Справа
№ 1 -127/2007 p.
ВИРОК

Іменем України

30 липня
2007 року Іртиський міський суд Київської області в складі:

головуючого Сливи
Ю.М. ,

при
секретарях Оніщенко
В.А., Брайченко О.О.,

з участю
прокурорів Круль
Н.Л., Нищенко О.М. , Мізерного Т.П.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ірпені справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки м.
Буча Київської області, українки, громадянки України, не заміжньої,
з середньо-спеціальною освітою,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
працюючу менеджером по продажу нерухомості «Правник», раніше не судиму, -

у
вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, відповідно до обвинувального висновку який
надійшов до суду та який у подальшому підтриманий потерпілою, та по обвинуваченню зміненого прокурором у
порядку ст. 277 КПК України, за
ст. 124 КК України, -

встановив:

29.05.2006
року близько 19.30 год. (точний
час слідством не встановлено) ОСОБА_4 знаходилась на вулиці АДРЕСА_2. У цей час
їй на мобільний телефон зателефонував її колишній співмешканець ОСОБА_5 та
запропонував зустрітись для з'ясування стосунків. ОСОБА_4 погодилась на
пропозицію ОСОБА_5 та пішла до обумовленого місця, яке розташоване по АДРЕСА_2. У цей час туди ж
на автомобілі під'їхав ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 ОСОБА_5, вийшов з автомобіля та між ним і ОСОБА_4
виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 погрожував
ОСОБА_4 фізичною розправою. При цьому тримав у одній руці ніж, а другою рукою, а саме кулаком наніс їй декілька ударів в
область грудної клітини, обличчя та
голови, що потягли за собою тілесні
ушкодження, які відносяться до категорії
- легких, що викликали короткочасний
розлад здоров'я. При цьому з рук ОСОБА_5 випав ніж. ОСОБА_4 сприймаючи погрози
ОСОБА_5 реально, побоюючись за своє
життя та здоров'я, з метою
самозахисту, схопила із землі ніж, що належав ОСОБА_5 та умисно нанесла йому
удар ножем у праву ногу, заподіявши рану
2x0, 7 см верхньої третини правого стегна по передній поверхні, яка продовжувалась у канал, розташований у м'яких тканинах стегна, по ходу якого перетнула на 1Л стегнову артерію, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження у
живих осіб, яке небезпечне для життя та
здоров'я на час його заподіяння. Після цього,
ОСОБА_4 викинула ніж та зникла з місця події. Від отриманого тяжкого
тілесного ушкодження, 29.05.2006 року о
20.35 годині ОСОБА_5 помер в Ірпінській ЦМЛ.

У
судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 вину у вчинення злочину передбаченого ст.
124 КК України визнала повністю,
при цьому пояснила що вона не визнає вину за ст.
115 ч. 1 КК України, оскільки
наміру вбивати ОСОБА_5 у неї не було. ОСОБА_5 її колишній співмешканець, з яким вона розлучилась за місяць до тих
подій. 29.05.2006 року протягом дня вона знаходилась у себе дома. До неї
заходили сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Вони були свідками як увесь день на її
мобільний телефон дзвонив ОСОБА_5 та вимагав зустрічі для з'ясування відносин.
На її прохання не турбувати, оскільки
вона живе своїм життям та має іншого хлопця,
висловлював образи та погрози у тому числі і життям. Такі ж погрози ОСОБА_5 по телефону
висловлював і ОСОБА_6, якого вона представила тому як свого хлопця. Раніше вона
неодноразово бачила у ОСОБА_5 ножі та зброю,
крім того, ОСОБА_5 бив її та
душив, а тому вона злякалась і погрози
того сприймала як реальні. Увечері вона залишила дитину на догляд ОСОБА_7 та
пішла у магазин за продуктами. По дорозі їй зателефонував ОСОБА_5, який,
знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, сказав що зараз приїде до неї. Злякавшись за
свою доньку, вона попросила у ОСОБА_5
зустрітись на вулиці біля 1-ї

1

школи. Коли вона підходила до школи,
на неї ледь не наїхав автомобіль. За кермом був ОСОБА_5, а з ним ОСОБА_8 ОСОБА_5 відвів її убік та
почав нецензурно висловлюватись. Коли ж вона хотіла піти, схопив її за рукав куртки, і тримаючи в іншій руці ніж, почав ним розмахувати, висловлюючи погрози. Коли ж вона висмикнула
свій рукав, ОСОБА_5 почав її бити.
Спочатку у груди, потім в обличчя та по
голові. Від одного з ударів вона впала на коліно та побачила що поряд з нею
впав ніж. Вона схопила ніж та підводячись з коліна вдарила ним ОСОБА_5 у ногу.
Про те, що у нозі проходять
життєво-важливі артерії вона не знала,
та наміру позбавити життя ОСОБА_5 у неї не було. Удар вона нанесла щоб
зупинити ОСОБА_5 та втекти, оскільки
іншого способу для втечі для себе не бачила. Так, позаду неї за кілька кроків був паркан, з лівої сторони, автомобіль,
а попереду ОСОБА_5, який значно
вищий та фізично сильніший ніж вона. Після удару вона почала тікати та по ходу
викинула ніж. Повернувши на вулицю Курортну вона заховалась на будівництві та
зателефонувала ОСОБА_6 з проханням знайти її. Стверджує, що у неї була істерика, а тому ОСОБА_5 підвів її до ларька та придбав
спиртного, щоб заспокоїти біль у голові.
Просить пробачення у потерпілої, обіцяє
відшкодувати заподіяну шкоду, засудити
її за ст. . 124 КК України та
застосувати щодо неї амністію.

Окрім повного
визнання вини підсудною,
її вина у
вчиненні даного злочину підтверджується:

показами
потерпілої ОСОБА_3, яка у судовому
засіданні показала, що 29.05.2006 року
до неї додому по вул. Жовтневій у Ірпіні
забіг ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_4
підрізала її сина ОСОБА_10, якого він
завіз до лікарні. Коли ж вона з донькою приїхали до лікарні, їм повідомили що син помер. її син почав
вживати спиртне тоді ж коли почав жити з ОСОБА_9 його слів, ОСОБА_4 приходила додому пізно, знаходилась при цьому у стані алкогольного
сп'яніння та вчиняла сварки. Підтримує цивільний позов та просить засудити
ОСОБА_4 за ст. 115 ч. 1 КК України.

показами
свідка ОСОБА_8, який у судовому
засіданні показав, що 29.05.2006 року з
самого ранку він весь час провів з ОСОБА_5 Увечері ОСОБА_5 сказав, що треба їхати на зустріч з підсудною. До
обумовленого місця вони приїхали перші,
а коли з'явилась ОСОБА_4, ОСОБА_5
вийшов з автомобіля. Що тоді між ними відбулось він не бачив, однак через короткий проміжок часу повз
автомобіль пробігла підсудна, а ОСОБА_5
сідаючи у автомобіль показав закривавлену руку та попросив завезти його у
лікарню. Після того як він завіз ОСОБА_5 до лікарні, поїхав за матір'ю того, а коли вони повернулись їм сказали, що ОСОБА_5 мертвий. Стверджує, що ОСОБА_5 не носив зброю та ножів, добре ставився до жінок та ніколи в його діях
не було агресії;

показами
свідка ОСОБА_11, яка у судовому
засіданні показала, що 29.05.2006 року
близько 20.30 годин їй зателефонувала її мати ОСОБА_12 та повідомила що її брат
Олександр знаходиться у лікарні. Вона швидко прийшла додому, де біля будинку побачила автомобіль у якому
знаходилась її мати та ОСОБА_8. ОСОБА_8 пояснив, що її брат у лікарні, оскільки ОСОБА_4 його підрізала. Коли вони
приїхали у лікарню, брат вже був
мертвий;

показами експерта ОСОБА_13, яка у
судовому засіданні показала, що удар
ножем потерпілому ОСОБА_5, міг бути
заподіяний за обставин, вказаних
підсудною. Також тілесні ушкодження,
виявлені у підсудної ОСОБА_4 могли бути заподіянні 29.05.2006 р. Смерть
ОСОБА_5 настала від пошкодження артеріальної судини. Навіть знаючи анатомічне
розташування судин, влучити в неї дуже
важко, оскільки дана судина знаходиться
серед м'язів і в кожного чоловіка в різних місцях, в залежності від фізіологічних особливостей
кожного. Людина, яка не має медичної
освіти і не знає розташування магістралей судин у ділянці стегна, на її погляд,
умисно нанести таке ушкодження не могла. З її практики у разі коли особа
має намір позбавити когось життя, удари
наносить в область серця, черевної порожнини
чи шиї. Кінцівки не є зручною ділянкою для заподіяння смерті. Такі ушкодження
трапляються дуже рідно, і як правило є
нещасними випадками.

показами свідка
ОСОБА_7, яка у судовому засіданні
показала, що вона з ОСОБА_6 є сусідами
ОСОБА_4 та часто відвідують один до одного. 29.05.2006 року вона з ОСОБА_6
зранку знаходились у ОСОБА_4 У її присутності ОСОБА_4 неодноразово по телефону
розмовляла з ОСОБА_5, і той погрожував
підсудній у тому числі і вбивством.
Близько 19.00 годин ОСОБА_4 завела до її квартири свою дитину та
попросила побути з нею, поки вона
сходить до магазину. Приблизно через 30 хвилин підсудна подзвонила їй та
знаходячись в істериці, з'ясовувала де
її донька, та просила не відпускати
її, оскільки вона посварилась з
ОСОБА_5. Також вона просила, щоб ОСОБА_5 знайшов її. Близько 23.00 години
до неї прийшов ОСОБА_5 та сказав, що
ОСОБА_5 помер, а міліція. Коли ОСОБА_4 проживала спільно з
ОСОБА_5 вони часто сварились. ОСОБА_4 говорила що ОСОБА_5 бив її та душив і
вона бачила у підсудної синці на шиї та обличчі.

показами
свідка ОСОБА_14, яка у судовому засіданні показала, що вона останнім часом зустрічалась з
ОСОБА_16 29.05.2006 року вона зустрілася з ОСОБА_5 на його роботі при цьому він
був засмучений та пояснював, що ОСОБА_4
вимагає зустрічі. Потім він поговорив з кимсь по телефону та поїхав не
пояснюючи куди саме. Вона йому дзвонила,
однак слухавку він не брав, а
через годину його друг ОСОБА_8 повідомив,
що ОСОБА_5 у лікарні.

показами
свідка ОСОБА_15, яка у судовому
засіданні показала, що її донька
зустрічалась з ОСОБА_5. Напередодні
смерті ОСОБА_5 прийшов з нею знайомитись і у її присутності йому хтось постійно
телефонував та присилав смс. ОСОБА_5
пояснював, що це жінка, з якою він раніше спільно проживав;

показами
свідка ОСОБА_6, який у судовому
засіданні показав, що 29.05.2006 року
зранку він прийшов до ОСОБА_4, де вже
знаходилась ОСОБА_7 Був свідком як ОСОБА_4 неодноразово дзвонив ОСОБА_5 та вони
сварились. ОСОБА_4 пояснювала тому, що у
неї є інший хлопець та просила більше не дзвонити. Також вона дала йому
слухавку, попросивши представитись цим
хлопцем. ОСОБА_5 був у стані
алкогольного сп'яніння та погрожуючи вимагав зустрічі. Увечері ОСОБА_4, знаходячись в істериці, по телефону попросила у нього, щоб він прийшов у район ЖЕКу та знайшов її
там. Він знайшов її на будівництві і
ОСОБА_4 розповіла, що вона зустрілася з
ОСОБА_5 і він почав принижувати її і бити. У нього випав ніж, і вона захищаючись вдарила ним ОСОБА_5 у
ногу. На ОСОБА_4 були побої, вона була в
істериці, а тому щоб вона
заспокоїлась, він придбав спиртного.
Коли ж вони повертались додому їх затримали працівник міліції;

показами
свідка ОСОБА_17, який у судовому засіданні показав, що він,
як працівник прокуратури,
проводив первинні слідчі дії по даній справі. Під час першого допиту у
підсудної було розпухле обличчя. Покази вона давала непослідовно, весь час плакала, а тому необхідно було постійно їх уточнювати.
Після затримання, щодо неї ніхто фізичну
силу не застосовував. Під час відтворення обстановки та обставин події, він був на місці скоєння злочину, та на його погляд підсудна не могла втекти
від ОСОБА_5 під час конфлікту. Так,
ОСОБА_5 був значно більший від неї,
і саме в тому місці вона не мала куди тікати;

- протоколом огляду місця події від
29.05.2006 року, а саме частини вулиці 8
Березня у м.

Ірпіні, де знаходяться схожі на кров плями бурого
кольору.

(а.с. 4-5);

- протоколом огляду
брюк потерпілого ОСОБА_5
від 29.05.2006 року,
де

знаходиться
поріз на правій штанині у паховій ділянці.

(а.с. 6-8);

- протоколом огляду трупу ОСОБА_5 від
30.05.2006 року, де на внутрішній
поверхні

правого
стегна виявлена рана довжиною близько 4 см.

(а.с. 9-11);

- протоколом огляду
автомобіля ЗАЗ 1102 д.н. 31-36 КИ від 30.05.2006 року, згідно з яким на

передньому пасажирському сидінні та на правому порозі
виявлено плями бурого кольору.

(ах. 12);

- протоколом відтворення обстановки
та обставин події від 31.05.2006 року відповідно до

якого ОСОБА_4, із застосування
відеозапису, показала яким саме чином та
у якому місці

заподіяла ОСОБА_5 удар ножем.

(а.с. 43-45);

- протоколом про приєднання до
матеріалів справи речових доказів, а
саме відеокасети із

записом відтворення обстановки та обставин події від 31.05.2006 року..

(а.с. 46);

- актом судово-медичного обстеження
№90 від 31.05.2006 року згідно з яким у ОСОБА_4

виявлено тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму із струсом
головного мозку,

перелом кісток носу, забої м'яких
тканин, садна і синці обличчя і
волосяної частини голови,

крововилив і ранка слизової оболонки рота,
синець у проекції 11 грудного хребця. Дані

ушкодження заподіяні тупими предметами,
по строку можуть відповідати 29.05.2006 року та

відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний (до 3-х тижнів)

розлад здоров'я.

(а.с. 65-66);

- висновком судово-медичної
експертизи №61/206 від 30.05.2006 року,
відповідно до якого

смерть ОСОБА_5 настала 29.05.2006 року о 20.35 годин. Причиною смерті є
колото-різане

поранення передньої поверхні правого стегна з ушкодженням стегнової
артерії, яке

супроводжувалось гострою крововтратою. У ОСОБА_5 мала місце рана 2x0, 7 см
верхньої

ретини правого стегна по передній поверхні,
яка продовжувалась в ранньовий канал,
розташований

у м'яких тканинах стегна довжиною близько 9 см, по ходу якого
перетнуто на Уг стегнову артерію,

масивні крововиливи в оточуючі м'які тканини стегна. Зазначене ушкодження
заподіяне незадовго

(до 0, 5 години) перед настанням смерті потерпілого, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень у

живих осіб, як небезпечне для життя
на час його заподіяння. Зазначене ушкодження утворилось

внаслідок одноразової дії колюче-ріжучого предмету, можливо клинка ножа. У момент заподіяння

ушкодження взаємо розташування потерпілого і нападаючого могло бути
таким, на яке вказує

ОСОБА_4 в ході відтворення обстановки та обставин події від 31.05.2006
року. При

досліджені крові трупа ОСОБА_5 виявлено 3, 3 % етилового спирту, що може відповідати

тяжкій алкогольній інтоксикації у живих осіб.

(а.с. 73-76);

- висновком амбулаторної
комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №979

від 20.07.2006 року, згідно з яким
ОСОБА_4 у період інкримінованих їй діянь і в даний час

могла і може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. У будь-якому
вираженому

афективному стані не перебувала. Застосування щодо неї примусових медичних
заходів не

потребує.

(а.с. 80-82);

іншими доказами
по справі.

Суд вважає, що доводи потерпілої та
її захисника про те, що ОСОБА_4 вчинила
умисне вбивство ОСОБА_5, а тому її дії
слід кваліфікувати за ст. 115 ч. 1 КК України не знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні. Так,
суду не надано жодного доказу про те,
що ОСОБА_4 удар ножем ОСОБА_5 заподіяла з метою вбивства
останнього, такі докази відсутні і в матеріалах
справи. Про те, що ОСОБА_4 не мала
умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_5, свідчить той факт,
що удар ножем вона заподіяла не у життєво важливий орган потерпілого.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_4
спеціальної медичної освіти не має, а як
видно з пояснень експерта ОСОБА_13 допитаної у судовому засіданні, людина,
яка не має медичної освіти і не знає розташування магістралей судин у
ділянці стегна, на її погляд, умисно нанести таке ушкодження не могла. Дана
судина знаходиться серед м'язів і в кожного чоловіка в різних місцях, в залежності від фізіологічних особливостей
кожного. Також суд бере до уваги, що
ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 лише один удар ножем,
після того як останній заподіяв їй удари, від яких вона впала на коліно. При цьому знаряддя
злочину заздалегідь

із собою вона не брала, а
скористалась ножем, який випав у ОСОБА_5
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 за ст.
115 ч. 1 КК України не знайшло свого підтвердження, а тому вона не може бути засуджена за цією
статтею.

До того
ж, суд не бере до уваги доводи захисника
потерпілої про те, що у разі якби
ОСОБА_4 відчувала б небезпеку від дій ОСОБА_5,
вона могла б звернутись до органів міліції, які розташовані неподалік.

Так, відповідно до
ст. 36 КК України кожна особа має
право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно
небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів
влади.

Також
суд вважає, що не знайшло свого
підтвердження обвинувачення підтримане потерпшою у частині вчинення ОСОБА_4
інкримінованого діяння у стані алкогольного сп'яніння. Так, з показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
момент вчинення злочину ОСОБА_4 у стані алкогольного сп'яніння не знаходилась.
Враховуючи викладене, не бере до уваги
суд і протокол медичного огляду №267 від 29.05.2006 року (а.с. 16).

Разом з
тим, по справі встановлено, що безпосередньо перед заподіянням удару
ножем, потерпілий ОСОБА_5 наносив
ОСОБА_4 удари у різні частини тіла,
(наявність тілесних ушкоджень у підсудної підтверджуються актом
судово-медичного обстеження №90 від 31.05.2006 року а.с. 65-66). При цьому ОСОБА_5 за фізичними даними
переважав ОСОБА_4, і ці події
відбувались на обмеженій місцевості, а
саме: між парканом, автомобілем та
ОСОБА_5, що стверджується показами
підсудної, свідка ОСОБА_8, ОСОБА_17 та відеозаписом протоколу огляду
відтворення обставин події. З показів свідка ОСОБА_17, який згодом неодноразово був присутній на
місці події, на його погляд ОСОБА_4 не
могла втекти від ОСОБА_5 під час конфлікту,
оскільки той був значно більший від неї,
і ці події відбувались у тому місці,
де вона не мала куди тікати. За даних обставин суд вважає, що підсудна вдарила ножем ОСОБА_5 з метою
захисту від суспільно небезпечного посягання того. Однак при цьому обрала
спосіб, який явно не відповідав
небезпечності посягання та обстановці захисту.

За даних
обставин суд вважає, що кваліфікація дій
ОСОБА_4 за ст. 124 КК України знайшла своє підтвердження у
судовому засіданні, а тому її дії
правильно кваліфіковані за вказаною статтею як умисне заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Обираючи
міру покарання, суд враховує, що підсудна скоїла злочин, який відносяться до категорії невеликої
тяжкості.

Як особа
підсудна характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не
перебуває, працює, раніше не судима, має хронічні хвороби, є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та
має неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудної, суд вважає є щире каяття у вчиненні даного
злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудної, суд вважає тяжкі наслідки, завдані злочином.

При
призначенні покарання підсудній суд, з
урахуванням даних про її особу, обставини, що пом'якшує її покарання, а також тяжкості вчиненого нею злочину, вважає,
що її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і підсудній
слід обрати міру покарання у вигляді обмеження волі. Крім того, суд вважає,
що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні доводи потерпілої про
те, що їй заподіяна матеріальна та
моральна шкода, оскільки вони
підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. За даних обставин суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Однак, оскільки по справі
встановлено, що ОСОБА_4 винна у вчиненні
злочину передбаченого ст. 124 КК України, який відноситься до злочинів невеликої
тяжкості, при цьому є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, та має
неповнолітню дитину (т. 2 а.с 129-130),
у судовому засіданні просила застосувати щодо неї Закон України «Про
амністію», суд вважає, що вона підпадає під дію ст.
ст. 6, 1 п.п. «Б»,
«Ж» Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 р.

Керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, ст.
ст. 6, 1 п. п. «Б»,
«Ж» Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 р.,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4
визнати винною у вчиненні злочину передбаченого
ст. 124 КК України та призначити
їй покарання по цій статті у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Звільнити
ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.
6, ст. 1 п. п. «Б»,
«Ж» Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року.

Скасувати
щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО №
13 Держдепартаменту України з питань виконання покарань, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 6165 гривень у рахунок відшкодування матеріальної
шкоди та 10 000 гривень - моральної, а
всього 16 165 гривень.

Речові
докази, а саме: відеокасета з відтворенням
обстановки та обставин події залишити зберігати при справі.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський
суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.