Справа № 347/2018/14-к
Провадження № 1-кп/347/10/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2015 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше судимого 29.10.2014 року вироком Вижницького районного суду Чернівецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , 22 липня 2014 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, шляхом розбиття скла вікна, проник у житловий будинок ОСОБА_9 , 1956 року народження, догляд за яким під час її відсутності здійснювала її дочка ОСОБА_8 , 1976 року народження, звідки мав намір повторно таємно викрасти три чашки вартістю по 45 грн. кожна, два сервізи вартістю по 180 грн. кожен та дорожню валізу вартістю 420 грн., на загальну суму 915 грн., які належать ОСОБА_8 .

Упакувавши чашки та сервізи у дорожню валізу, ОСОБА_6 вжив всіх заходів необхідних для доведення свого умислу на вчинення крадіжки до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений жителями с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, на місці крадіжки.

Обвинувачений, ОСОБА_6 , в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати. Суду пояснив, що 22 липня 2014 року він перебував у с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, з метою знайти людей, які б найняли його працювати. Близько 17 год. 30 хв. він проходив по дорозі і в цей час почав падати сильний дощ. Він вирішив сховатися від дощу та забіг на одне із не жилих господарств. Підійшовши до будинку він побачив, що там нікого не має і вирішив залізти у середину приміщення та подивитися чи немає там цінних речей. Оскільки йому були потрібні гроші на сигарети та їжу. Він розбив ліктем руки скло у віконній рамі та проник в середину будинку через вікно. Коли він заліз у середину та оглянувся, то побачив, що у кімнатах було багато цінних речей. Він знайшов велику дорожню сумку червоного кольору та узявши її почав складати у неї сервізи та посуд, оскільки вказані речі на його думку були найціннішими. Упакувавши сумку, він збирався іти геть із викраденим. Однак в цей час він побачив, що до будинку підійшли невідомі йому люди і зрозумівши, що його можуть побачити він заховався під ліжко, яке знаходилося у одній із кімнат. Коли вказані люди зайшли у будинок і почали його оглядати, один чоловік заглянув під ліжко і побачив там його. Коли він зрозумів, що його знайшли, він виліз з-під ліжка, а через деякий час хтось зателефонував у міліцію і повідомив про дану подію.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винним у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення. Просив розглянути справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, а також роз`яснивши передбачені частиною 3 ст. 349 КПК України процесуальні наслідки визнання цих обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого діяння за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що виразилось у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, до кримінальної відповідальності притягається не вперше, на обліку в лікарів нарколога та психіатра поліклініки КУ «Вижницька ЦРЛ» не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не встановив.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_6 , суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення і буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Як встановлено в судовому засіданні, за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2014 року (а.с.112-115, 130-133, 142-143) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один (місяць). Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року (а.с.134-140, 144-147) вирок Вижницького районного суду залишено без змін. Даний злочин, обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Вижницьким районним судом, тому за таких обставин, призначаючи покарання ОСОБА_6 слід застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, якою встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В силу вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Питання речових доказів (а.с.25, 27), вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обраним вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2014 року, обрати ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 відбуту частину покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2014 року, починаючи з 14 серпня 2014 року по день набрання цим вироком законної сили.

Речові докази: три чашки, два сервізи та дорожню валізу, які передана на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_8 повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Косівський районний суд Івано-Франківської області, шляхом подання апеляційної скарги. ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_6 та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1