Справа № 603/256/15-к
Провадження № 1-кп/603/35/2015
У Х В А Л А

"07" травня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 26 березня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, неодружений, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої особи Монастириської міської ради

Тернопільської області ОСОБА_5 (довіреність від 05.05.2015 року)

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:
30 квітня 2015 року до Монастириського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 26 березня 2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду підготовче судове засідання призначено на 07 травня 2015 року.

Під час підготовчого судового засідання представник потерпілої особи Монастириської міської ради Тернопільської області - ОСОБА_5 повідомила суду, що перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду є те, що після надходження обвинувального акта до суду, а саме 06.05.2015 року між обвинуваченим та потерпілим укладено угоду про примирення.

У зв`язку з вищевказаним суд невідкладно перейшов до розгляду угоди про примирення.

Відповідно до умов угоди про примирення обвинувачений та представник потерпілого дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений взяв на себе зобов`язання провести роботи на міському кладовищі, що по вул. Кисилевської Монастириського району Тернопільської області, по вирубці чагарнику смугою шириною 4 м та довжиною 300 м терміном протягом двох тижнів з моменту затвердження даної угоди судом.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.185 КК України - у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та зазначено про згоду обвинуваченого на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

Представник потерпілого та обвинувачений у судовому засіданні просять угоду затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважає, що угода про примирення підлягає до затвердження, так як відповідає усім вимогам законодавства.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального правопорушення середньої тяжкості.

Заслухавши учасників, вивчивши обвинувальний акт і угоду про примирення у вищевказаному кримінальному провадженні суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.1, 3, 4 ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Діючи у відповідності до вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано, що обвинувачений, який заявив, що бажає затвердження угоди про примирення, не у повній мірі усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, а також наслідки укладення та затвердження угоди, їх невиконання, як і міру узгодженого покарання.

Крім цього, як убачається із обвинувального акта, спричинена потерпілому кримінальним правопорушенням матеріальна шкода, відвернута.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод судам роз`яснив, що угода лише тоді відповідає вимогам закону, якщо в ній чітко визначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування, чи, як альтернатива перелік дій, які підозрюваний або обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, та строк їх вчинення. На думку суду, виходячи з правової природи угоди про примирення, визначення в угоді про примирення за умови відвернення спричиненої злочином шкоди обов`язку провести роботи на міському кладовищі, що по вул. Кисилевської Монастириського району Тернопільської області, по вирубці чагарнику смугою шириною 4 м та довжиною 300 м терміном протягом двох тижнів з моменту затвердження даної угоди судом, не відповідає вимогам закону. Дана умова угоди, на переконання суду, розцінюється як така, що порушує права сторони кримінального провадження.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що в затвердженні угоди між представником потерпілого та обвинуваченим слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 468-474 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 06 травня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 26 березня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Головуючий суддя: