Справа № 606/381/15-к
і м е н е м У к р а ї н и
30 березня 2015 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, несудомого
за ч.1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 22 січня 2015 року біля 21.30 год., перебуваючи поблизу місця проживання потерпілого ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, які склались між ним та потерпілим, умисно наніс йому один удар рукою в область обличчя. Внаслідок спричинення обвинуваченим вказаного удару потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій половині обличчя, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 26 січня 2015 року № 121 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому та показав, що 22 січня 2015 року о 21.30 год. він знаходився поблизу місця проживання потерпілого ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , де між ним та потерпілим на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка з приводу неповернення потерпілим грошей за колеса, які він йому продав. Внаслідок цієї сварки він умисно наніс один удар по обличчю потерпілого, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження.
ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання ОСОБА_5 , враховуючи його особу, який несудимий, позитивно характеризується, думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченому несуворе покарання, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, оскільки такий позов подано під час судового розгляду.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.125 КК України - штраф у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.