Провадження №1-кп/485/97/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Снігурівка Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та угоду про визнання винуватості від 30 червня 2015 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , обвинувачується у незаконному посіву, незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин. На початку травня 2015 року виявивши на присадибній ділянці свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , самовільно вирослі вісімнадцять кущів рослин коноплі, які ОСОБА_4 , залишив їх для вирощування. А в подальшому почав доглядати за ростучими кущами коноплі шляхом поливання та прополювання з метою доведення до їхнього дозрівання і подальшого використання для особистих потреб без мети збуту.
Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.310 КК України як незаконний посів, незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Крім того на початку червня 2015 року ОСОБА_4 , з метою особистого вживання без мети збуту вирвав сім кущів коноплі та гілля з листям і суцвіттям поклав сушитись в приміщенні сінника на території свого домоволодіння з метою особистого вживання, без мети збуту.
12 червня 2015 року під час проведення санкційованого обшуку було виявлено та вилучено одинадцять ростучих рослин роду коноплі, які ОСОБА_4 , незаконно вирощував за місцем проживання. Згідно висновку експертизи №1098 від 18.06.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною вагою (у перерахунку на висушену речовину) -65,55грам. Сім кущів висушених рослин коноплі згідно висновку експертизи №1097 від 18.06.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу у наданому стані - 80.0г. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить -65,55грам. Який ОСОБА_4 , незаконно зберігав за місцем свого мешкання, без мети збуту.
Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.310 КК України без мети збуту.
30 червня 2015 року між прокурором Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, яка передана суду.
Відповідно до умов угоди обвинувачений у кримінальному провадженні № 60000271 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбаченого ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України. В угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначено істотні обставини для даного кримінального провадження, зобов`язання ОСОБА_4 беззастережно визнати винуватість в обсязі оголошеної підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, а також узгоджено призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.310 КК України - 2(два) роки обмеження волі, за ч.2 ст. 309 КК України - 3(три) роки позбавлення волі із застосуванням ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого виду покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього слідуючі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.
За розгляду угоди у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду підтвердив, що характер обвинувачення та суть такого йому зрозумілі. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.310 КК України як незаконний посів, незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин та за ч 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.310 КК України без мети збуту.
Права, надані йому законом, у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він розуміє, а так само і наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди.
Прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду на умовах, викладених у ній.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Пунктом 2 ч.1 ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
За ч.ч.2,4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України, які згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості та невеликої тяжкості. Внаслідок злочинів шкоду завдано лише суспільним інтересам.
При укладенні угоди прокурором враховані обставини, визначені ст.470 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підозрюваний ствердив, що під час досудового розслідування не подавав скарг щодо його провадження.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та КК України. Правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною. Умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе угодою зобов`язання, відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості. Узгоджений вид покарання передбачений санкцією ч.1 ст.310, ч.2 ст.309,70 КК України. Застосуванням ст. ст. 75,76 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням особи винного, є обґрунтованим. Міра покарання є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання щодо речових доказів у справі.
В силу ст.124 КПК України суд ухвалює про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави 1167 гривень 12 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта.
Суд у порядку ст.177 КПК України, не визначає запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 за не встановлення підстав його застосування.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 314, 368, 370, 371, 373 - 374, 376, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2015 року між прокурором Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 60000271 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 ч.1 ст.310 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання :
за ч. 1 ст. 310 КК України - 2(два) роки обмеження волі,
за ч. 2 ст. 309 КК України - 3(три) роки позбавлення волі
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого виду покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2(двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього слідуючі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази: 11 ростучих росли роду коноплі, канабіс вагою 65,55 грн. Дві дерев`яні палиці - знищити як такі що не представляють цінності.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 1167 грн. 12коп.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Суддя