Ухвала іменем україни 24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_13,

суддів: ОСОБА_14, ОСОБА_15,

при секретарі судового засідання ОСОБА_16,

за участю прокурора ОСОБА_17,

переглянула в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2014 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Козятина, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Ухвалою апеляційного суду вирок змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 115 КК на ст. 118 КК та призначено покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на нього обов'язки, передбачені пунктами 2, 3 ст. 76 КК.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 02 вересня 2013 року приблизно о 23.45 год. проходячи повз домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_2, побачив на подвір'ї вищезазначеного домогосподарства раніше знайомого йому ОСОБА_3, який перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння і стукав у двері та вікна кв. АДРЕСА_2, де проживає його співмешканка ОСОБА_4, намагаючись потрапити у вказаний будинок. На зауваження ОСОБА_1, щодо його поведінки ОСОБА_3 не реагував. Після цього ОСОБА_1 зайшов у двір даного домогосподарства та підійшов до ОСОБА_3 Під час спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 між ними виникла сварка яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_1, зробивши ОСОБА_3 підніжку, збив його з ніг та впав разом з ним на землю. В подальшому, перебуваючи в тверезому стані, та маючи можливість оцінити ситуацію, яка склалась на той час, ОСОБА_1 усвідомлюючи, що ОСОБА_3, який перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння, не міг чинити йому активний опір, бажаючи настання смерті ОСОБА_3, діючи з прямим умислом, направленим на протиправне спричинення смерті іншій людині, одночасно одним коліном притиснув потерпілого до землі, а руками схопив його за шию та здушив її. Смерть ОСОБА_3 настала в результаті механічної асфіксії від здавлення органів шиї руками. Крім того, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_3 було виявлено прижиттєві тілесні ушкодження - перелом 7-го ребра праворуч, який утворився від дії тупого твердого предмету та належить до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, та садна на обличчі і кінцівках, які утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), належить до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв'язку зі смертю ОСОБА_3 не стоять.

Потерпіла ОСОБА_2 у касаційній скарзі порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Потерпіла зазначає, що апеляційний суд припустився істотної неповноти розгляду матеріалів справи, поверхово їх вивчив, та постановив ухвалу, висновки якої явно не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до безпідставної перекваліфікації дій засудженого на ст. 118 КК. Вказує, що апеляційним судом не була дана належна оцінка показанням свідків та іншим доказам у справі. Вказує на порушення апеляційним судом її прав, оскільки їй не було відомо про зміну прокурором апеляційної скарги, що позбавило її можливості подати на неї свої заперечення. Крім того, потерпіла стверджує про невідповідність призначеного засудженому показання тяжкості злочину та його особі через м'якість.

На касаційну скаргу потерпілої надійшли заперечення від захисника

засудженого адвоката ОСОБА_18, який просив касаційну скаргу потерпілої залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив скаргу потерпілої залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга потерпілої підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 419 КПК у своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов'язаний, зокрема, зазначити встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, а також мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Однак під час розгляду кримінального провадження апеляційний суд у повній мірі зазначених вимог закону не дотримався, а тому постановлена ним ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 під час сварки з ОСОБА_3 збив його з ніг, та впав разом з ним на землю. В подальшому, бажаючи настання смерті ОСОБА_3, діючи з прямим умислом, направленим на протиправне спричинення смерті іншій людині, одночасно одним коліном притиснув потерпілого до землі, а руками схопив його за шию та здушив її, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_3

Зазначені дії судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України.

Апеляційний суд, переглянув вирок місцевого суду за апеляційними прокурора і захисника, та дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 знаходився у стані необхідної оборони, оскільки існувала реальна загроза його життю, він діяв за мотивом та з метою захисту свого життя та життя ОСОБА_4 та ОСОБА_6, шляхом заподіяння шкоди ОСОБА_3, який здійснив суспільно небезпечне посягання, для негайного відвернення та припинення цього посягання в зазначеній конкретній обстановці. При цьому суд послався на показання ОСОБА_1, телефонне повідомлення ОСОБА_4 до чергової частини Козятинського РВ, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, які на місці скоєння злочину бачили сліди боротьби, а також підтвердили, що ОСОБА_3 потужно стукав у двері і вікна будинку.

Проте висновки апеляційного суду щодо необхідності кваліфікувати дії ОСОБА_1 як вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, є передчасними, та зроблені без урахування всіх доказів, встановлених судом першої інстанції.

Як встановив місцевий суд ОСОБА_1 під час вчинення вбивства потерпілого не перебував у стані необхідної оборони, оскільки ні його життю і здоров'ю, ні життю і здоров'ю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ніщо не загрожувало. Крім того, як зазначено у вироку суду, будь-які докази того, що ОСОБА_3 напав на зазначених осіб, відсутні.

Ці висновки суду обґрунтовані показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, які показали, що ОСОБА_3 вночі стукав у двері та вікна будинку та просив впустити його. Однак, оскільки той перебував у стані алкогольного сп'яніння, вони не бажали його пускати та пропонували прийти наступного дня, та зателефонували в міліцію. При цьому зазначені свідки охарактеризували загиблого як слабку, неконфліктну людину. Зазначали, що чули як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сварилися і бились, при цьому з криків останнього вбачалось, що йому наносились удари. Після того, як крики затихли, вони почули, ніби хтось щось тягнув по двору.

Крім того, суд послався на: показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які за викликом приїхали до будинку ОСОБА_4 де побачили біля паркану труп чоловіка та ОСОБА_1, який пояснив, що задушив ОСОБА_3; дані протоколів огляду місця події; висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 та показання судово-медичного експерта ОСОБА_11 щодо причин смерті потерпілого, локалізації та механізму заподіяння виявлених тілесних ушкоджень; показання судово-медичного експерта ОСОБА_12 про те, що при огляді ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не виявлено, а останній пояснював, що ОСОБА_3 ображав його словесно, тому він не втримався та задушив його.

Між тим, апеляційний суд, переглядаючи справу та перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1 на ст. 118 КК, зазначені обставини залишив поза увагою, не провів судового слідства, не вказав в ухвалі обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, не встановив невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, не вказав мотиви визнання встановлених місцевим судом доказів недопустимими чи неналежними, а лише зазначив про порушення судом вимог Закону України про кримінальну відповідальність вказавши, що суд кваліфікував дії обвинуваченого виходячи тільки з тяжкості наслідків, та не встановив належним чином мотив, за яким діяв ОСОБА_1

Крім того, поклавши в основу свого рішення показання ОСОБА_1 апеляційний суд, на відміну від суду першої інстанції, не дав їм оцінку з урахуванням всіх доказів у справі, а також не врахував доводів апеляційної скарги сторони захисту про скоєння ОСОБА_1 злочину з необережності.

Як вбачається з матеріалів провадження прокурор подав апеляційну скаргу на вирок місцевого суду в якій просив скасувати його, ухвалити новий вирок у зв'язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості злочину та особі засудженого через м'якість.

В день розгляду кримінального провадження 14 жовтня 2014 року прокурор вніс зміни до апеляційної скарги, які фактично є зміною обвинувачення, що є неможливим під час апеляційного розгляду, та просив вирок міськрайонного суду змінити через неправильне застосування Закону про кримінальну відповідальність та перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ст. 118 КК.

Між тим, апеляційний суд, на порушення вимог ст. 403 КПК, не вручив потерпілій та її представнику копій змін до апеляції та не роз'яснив їм право заявити клопотання про надання часу, необхідного для вивчення зміненої апеляційної скарги і подання заперечень на неї, чим порушив права зазначених осіб належним чином підгодовуватися до апеляційного розгляду.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке істотно вплинуло на правильність прийняття рішення, що є підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді слід виконати всі вимоги чинного законодавства та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Якщо при новому розгляді апеляційним судом буде доведена винність ОСОБА_1 у такому ж обсязі, то призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК слід вважати м'яким.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ __________________

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15