Справа № 274/1988/15-к Провадження № 1-кп/0274/256/15
ВИРОК
І МЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ст.186 ч. 2 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3 -
В С Т А Н О В И В:
12.04.2015 року приблизно о 02 годині ОСОБА_3 , рухаючись у невстановленому слідством автомобілі радіо-таксі по вул. Леніна в с. Велика Пятигірка Бердичівського району, помітив свого знайомого ОСОБА_5 , який їхав на велосипеді поблизу будинку №82. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зупинив автомобіль радіо-таксі та вийшов з нього, відіславши автомобіль дещо в перед, після чого підійшов до ОСОБА_5 та з метою відкритого викрадення майна останнього, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, чим заподіяв легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливів на повіках правого ока, на правій щоці та садна на спинці носа, від чого ОСОБА_5 впав на землю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого.
Після цього ОСОБА_3 наніс два удари ногою по тулубу ОСОБА_5 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 нахилився до лежачого на землі ОСОБА_5 та з кишені куртки потерпілого відкрито викрав мобільний телефон марки „ Самсунг 6350 вартістю 1599 грн., споряджений сім-карткою „ Київ стар вартісю 10 грн та карткою памяті емністю 2 Гб вартістю 110 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1719 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України /грабіж/.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та по суті обвинувачення пояснив, що раніше був знайомий з потерпілим, стосунки нормальні. 12.04.2015 року він, перебуваючи в стані алкогольного спяняння, їхав на автомобілі таксі через з с. Радянське в с. Велику Пятигірку. По дорозі побачив потерпілого, який їхав на велосипеді. Поросив таксиста зупинитися та відїхати далі, а сам пішов до потерпілого. Після того як привітався наніс йому удар кулаком в голову. Коли потерпілий впав, то два рази вдарив його ногою по спині. Після цього з кишені забрав мобільний телефон, сів в таксі і поїхав.
В той вечір випив біля пляшки горілки. Він знав, що в потерпілого є мобільний телефон. Наступного дня телефон продав, гроші витратив на алкоголь. Подія відбувалася у пізній час. Телефон марки „Самсунг. За продаж телефону отримав 200 грн. Потерпілому відшкодував 1700 грн. В скоєному щиро розкаюється.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показами потерпілого та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілого ОСОБА_5 який пояснив, з обвинуваченим стосунки нормальні. 12.04.2015 року біля 02 години ночі він повертався від свого кума додому. Їхав на велосипеді та перебував у стані алкогольного спяніння. Навпроти нього проїхав автомобіль таксі і зупинився трохи далі. Після цього до нього підійшов обвинувачений, привітався та наніс удар в голову. Від удару він впав. Що було далі не памятає. Лише памятає як обвинувачений шукав в його одязі телефон. Він просив обвинуваченого, щоб той цього не робив, однак він забрав телефон з кишені куртки і пішов.
Обвинувачений повністю відшкодував заподіяну йому шкоду, потерпілий його вибачив та на суворості покарання не наполягає;
протоколом прийняття заяви про злочин від 14.04.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 звернувся у Бердичівський МВВС з прохання притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення відносно нього злочину ( т.1 а.п. 8 );
висновком експертра №107 від 15.04.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на повіках правого ока, на правій щоці та садна на спинці носа. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вони спричинені від дії тупого твердого предмету, що не виключається можливим за обставин та в термін, що зазначені у постанові. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , було як мінімум три місця прикладання сили ( т.1 а.п. 10 );
довідкою вартості, відповідно до якої встановлена вартість майна, яке було викрадене у потерпілого ( т.1 а. п. 19 )
Зясувавши обставини події злочину, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується негативно, відповідно до ст. 89 КК України раніше несудимий.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1,2 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завдано збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 ч. 1 п. 1 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільного відшкодував завданий збиток, враховуючи думку потерпілого, який не наполягає на суворості покарання, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до ст.. 76 ч.1 п. 3,4 КК України зобовязати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому не змінювати, залишити особисте зобовязання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1