Справа № 152/925/15-к
Провадження1-кп/152/61/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000209 від 01.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, інваліда 3 групи, розлученого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 22 травня 2015 року біля 19 години будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна зайшов на територію домогосподарства жительки с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_5 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 де просунув руку через відсутню шибку у вікні літньої кухні та з підвіконня таємно викрав радіоприймач марки "Golon" вартістю 220 гривень з картою пам`яті вартістю 60 гривень та перехідником вартістю 40 гривень, після чого залишив місце події, а викрадене майно відніс на зберігання своїй сестрі ОСОБА_6 в село Мурафа Шаргородського району Вінницької області. 05.06.2015 року ОСОБА_6 добровільно видала працівникам міліції викрадений ОСОБА_3 у ОСОБА_5 радіоприймач з картою пам`яті та перехідником.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту

вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 22 травня 2015 року біля 19 години будучи в стані алкогольного сп`яніння, він зайшов на подвір`я домогосподарства жительки с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_5 , де через вікно літньої кухні побачив радіоприймач, який знаходився на підвіконні та вирішив його викрасти. З цією метою просунув руку через відсутню шибку у вікні та з підвіконня таємно викрав радіоприймач, який відніс своїй сестрі ОСОБА_6 в с. Мурафа Шаргородського району. Через декілька днів сестра добровільно видала радіоприймач працівникам міліції.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 що у такому разі він позбавляється права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, суд визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в інше приміщення органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного , поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-

якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання є інвалідом третьої групи. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення будучи в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням цих обставин, думки потерпілої ОСОБА_5 суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства в умовах застосування до нього покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст.ст.75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 368,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки протягом встановленого судом іспитового строку в один рік шість місяців не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1