Справа № 487/1808/15-к
Провадження № 1-кп/487/259/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. нечаяне Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.01.2005 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

17.05.2005 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

29.08.2005 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

04.12.2008 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

17.02.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

15.08.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.02.2015 року приблизно о 09-00 годин ОСОБА_4 , зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкають його родичі, після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку свого вітчима ОСОБА_6 взяв у нього банківську картку банку ПУМБ та блокнотом із персональним кодом від карти, що знаходились у боковій кишені його куртки, у коридорі будинку.

Після чого ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В подальшому ОСОБА_4 , 09.02.2015 року та 0.02.2015 року на протязі дня (що підтверджується витягом по картковому рахунку) з банківської картки ПУМБ, через систему банкоматів, зняв з рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 4002,42 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4002,42 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі та суду показав, що 09.02.2015 року приблизно о 09-00 годин він зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає його вітчим ОСОБА_6 та вирішив викрасти його банківську картку. Після чого він, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку свого вітчима, взяв банківську картку банку ПУМБ та блокнотом із персональним кодом від карти, що знаходились у боковій кишені його куртки, у коридорі будинку та утримуючи викрадене майно при собі вийшов з будинку. В то же день 09.02.2015 року та наступного дня 10.02.2015 року він зняв з банківської картки ПУМБ, через систему банкоматів, грошові кошти в розмірі 4002,42 грн.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро покаявся, цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває, був обстежений лікарями МОПЛ за направленням Заводського РВК у 2001, 2003 р.р., встановлений діагноз: явна акцентуація характеру по збудливо-нестійкого типу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4002,42 грн., суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 4002,42 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1