У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Жука В.Г.,

суддів

Коновалова В.М. і Селівона О.Ф.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 29 березня 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2006
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

такого, що немає судимості

в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 1 ст. 189 КК
України на 3 роки обмеження волі.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 16 травня 2006 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, у другій половині квітня 2005 року
біля магазину “Осетія” по вул. Минайській в м. Ужгороді під погрозою
застосування насильства вимагав у власника зазначеного магазину ОСОБА_2
передачі 500 доларів США щомісячно у Благодійний фонд Гаєвого під назвою
“Праведники народів світу”.

Продовжуючи вимагання коштів,
ОСОБА_1 20.05.2005 року у розмові по мобільному телефону погрожував
розголошенням відомостей щодо ОСОБА_2, які той бажав зберігати в таємниці, а з
2 по 8 червня 2005 року, вимагаючи передачі грошей, передав копію анонсу про
вихід в газеті “Репортер” статті “Невловимий ОСОБА_2”.

28.06.2005 року після публікації в газеті “Правозахист” статті з неправдими
відомостями, ОСОБА_2 перерахував на рахунок фонду Гаєвого 400 грн..

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування
судових рішень та закриття справи за відсутністю в його діях складу злочину.
Посилається на однобічність та неповноту у досдідженні обставин справи. На його
думку, висновки суду щодо його винності у вчиненому злочині не відповідають
фактичним обставинам справи. Зазначає, що він подав правдиві відомості щодо
ОСОБА_2, грошей у нього ніяких не вимагав, а лише запропонував потерпілому
надати пожертву на рахунок фонду.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як видно з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненому злочині грунтуються на зібраних та ретельно перевірених в
судовому засіданні доказах. Доводи ж у касаційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи безпідставні.

Так, із показань потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час
вимагав у нього гроші, погрожуючи застосувати до нього насильство та
надрукувати в засобах масової інформації негативну для нього інформацію.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали,
що ОСОБА_1 телефонував їм та просив попередити потерпілого про необхідність
перерахування коштів на адресу фонду Гаєвого, а в разі відмови на ОСОБА_2 буде
чинитися інформаційний тиск.

Свідок ОСОБА_5 показав, що звернувся в газету “Правозахист” на прохання
засудженого ОСОБА_1 надрукувати статтю про ОСОБА_2 без належної перевірки
фактів.

Як убачається з матеріалів справи, слідчими органами й судом досліджені всі
обставини, які могли б мати значення для справи, тому посилання у скарзі на
однобічність і неповноту досудового й судового слідства у справі
необгрунтовані.

Дії
засудженого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 189 КК України кваліфіковано правильно.

Призначене
покарання відповідає вимогам кримінального закону і є справедливим.

Підстав
для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням зазначених у ст.
384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

В.Г.
Жук В.М.
Коновалов О.Ф. Селівон