Справа №128/535/14-к
Провадження №1-кп/127/885/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
за участю потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 ,
перекладача - ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, відомості про яке внесені 09 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415,-

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про дані ризики сторона обвинувачення зазначала більш детальніше в інших судових засіданнях, коли розглядалося дане питання.
Захисник ОСОБА_11 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на будь - який інший, не пов"язаний з триманням під вартою, з тих підстав, на які неодноразово звертала увагу суду під час розгляду даного питання.
Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження останньому строку тримання під вартою, посилаючись на грубе порушення його прав та практику Європейського суду з прав людини по даному питанню.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти продовження останньому строку тримання під вартою, посилаючись на те, що допитані в судовому засіданні потерпілі не вказали на ті обставини, що інкримінуються обвинуваченим, а тому запобіжний захід просили змінити з тримання під вартою на особисте зобов"язання.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 також заперечували проти продовження останньому строку тримання під вартою, посилаючись на те, що жоден з допитаних потерпілих не вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка наносила їм удари, тому останній незаконно утримується під вартою.
Захисник ОСОБА_14 та потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 підтримали думку прокурора, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть незаконно впливати на свідків, які до судового засідання не з"явилися, незважаючи на те, що сторона обвинувачення зобов"язала їх з"явитися у судове засідання.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою терміном на 60 днів з наступних підстав.
Передбачені ст. 177 КПК України ризики, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене, можуть незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, перешкоджати судовому розгляду іншим чином, переховуватися від суду.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов"язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Оцінити вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення суд позбавлений можливості, оскільки суд тільки перейшов до дослідження доказів, допитав трьох потерпілих та одного свідка.
Щодо тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, то санкція статті 187 ч. 2 КК України передбачає від семи до десяти років позбавлення волі і даний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.
Жоден із більш м"яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 ч. 1 КПК України, не може запобігти перечисленим вище ризикам.
Керуючись ст. ст. 331,350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою з 21 грудня 2014 року по 19 лютого 2015 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: