Справа № 11-302/11
Головуючий у 1 інстанції:
Категорія ч.2 ст. 296 КК України
Доповідач: Михалюк В. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого - Михалюка В.О.,

суддів - Ревера В.В.,
Валько Н.М.,

з участю прокурора -Малиш
Н.С.,

засуджених - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

захисників засуджених
-адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника потерпілого
-гр. ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляції
засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та
прокурора, який приймав участь в суді
першої інстанції, на вирок
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 02 лютого 2011
року,

В С Т А Н О
В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Галича Івано-Франківської
області, українця, громадянина України,
з вищою освітою, не одруженого,
працюючого в ТзОВ «Будмонтажресурси»,
раніше не судимого, проживаючого в
АДРЕСА_1, та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та
жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина
України, з незакінченою вищою освітою,
не одруженого, не працюючого, раніше не
судимого,

засуджено, кожного окремо,

за ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_1 - до двох
років обмеження волі, ОСОБА_2 -до одного
року обмеження волі. На підставі ст. 75
КК України кожен з них звільнений від
відбування покарання з іспитовим
строком два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
та ОСОБА_2 -підписку про невиїзд, до
набрання вироком законної сили
залишено без змін.

Частково задоволено цивільний
позов потерпілого ОСОБА_6 та стягнуто з
засуджених в солідарному порядку на
його користь 1959,05 витрат, понесених на
лікування, та 5000 грн. заподіяної
моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожного
окремо, визнано винними та засуджено за
те, що вони 12 лютого 2010 року приблизно о
24 годині, знаходячись в коридорі НД
«Просвіта»в с. Мерещів
Перемишлянського району Львівської
області, де відбувалась дискотека,
безпричинно пристали до ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, яких ображали нецензурними
висловами, шарпали за одяг і з гучними
окриками та з хуліганських спонукань
нанесли ряд ударів руками та ногами у
різні частини тіла потерпілим, чим
спричинили ОСОБА_6 легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я, а ОСОБА_7 -легкі тілесні
ушкодження. Свої хуліганські дії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняли в
громадському місці впродовж тривалого
часу та під час проведення масового
заходу, чим перешкодили відпочинку
громадян, відтак грубо порушили
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою
зухвалістю.

На вирок суду засуджені ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, а також прокурор, який приймав
участь в суді першої інстанції, подали
апеляції.

В апеляції засуджені ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вважають вирок суду незаконним,
оскільки як в ході досудового так і
судового слідства допущена
однобічність та неповнота, а висновки
суду, викладені у вироку, не
відповідають фактичним обставинам
справи. Вважають, що громадського
порядку вони не порушували, і не вони
нападали та били потерпілих, а напали
та побили їх, а вони лише захищалися. І
оскільки не встановлені всі учасники
цієї бійки та не проведена
судово-медична експертиза ОСОБА_8,
просять вирок суду скасувати, а справу
направити для проведення додаткового
розслідування.

В своїй апеляції прокурор, який
приймав участь в суді першої інстанції,
не оспорюючи висновків суду щодо
доведеності вини засуджених та
правильності кваліфікації їхніх дій,
не погоджується з призначеним кожному
з них покаранням, посилаючись на його
надмірну м'якість. Вважають, що суд при
обранні засудженмм виду та розміру
покарання не в повній мірі врахував
особу кожного засудженого, тяжкість
скоєного ними злочину та конкретні
обставини справи.

Просить вирок суду скасувати та
постановити новий вирок, яким
призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожному
окремо, за ст. 296 ч. 2 КК України по 4 роки
обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК
України звільнити їх від відбування
покарання з іспитовим строком три роки.

Заслухавши доповідь судді,
виступи засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
їхніх захисників, які підтримали
подану ними апеляцію, прокурора, яка
просила вирок суду залишити без зміни,
а апеляцію без задоволення,
розглянувши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до висновку, що
згадані апеляції підлягають
частковому задоволенню, виходячи із
наступного.

Як вбачається із матеріалів
кримінальної справи суд першої
інстанції розглянув дану кримінальну
справу та постановив вирок з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону.

Так, суд, допустивши до участі в
справі захисників підсудних ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 -адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_9, а
також представника потерпілого ОСОБА_6
-гр. ОСОБА_5, рішення з даного приводу, а
саме постанови суду, в порушення вимог
ст. ст. 44 та 52 КПК України не прийняв.

Крім цього, в порушення вимог ст.
297 КПК України не був оголошений
цивільний позов потерпілого ОСОБА_6,
який розглядався разом з даною
кримінальною справою, а в протоколі
судового засідання відсутні відомості
про надання цивільному позивачу ОСОБА_6
та його представнику слова для виступу
в судових дебатах, та не вияснено чи
підтримує він свій цивільний позов, в
якій частині, і чи просить його
задоволити, хоча рішення по цивільному
позову останнього судом прийнято.

Також суд, встановивши в судовому
засіданні 10 грудня 2010 року загальний
порядок дослідження доказів по справі,
а саме вирішивши допитати підсудних,
потерпілих, свідків та дослідити інші
докази по справі, та допитавши в
подальшому підсудних, потерпілих та
ряд свідків, в судовому засіданні 02
лютого 2011 року, не зважаючи на те, що
підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину в
пред'явленому їм звинуваченні
визнавали частково, в порушення вимог
ст. 299 КПК України, прийняв рішення
обмежити дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудних,
потерпілих і свідків та закінчити
розгляд цієї справи. При цьому судом
підсудним було роз'яснено, що вони
будуть позбавлені права оспорювати
фактичні обставини справи та розмір
позовних вимог в апеляційному порядку,
про що зазначено в протоколі судового
засідання та вироку суду, позбавивши
таким чином засуджених права
апеляційного оскарження даного вироку
суду.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 323 КПК
України суд обґрунтовує вирок лише на
тих доказах, які були розглянуті в
судовому засіданні. Разом з тим, суд
першої інстанції, прийнявши рішення
про обмеження дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудних,
потерпілих та свідків, та не
досліджуючи в судовому засіданні
письмових та інших доказів, у вироку, в
порушення вимог вищевказаної статті
кримінально-процесуального кодексу,
зазначив, що вина підсудних у скоєному
злочині стверджується також і рядом
документальних доказів по справі, а
саме -заявою про скоєний злочин,
висновками судово-медичних експертиз,
протоколами ставки віч-на-віч та
відтворення обстановки та обставин
події.

Крім цього, суд першої
інстанції, призначивши засудженим
покарання та звільнивши кожного з них
на підставі ст. 75 КК України від
призначеного покарання з
випробуванням та іспитовим строком, в
порушення ст. 76 цього ж кодексу не
поклав на засуджених відповідних
обов'язків, а також невірно зазначив у
вироку, що початок перебігу іспитового
строку засудженим слід рахувати з часу
постановки їх на облік в органах
кримінально-виконавчої системи,
оскільки відповідно до
кримінально-процесуального закону
іспитовий строк обчислюється з моменту
проголошення вироку суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що вирок
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 02 лютого 2011 року
відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід
скасувати у зв'язку з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону, частково задоволивши тим самим
апеляції засуджених та прокурора.

Керуючись ст. ст. 362 та 366 КПК
України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляції засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1
та прокурора, який приймав участь в
суді першої інстанції, на вирок
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 02 лютого 2011 року
задоволити частково.

Вирок Перемишлянського районного
суду Львівської області від 02 лютого 2011
року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1
скасувати.

Кримінальну справу направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому
складі суду.

Головуючий :

Судді :