Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,

суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянула 09 червня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на вирок Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Кам'янець-Подільського Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1, судимого вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01 грудня 2014 року за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 3 місяці,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання:

· за ч. 2 ст. 186 у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

· за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначено вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року більш суворим покаранням, ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_1 визнано винним за те, що він, 08 жовтня 2014 року, о 15 годині 15 хвилин, перебуваючи на спортивному майданчику НВК №17 по вулиці Розвадовського 8 в місті Кам'янець-Подільському, повторно, відкрито викрав майно у малолітнього ОСОБА_2 на загальну суму 1005 гривень.

23 жовтня 2014 року, о 08 годині 05 хвилин, знаходячись на сходах, які ведуть від вулиці Руської до вулиці Ковальської в місті Кам'янець-Подільський, повторно, відкрито викрав майно у ОСОБА_3 на загальну суму 2328,84 гривень.

31 жовтня 2014 року, о 12 годині 00 хвилин, знаходячись біля під'їзду будинку АДРЕСА_2, повторно, відкрито викрав майно у ОСОБА_4 на загальну суму 645 гривень.

03 листопада 2014 року, о 09 годині 45 хвилин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3, повторно, відкрито викрав майно у ОСОБА_5 на загальну суму 663,28 гривні.

05 листопада 2014 року, о 15 годині 00 хвилин, знаходячись у під'їзді будинку АДРЕСА_4, повторно, відкрито викрав майно у ОСОБА_6 на загальну суму 2110 гривень.

26 жовтня 2014 року, о 16 годині 40 хвилин, знаходячись у під'їзді будинку АДРЕСА_5, шляхом обману потерпілого ОСОБА_7, умисно заволодів майном останнього на загальну суму 1011,84 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із судовими рішеннями та ставить питання про їх скасування, у зв'язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що судами у повній мірі не враховано, що засуджений вчинив шість епізодів злочинних діянь, три з яких вчиненні щодо малолітніх, які через свій вік були позбавлені можливості завадити неправомірним діям ОСОБА_1, при цьому, завдану шкоду потерпілим взагалі не відшкодував.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.

Безпідставними є доводи касаційної скарги прокурора про м'якість призначеного засудженому покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначені покарання ОСОБА_1 суд врахував, що вчинені ним злочини, у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий за злочини проти власності, разом з тим, є особою молодого віку, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що у відповідності до ст. 66 КК України, є обставинами, які пом'якшують покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України у виді обмеження та позбавлення волі у мінімальних межах санкцій зазначених статей Особливої частини КК.

З висновками суду першої інстанції щодо призначеного ОСОБА_1 покарання обґрунтовано погодився апеляційний суд, який перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, що є аналогічними за своїм змістом тим, що зазначені у його касаційній скарзі, виніс мотивовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Доводи касаційної скарги прокурора про неврахування судами факту вчинення ОСОБА_1 злочинів, маючи статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, є необґрунтованими.

Як убачається з копії вироку суду, остаточне покарання призначене ОСОБА_1 за правила ч. 4 ст. 70 КК України, що вказує про вчинення останнім злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до постановлення вироку Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року, а тому не може свідчити про стійкість його злочинних намірів.

Покарання призначене ОСОБА_1 призначено в межах санкцій закону, за яким його визнано винним та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на вирок Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_8