Справа № 11-766/2007р. Головуючий в 1
інстанції - Хоменко JIB.
- 162 ч. 1 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Салая Г.А. суддів - Борисенка І.П.,
Зенченко Т.С. з участю прокурора
- Надточій О.О.

розглянула
у вікритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Чернігівського районного суду від 13 серпня 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканецьАДРЕСА_1, громадянин України, українець,
неодружений, з базовою загальною
середньою освітою, не працюючий, раніше судимий: 27.05.2002 року Чернігівським
районним судом Чернігівської області за
ст. 185 ч.3 КК України до 5 років
позбавлення волі; 14.07.2005 року звільнений на підставі ст. З
п. б Закону України „Про амністію" від 31.05.2005 року на не відбутий
строк 1 рік 7 місяців 10 днів постановою Коростенського міськрайсуду
Житомирської області.

Засуджений
за ст.
162 ч 1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На
підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не
відбутої частини покарання за попереднім вироком Чернігівського районного суду
від 27.05.2005 року остаточно засудженому ОСОБА_1призначено покарання 1 рік 9
місяців позбавлення волі.

Речові докази
вирішено у відповідності до ст. 81 КПК України.

ОСОБА_1визнаний
винним та засуджений за те, що 14 квітня
2006 року, в денний час, шляхом вибиття вхідних дверей, незаконно проник до

дачного будинку АДРЕСА_2
який належить ОСОБА_2, чим
порушив недоторканість житла.

16
квітня 2006 року в денний час, шляхом вибиття вхідних дверей, незаконно проник до дачного будинку
АДРЕСА_3, який належить ОСОБА_3, чим порушив недоторканість житла.

17
квітня 2006 року,
в денний час, ОСОБА_1 шляхом
вибиття віконного скла, незаконно проник
до дачного будинкуАДРЕСА_4, який
належить ОСОБА_4, чим порушив
недоторканість житла.

22
квітня 2006 року, в денний час, шляхом вибиття вхідних дверей, незаконно проник до дачного будинку
АДРЕСА_5, який належить ОСОБА_5, чим порушив недоторканість житла.

Не
погоджуючись з вироком суду, засуджений
ОСОБА_1подав апеляцію, в якій не
оспорюючи обставин скоєного злочину та його кваліфікацію апелянт посилається на
те, що суд призначаючи покарання, не врахував фактичні обставини справи, не згоден з призначеною йому мірою
покарання, просить вирок районного суду
скасувати, а йому призначити більш м'яке
покарання не пов'язане з позбавленням волі,
мотивуючи свої доводи тим, що суд
першої інстанції не врахував того, що в
нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей,
дані злочини він скоював з метою здобуття грошей, оскільки він хворіє на відкриту форму
туберкульозу, а тому йому потрібні кошти
на лікування, в скоєному щиро кається.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, яка просила в задоволенні апеляції
засудженого відмовити, перевіривши
матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію засудженого ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних діянь
ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, яким дана належна юридична оцінка.

Засуджений
ОСОБА_1в судовому
засіданні винним визнав себе повністю. Та заявлені цивільні позови визнавав
також повністю. Просив суворо не карати та врахувати, що у нього на утримання є неповнолітня
дитина, що не було підтверджено
матеріалами справи.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1
у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі
і досліджених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

Сам
засуджений винним себе визнав повністю як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні та докладно
розповів про обставини скоєного злочину.

Фактичні
обставини справи, доведеність винності
та кваліфікація дій ОСОБА_1 ніким не оспорюються..

Дії
засудженого ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ст.
162 ч. 1 КК України.

Суд, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_1
врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_1, суд у повній мірі врахував ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів, всі
обставини, що обтяжують його
відповідальність, конкретизувавши ці
дані у вироку. Проте в порушення вимог
ст. 65 КК України, суд помилково зазначив, що Лазаренко скоїв злочин в період умовно -
дострокового звільнення.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції при постановлені вироку помилково застосував ст. 71 КК України і призначив покарання за
сукупністю вироків, а тому вирок слід
змінити і виключити з вироку суду посилання на
ст. 71 КК України. Така зміна не
є підставою для пом'якшення призначеного засудженому покарання.

Враховуючи
особу засудженого ОСОБА_1, конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що запобіжний захід ОСОБА_1 необхідно
залишити взяття під варту, та направити
його до місця відбування покарання необхідно відповідно до ч. 2 ст. 57
КВК України в порядку, встановленому для
осіб, засуджених до позбавлення волі.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
379 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2007 року
щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити
із вироку суду посилання на ст. 71 КК України і вважати ОСОБА_1 засудженим
за ст.
162 ч. 1 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції - 1
рік обмеження волі.

Засудженого
ОСОБА_1 направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Зарахувати
засудженому ОСОБА_1 в строк
відбуття покарання час перебування його під вартою з розрахунку відповідно
до ст.
72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження
волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 залишити взяття під варту.

В іншій частині
цей вирок залишити без змін.