ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року липня 24 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2015 04 064 0002264, справу за висунутим обвинуваченням проти:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Дніпропетровську, українця за національністю, з повною середньою освітою, не одруженого, бездітного, інваліда другої групи за загальним захворюванням, маючого соціальну пенсію, який постійно мешкає за місцем реєстрації на АДРЕСА_1 , раніше не однократно судимого, останній раз 23.06.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у відповідності до ст. 70 КК України сукупно за ст.ст. 263, 309 цього Кодексу з призначенням у виді покарання згідно з ст. 71 КК України за сукупністю з попереднім вироком цього ж суду від 13.05.2015 остаточно трьох років позбавлення волі,

у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і протягом іспитового строку продовжив паразитичний спосіб життя із вчиненням злочинного посягання проти громадського порядку за наступних обставин.

29 травня 2015 року близько 15 години у м. Дніпропетровську поблизу будинку на вулиці Каверіна, 1, ОСОБА_4 умисно, сплативши готівкою 50 гривень, купив у невстановленої особи запал типу УЗРГМ до ручних осколкових гранат типу Ф-1, виготовлений промисловим способом, чим без передбаченого законом дозволу придбав придатний для виробництва вибуху боєприпас, який з того часу з особистих мотивів умисно зберігав за місцем проживання та носив цей боєприпас у лівій кишені одягнених на ньому спортивних штанів, пересуваючись вулицями міста, що присікла міліція 30 травня 2015 року близько 10 години на вулиці Артема, 86, під час його особистого огляду.

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному діянні, щиросердно розкаявся та засудив вчинене і, будучи допитаним в судовому засіданні, докладно розповів про встановлені вище обставини злочину. Пояснив суду, що наприкінці травня цього року він поблизу ринку на вулиці Каверіна в м. Дніпропетровську зустрів малознайомого ОСОБА_5 , який в процесі розмови запропонував йому придбати за 300 гривень запал від ручної гранати, на що він погодився, оскільки планував його використати на рибалці для глушіння риби. За власним зізнанням підсудного, придбаний запал він спочатку залишив вдома, а наступного дня взяв із собою, коли поїхав у власних справах на вулицю Артема, де, розпиваючи пиво, був зупинений співробітниками міліції, які під час його особистого догляду в присутності понятих виявили та вилучили боєприпас.

Окрім зізнання підсудного, його вина у вчинені злочину підтверджується сукупністю достатніх даних, здобутих за допомогою зібраних доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не заперечується, на підставі чого фактичні обставини у судовому засіданні з`ясовані згідно з істиною у встановленому порядку за частиною третьою статті 349 КПК України. Зокрема, сторони обвинувачення і захисту не оспорюють фактичні дані оглядів 30.05.2015 під протокол особистих речей пійманого «на гарячому» ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 9, 10), що доводять носіння ним у лівій кишені одягнених на ньому спортивних штанів предмета, який у підсумку описаного вибухово-технічного дослідження за висновком експерта № 70/26-248 від 02.06.2015 (т. 1 а.с. 17-19) відноситься до категорії бойових припасів, будучи запалом типу УЗРГМ промислового виготовлення, що придатний для виробництва вибуху.

Оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, належить дійти переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних підсудним добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин обвинувачення в їх сукупності, дійшов висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 та обставини ним скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а його умисні дії, що виразилися у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує суспільну небезпеку триваючого тяжкого злочину проти громадської безпеки з формальним складом, відповідальність за який передбачена в цілях профілактики більш тяжких злочинних посягань.

Вивченням особи схильного до девіантної поведінки підсудного з`ясовано, що за місцем фактичного мешкання він характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. За повного визнання підсудним своєї вини до пом`якшуючих покарання обставин суд згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю вчиненого злочину та проявлене в судовому засіданні щире каяття.

Відповідно, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, з урахуванням характеру і тяжкості вчиненого злочину, особи винного і його майнового стану суд дійшов до стійкого внутрішнього переконання про неможливість виправлення підсудного без його ізоляції від суспільства і в силу ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, визначивши його строк, що буде достатнім для досягнення мети покарання за ст. 50 цього Кодексу, для попередження нових злочинів і для його виправлення.

Крім того, у цій справі встановлено, що ОСОБА_4 винен у вчиненні злочину, що мав місце до постановлення Кіровським районним судом м. Дніпропетровська попереднього вироку 23.06.2015, яким він засуджений за сукупність раніше вчинених злочинів за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України з призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків згідно з ст.ст. 71, 78 ч. 3 КК України з частковим приєднанням покарання за вироком цього ж суду від 15.05.2015. Відповідно, ОСОБА_4 скоїв злочин, що входить до сукупності, вчиненої з огляду на ст. 165 КВК України протягом іспитового строку, визначеного вироком суду, що вже врахований під час призначення остаточного покарання за попереднім вироком, на підставі чого суд вважає достатнім визначити на виконання ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання, обмежившись частковим складанням призначених покарань.

Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України належить віднести на рахунок підсудного. Підсудний тримається під вартою у зв`язку з судовим розглядом цієї кримінальної справи згідно з ст. 90 КВК України, на підставі чого відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України підлягає вирішенню питання про його тимчасове залишення у слідчому ізоляторі на час набрання цим вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчинені злочину за ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши у виді покарання три роки позбавлення волі, та шляхом часткового складання з покаранням, призначеним попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді покарання три роки один місяць позбавлення волі.

Зарахувати у строк остаточного покарання відбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, обчислюючи початок строку відбування остаточного покарання з 23 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, відкритий УДКС в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 384 гривні з призначенням платежу: «за послуги НДЕКЦ, висновок експерта № 70/26-248 від 02.06.2015», поклавши процесуальні витрати на рахунок підсудного.

ОСОБА_4 тримати під вартою, залишивши у Дніпропетровському слідчому ізоляторі № 3 Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області тимчасово до набрання вироком законної сили.

Вирок, за виключенням підстав заперечення обставин, дослідження яких під час судового розгляду визнано недоцільним, підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, а так само підсудним з наступного за днем вручення його копії, із плином яких набирає законної сили. Копію вироку після його проголошення вручити підсудному та прокурору негайно.
Головуючий