Справа № 206/6471/14-к
Провадження № 1-кп/206/336/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0001571 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2014 року прокурор прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів у невстановленому слідством місці і у невстановлений слідством час, придбав невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований (не менше 1 мл.), після чого придбаний ним наркотичний засіб опій ацетильований залишив незаконно зберігати за місцем свого проживання з метою незаконного збуту до 01.09.2014 року.
ОСОБА_5 маючи умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів та реалізуючи його, 01.09.2014 року близько 17 години 00 хвилин знаходячись на території лісопаркової зони, поблизу Навчально тренувальної бази ФК «Дніпро» розташованої по вул. Піонерській у м. Дніпропетровську незаконно, збув ОСОБА_6 в одноразовому медичному шприці об`ємом 2 мл., згідно висновку судово-хімічної експертизи № 185/15 від 03.09.2014 року особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в кількості 0,6 мл., маса якої в перерахунку на суху речовину становить 0,0123 г.
Крім того, згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська про проведення обшуку від 10.09.2014 р. за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено два медичні шприці об`ємами по 5 мл. кожен з речовиною зовні схожою на наркотичний засіб опій ацетильований, по яким призначено відповідні експертизи.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, офіційно не працевлаштований та тривалий час не має постійного джерела прибутку, що може свідчити про подальше зайняття останнім злочинною діяльністю, в тому числі, пов`язаною з незаконним збутом наркотичних засобів, а також знаючи про покарання за вчинений їм злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень.
Станом на цей час щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обрано жодного запобіжного заходу, що враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, є неприпустимим, оскільки може призвести до порушення принципу невідворотності покарання та сприяти уникненню ОСОБА_5 кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого кримінального правопорушення.
Прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового та судового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1. Обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи санкцію ч. 2 ст. 307 КК України, та розуміючи, що мінімальне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі не передбачає можливість застосування ст. 75 КК України, та звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном, може вчинити спробу уникнути кримінальної відповідальності, переховуючись від суду;
2. Обвинувачений ОСОБА_5 ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, раніше скоював кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів. ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, яке носить корисливий мотив, тож є всі підстави вважати, що збут наркотичних засобів є для обвинуваченого основним джерелом прибутку та отримання коштів для існування, та вказує на можливість продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності. Крім того, під час судового слідства встановлено факт знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 у стані наркотичного сп`яніння, що саме по собі хоча і не становить складу кримінального правопорушення, однак вказує на те, що обвинувачений у будь який спосіб придбав наркотичний засіб, з метою особистого використання, тобто продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він не має наміру переховуватися, просив обрати більш м`який вид запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на характеризуючи данні обвинуваченого та його неповажне ставлення до суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 з`явився до суду в стані наркотичного сп`яніння.
Вислухавши доводи прокурора, пояснення обвинуваченого та захисника, дослідивши наявні матеріали, суд приходить до висновку про необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , враховуючи наступне:
Стаття 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, серед яких є найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Врахувавши дійсні обставини справи, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, не працевлаштований та тривалий час немає постійного джерела прибутку, що може свідчити про подальше зайняття останнім злочинною діяльністю, в тому числі, пов`язаною з незаконним збутом наркотичних засобів, а також знаючи про покарання за вчинений їм злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень, що у сукупності дає всі підстави вважати про його схильність до суспільно небезпечних протиправних вчинків.
Вказані обставини виключають можливості щодо застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки той перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, який закінчився 11.11.2014 року, з`явився в судове засідання у стані наркотичного сп`яніння, відповідно до висновку щодо результатів медичного від 18.11.2014 року.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
При цьому вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2014 року 1218 грн. Враховуючи характеризуючи данні обвинуваченого, відсутності в нього джерел доходу, усталених соціальних зв`язків, вважаю, що сума у розмірі 73080 гривень буде достатньою для внесення у якості застави.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 205, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк в 60 (шістдесят) днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27 листопада 2014 року по 24 січня 2014 року включно.
Взяти під варту ОСОБА_5 у залі судового засідання.
Визначити, що грошова сума розмірі 73080 гривень є достатньою для внесення її в якості застави.

Головуючий суддя ОСОБА_1