері він знаходився у родичів своєї жінки ОСОБА_4, де вони
тимчасово проживають в АДРЕСА_2, де в період з 18-ї години до 20-ї години
дивився разом з тестем ОСОБА_3 та Тещею ОСОБА_7 в будинку телевізор, а потім
лягли спати. Наступного дня 10.03.2008 року його жінка ОСОБА_4 виявила що з
будівлі де вони проживають з тумбочки пропав гаманець, в якому знаходились
гроші в сумі 800 гривень та золоті заушниці доньки, а також банківські картки
без грошей на рахунку.
підсудного також доведена оглянутими та оголошеними в судовому засіданні
матеріалами справи, а саме:
- протоколом усної заяви ОСОБА_4 про скоєння злочину від 02.04.2008 р.
- протоколом явки з повинною ОСОБА_1 від 02.02.2008 р. /а.с. 4/, в якій
ОСОБА_1 зізнався що він скоїв крадіжку
800 грн. та двох золотих сережок з будинку ОСОБА_4;
- актом видачі речей на вимогу працівника міліції від 02.04.2008 р. /а.с.
5/, згідно якого ОСОБА_1 добровільно видав гаманець в якому були пластикові
- протоколом огляду літньої кухні дворогосподарства АДРЕСА_2 від 02.04.2008 р. /а.с. 13-14/;
- протоколом огляду гаманця від 04.04.2008 р. та
фототаблицею до нього /а.с. 15-16, 17-18/;
- протоколом пред'явлення предметів для впізнання від
07.04.2008 р., гаманця який виданий ОСОБА_1 /а.с. 24/, згідно якого ОСОБА_4
заявила, що гаманець під номером один являється тим гаманцем який був від неї
викрадений 09.03.2008 р. /а.с. 24/;
- фототаблицею до протоколу пред'явлення предметів для
впізнання /а.с. 25/;
- актом амбулаторної комплексної
судово-психолого-психіатричної експертизи № 87 від 23.05.08 р. /а.с. 91-94/,
згідно якого ОСОБА_1, 1980 року народження, в момент часу до якого відноситься
інкриміноване йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним
в теперішній час, а виявляє ознаки психопатії збудливого кола, про що свідчать
дані анамнезу про порушення поведінки в школі, втечі з дому, бродяжництво,
перебування на обліку у психіатра, схильність до повторних правопорушень, а
також клінічні ознаки: емоційна неврівноваженість, дратівливість,
демонстративність, зверхність і т.д.. Наявність у ОСОБА_1 психопатії збудливого
кола не позбавляло його в період часу, який відноситься до інкримінованих йому
діянь і не позбавляє його в теперішній час можливості правильно усвідомлювати
значення своїх дій, керувати ними, розуміти їх протизаконність та наказуємість.
Може стати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного
характеру не потребує.
Суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства за ст. 185 ч. 3
КК України кваліфіковано вірно - як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.
При обрані міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини справи, особа підсудного, який негативно характеризується, є
раніше судимим.
що пом'якшують покарання підсудного - щире каяття, активне сприяння розкриттю
що обтяжують покарання підсудного - рецидив злочинів.
до уваги наведене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 слід обрати міру покарання
згідно санкції ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням
ст. 71 КК України, так як вироком Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2004 р. ОСОБА_1 засуджений за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.
3, 263 ч. 1 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України на три роки та
дев'ять місяців позбавлення волі та Постановою Комсомольського міського
суду Полтавської області від 09.11.2007 р. звільнено ОСОБА_1 від подальшого
відбування покарання умовно-достроково на 6 місяців 11 днів.
Речові докази по справі - гаманець, дві кредитні картки «Індекс-Банку» та
«Ексім-Банку», два жетони Київського метрополітену,п'ять візитних карток та дві
фотографії, після вступу вироку в законну силу повернути власниці
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1
залишити попередній - взяття під варту.
Цивільного позову не заявлено.
Судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком,
повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2004 р. і за
сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на
строк три роки і шість місяців та одинадцять днів.
Речові докази по справі - гаманець, дві кредитні картки «Індекс-Банку» та
«Ексім-Банку», два жетони Київського метрополітену, п'ять візитних карток та
дві фотографії, після вступу вироку в законну силу повернути власниці
захід засудженому ОСОБА_1 залишити попередній -
взяття під варту, та строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання
09 квітня 2008 року.
Цивільного позову не заявлено. Судових витрат не має.
Вирок
може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Закарпатської області протягом 15 діб з наступного дня після його проголошення,
а засудженим в цей же строк з моменту отримання копії вироку, через Тячівський
районний суд.

Суддя
Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко