АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
10-25/2007 року Головуючий по 1-й інстанції
Категорія: запобіжний захід суддя:
Чебанова-Губарева Н.В.
Доповідач апеляційного суду суддя: Губа О.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:
Ржепецького О.П.

суддів: Куценко О.В., Губи О.О.

з участю прокурора: Багірової В.А. розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією прокурора
Центрального району м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м
Миколаєва від 16 лютого 2007 року, якою
відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бучач Бучацького району Тернопільської
області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого,
непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1, не судимого, обвинуваченого у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186
ч. 2 КК
України,

- відмовлено
в обранні міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Подання старшого слідчого СВ Центрального РВ УМВС України
в Миколаївській області, погоджене з прокурором Центрального району м.
Миколаєва, свідчить, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 12.02.2007 року близько 13 години ОСОБА_1 в
стані алкогольного сп'яніння на вул. 1-а
Інгульська, 1 "Е"
в м. Миколаєві, застосовуючи насилля не небезпечне для життя та здоров'я, наніс
ОСОБА_2 удари рукою в обличчя та грудної клітини, а потім відкрито заволодів
мобільним телефоном "NOKIA - 70", вартістю 1800 грн. із
стартовим пакетом "Київстар", вартістю 50 грн., чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну
суму 1850 грн.
Викраденим розпорядився за власним розсудом.

2

Обґрунтовуючи подання про обрання ОСОБА_1 міри
запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, слідчий посилається, що ОСОБА_1
обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за
який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 4-х років, а
ОСОБА_1, який ніде не працює, знаходячись на волі, може продовжити злочинну
діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

13 лютого 2007 року за даними
обставинами була порушена кримінальна справа і в той же день ОСОБА_1 в порядку
ст. 115 КПК
України був затриманий за підозрою у вчиненні злочину зазначеного вище.

16 лютого 2007 року ОСОБА_1
було пред'явлено обвинувачення за ст. 186
ч. 2 КК
України

Суддя, відмовляючи в задоволенні подання слідчого про обрання
відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, послалася в
постанові на те, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у зазначеному вище
злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає з дружиною
та дитиною, а тому на думку судді ОСОБА_1 не буде ухилитися від суду та
слідства. Крім того, суддя послалася в постанові на те, що ОСОБА_1
характеризується позитивно, в повному розмірі відшкодував потерпілому
спричинену матеріальну шкоду. Водночас суддя зазначає, що органи досудового
слідства не надали суду ніяких достовірних даних про те, що ОСОБА_1,
знаходячись на волі, дійсно буде намагатися продовжити злочинну діяльність,
оскільки ці припущення слідчого є надуманими.

В апеляції прокурор Центрального району м. Миколаєва просить
постанову судді скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд.
Вказує, що суддя при вирішенні подання слідчого формально врахував той факт, що
злочин в якому звинувачується ОСОБА_1 відноситься до категорії тяжких. Крім
того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 вчинив злочин в стані алкогольного
сп'яніння, з застосуванням насильством. Наведені підстави, на думку апелянта,
що обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1 є необхідною
мірою, яка має мету запобігти спробам ухилитися від слідства та суду,
перешкодити встановленню істини, продовжити злочинну діяльність, а також для
забезпечення виконання процесуальних рішень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
прокурора Багірової В.А., яка підтримала апеляцію прокурора Центрального району

3

м. Миколаєва, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з подання старшого слідчого, підставою для
обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є те, що він
обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, знаходячись на волі може
продовжувати злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання
процесуальних рішень.

З таким мотивуванням суд обгрунтовано не погодився,
оскільки належних доказів на підтвердження цього суду не надано.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має
місце проживання за адресою: АДРЕСА_1,
одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, позитивно
характеризується за місцем проживання, згідно справки - характеристики працює у приватних осіб без належного
оформлення трудового договору, раніше не судимий.

За таких обставин колегія суддів вважає, що при обранні
міри запобіжного заходу ОСОБА_1 суддею виконані вимоги ст.ст. 148, 150, 155 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що
прийняте суддею рішення є обгрунтованим, а тому підстав для скасування постави
немає.

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Центрального району м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного районного
суду м. Миколаєва від 16
лютого 2006 року
відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Головуючий: