Єдиний унікальний номер 722/339/15-к
Номер провадження 1-в/722/73/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника СВК №67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений підтримав подане ним клопотання. Вважає, що його поведінка є сумлінною і своїм ставленням до праці він довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

Представник СВК №67 та прокурор у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважають, що підстави для того відсутні.

З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 , засуджений вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду АР Крим від 13.08.2002 року за ст.ст. 15 ч.2, 187 ч.4, 187 ч.4, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання відраховується з 31.01.2002 року.

Кінець строку відбування засудженим покарання - 31.01.2017 року.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, на час розгляду справи відбув більше 3/4 строку призначеного покарання.

З характеристики, затвердженої 12.03.2015 року начальником СВК №67, довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне: засуджений ОСОБА_5 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Сімферополь АР Крим до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався. 20.03.2003 року прибув до Маневицької виправної колонії №42 відділу ДПтС України у Волинській області. Міру кримінального покарання відбував у приміщенні камерного типу сектору максимального рівня безпеки, звідки 26.12.2005 року у порядку ст.ст. 100, 101 КВК України засудженого було переведено до дільниці ресоціалізації колонії середнього рівня безпеки та залишено відбувати покарання в Маневицькій виправній колонії №42. За час перебування у даній установі за порушення вимог режиму відбування покарання у двох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Одне стягнення було погашено у встановленому законом порядку, а інше було знято шляхом заохочення. У чотирьох випадках був заохочений правами начальника установи. До Сокирянської виправної колонії №67 прибув 11.08.2011 року. У січні 2013 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був етапований до Снігурівської виправної колонії №5 відділу ДПтС України у Миколаївській області. За час перебування у даній установі за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Не заохочувався. 10.04.2014 року повторно прибув до Сокирянської виправної колонії №67. За час перебування в установі допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Раніше накладене стягнення було погашено у встановленому законом порядку. В одному випадку був заохочений правами начальника відділення. За час відбування покарання у Сокирянській виправній колонії №67 відділу ДПтС України у Чернівецькій області будучи працевлаштованим на різних дільницях підприємства установи до роботи відносився безвідповідально, з поставленими завданнями не справлявся. З січня 2015 року і по даний час працевлаштований на підприємстві установи в деревообробному цеху в якості різноробочого. Встановлену норму виробітку виконує. При виконанні робіт з благоустрою установи у порядку ст. 118 КВК України потребує контролю. Реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», здобувши спеціальність «Токар» у навчальному центрі при установі. Навчальну дисципліну не порушував. За перше місце в конкурсі фахової майстерності за вище вказаною професією був відзначений грамотою від навчального закладу. По відношенню до представників адміністрації тактовний та стриманий. За характером неврівноважений та слабкий, переважає меланхолічний тип темпераменту. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує посередньо. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та отримання посилок. Взаємовідносини добрі. Збитки, завдані скоєним злочином протягом строку відбування покарання не відшкодовані. Свою вину у скоєному злочині визнав.

Відповідно до атестаційних листів за результатами атестації по підсумках роботи: за 1 півріччя 2014 року ОСОБА_5 не став на шлях виправлення; станом на 16.01.2015 року засуджений дотримується вимог режиму.

Протоколом №11 від 14.05.2013 року комісією Снігурівської ВК №5 відділу ДПтС України у Миколаївській області вирішено відмовити ОСОБА_5 у клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення, як особі яка не довела свого виправлення.

Частиною другою ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Жодними матеріалами особової справи засудженого, а також жодними доказами судової справи не доведено, що протягом часу відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі останній бездоганно та сумлінно поводився та сумлінно відносився до праці, адже дослідженими судом доказами стверджується, що під час відбування покарання до роботи засуджений відносився безвідповідально та в СВК №67 характеризується посередньо.

Тобто, період сумлінної поведінки та відношення до праці засудженого є нетривалим, а ступінь виправлення засудженого, визначений атестаційною комісією установи, є недостатнім та не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.81 КК України.

Суд враховує характер злочинів, вчинених ОСОБА_5 , які є особливо тяжкими.

Проаналізувавши всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст.81 КК України підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити за його безпідставністю.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1