В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/257/15-к
Провадження № 1-кп/348/59/15

04 березня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000036 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, розлученого, з середньою освітою, працюючого по сезонних роботах, судимого вироком Надвірнянського районного суду від 24.07.2014 року за ст.164 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу 1700 грн., громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей, вчинене особою, раніше судимою за злочин передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Злочин вчинено ним за наступних обставин.

Згідно виконавчого листа №345/782/13-ц виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 01.03.2013 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей- дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів розпочато згідно рішення суду з 12.02.2013 року. Однак, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Надвірнянського районного суду від 24.07.2014 року за ст.164 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу 1700 грн., маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей, будучи належним чином повідомленим державним виконавцем про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, умисно, з часу прийняття рішення про стягнення аліментів по даний час, працюючи на тимчасових роботах, продовжив злісно ухилятися від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, у відділ державної виконавчої служби Надвірнянського РУЮ на виклики не з`являється, на попередження державного виконавця про настання кримінальної відповідальності не реагує, у Надвірнянському районному центрі зайнятості, як безробітній, що шукає роботу, не зареєстрований, аліменти добровільно не сплачує.

В результаті злісного ухилення ОСОБА_5 від сплати аліментів станом на 27.01.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 5 130,10 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та дав суду показання про те, що він перебував в шлюбі з ОСОБА_4 . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 . Згідно рішення Калуського міськрайонного суду він зобов"язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей по 400грн.на кожну дитину. Аліменти він намагався сплачувати по мірі наявності в нього заробітку та коштів. Однак фактично з січня 2014 року він перестав сплачувати аліменти, так як не має постійного місця праці та стабільного заробітку, працював на сезонних і тимчасових роботах, а зароблені незначні кошти в основному витрачав на себе, тому допустив вказану заборгованість. На даний час сплатити весь борг по аліментах він не має можливості, на даний час частково сплатив аліменти в сумі 4700 грн., і у подальшому має намір погасити всю заборгованість по аліментах та платити їх регулярно. У вчиненому розкаюється і при визначенні йому міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті і вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.164 КК України, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей, вчинене особою, раніше судимою за злочин передбачений ч.1 ст.164 КК України, кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується з позитивної сторони, що на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, а також думку потерпілої, яка підтвердила факт часткової сплати заборгованості по аліментах та просить покарання обвинуваченому визначити мінімально можливе.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, часткове відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції даної статті КК України у виді громадських робіт.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ним злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого ОСОБА_5 та є обґрунтованими і буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1