Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А копія:
17 квітня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційногосуду Рівненської області в складі:
Судді-доповідача - ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2015 року,
За участі прокурора ДенисюкаС.В.,
Підозрюваного ОСОБА_5 ,
Захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 від 30 березня 2015 року, погодженого старшим прокурором прокуратури Рокитнівського району ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка, Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, та обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою встановлено з моменту його затримання, тобто з 16 год. 30 хв. 29 березня 2015 року до 16 год. 30 хв. 28 травня 2015 року.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, в ухвалі зазначив, що застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахував тяжкість злочину, в якому він підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, їх кількість, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, той факт, що підозрюваний не працює, зареєстрований в м.Донецьк, проживає в м.Київ, відсутні відомості про його утриманців, і врахувавши, що існує ризик продовження його неправомірної поведінки і можливості перешкоджати кримінальному провадженню обрав ОСОБА_5 саме цей запобіжний захід.
В поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що на даний час немає підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній жодним чином не перешкоджав встановленню істини під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документальні докази про те, що саме ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.2 ст.289 КК України, також вказує, що слідчий суддя не врахував той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 має вищу освіту, постійне місце проживання, офіційне місце роботи. Просить ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду від 30 березня 2015 року скасувати та обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід а саме особисте зобов`язання.
Заслухавши суддю-доповідача, прохання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підозрюваного ОСОБА_5 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити ухвалу без змін; 2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.
За вимогами ч.1 ст.184 КПК клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:
!. короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;
2. правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3.виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
4. посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу;
5. виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотання, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
6. обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів;
7. обгрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обовязків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу;
Із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що слідчий вказаних вимог закону повністю не дотримався. Зокрема, слідчий в клопотанні не виклав переконливі обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та не зазначив, чому не можна запобігти ризикам, зазначених у його клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів. Викладаючи обставини, що, на думку слідчого, дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , слідчий послався на покази свідка ОСОБА_10 , на дані протоколів одночасного допиту потерпілог8о ОСОБА_11 і свідка ОСОБА_10 , протоколів предявлення особи для впізнання. Разом з тим, із даних процесуальних документів не можна зробити однозначний висновок про причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення. Бездоказовим є і висновки слідчого про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В клопотанні взагалі не зазначено, чому не можна запобігти ризикам, які на думку слідчого, існують у даному кримінальному провадженні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів. Тому твердження слідчого наведені в клопотанні, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується наведеними вище протоколами колегія суддів вважає необгрунтованими До того ж, повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення слідчим було винесено тільки 29 березня 2015 року, тобто через сім місяців після настання події. Даних, що до цього числа із ОСОБА_5 проводились якісь слідчі дії, чи його викликали до органів досудового розслідування в справі немає. Крім того з матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий.
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого по суті не вказані порушення закону увагу не звернув.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Частиною другою ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
За роз`ясненнями п.п. 3,13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до п.п. 1,2,5,8 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Судом першої інстанції при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказані вимоги закону не були дотримані.
Слідчий суддя, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувши тяжкість злочину, в якому він підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, їх кількість, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, той факт, що підозрюваний не працює, зареєстрований в м.Донецьк, проживає в м.Київ, не навів жодного переконливого доказу , що інші (менш суворі) запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не можуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Під час апеляційного розгляду захисники ОСОБА_5 надали суду документи, що підтверджують оренду його матірю ОСОБА_12 квартири АДРЕСА_3 , та документи, що підтверджують родинні звязки останніх.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ні слідчий, ні прокурор також не довели в суді першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не виклали обставин, на підставі яких вони дійшли висновку про наявність таких ризиків, та не обґрунтували неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В клопотанні слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, і що перебуваючи на волі може незаконно намагатись впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_5 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати підозрюваному житло за місцем його фактичного проживання та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На думку колегії суддів, такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків та запобігти спробам підозрюваного продовжити злочинну діяльність.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати більш м`який запобіжний захід, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду від 30 березня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 від 30 березня 2015 року, погодженого старшим прокурором прокуратури Рокитнівського району ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жмеринка, Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України -запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_4
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати дослідчого із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого;
- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із потерпілим, підозрюваними, свідками по даному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Визначити строк дії ухвали до 16 год. 30 хв. 28 травня 2015 року.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно: суддя-доповідач: ОСОБА_1