Справа № 0308/9191/2012 Провадження №11/773/291/13 Головуючий у 1 інстанції:Ющук О.С,
Категорія:ч.3 ст. 149 КК України Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2013 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Лозовського А.О.,

суддів -Гапончука В.В., Денісова В.П.,

з участю прокурора - _Стадніка О.А.,

засуджених - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2013 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець с. Колона Іваничівського району Волинської області, житель АДРЕСА_1, освіта середня-спеціальна, одружений, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, непрацюючий, пенсіонер, інвалід III групи, депутат Милятинської сільської ради, мешканець с. Мулятин, вул. Жовтнева, 7 Іваничівського району Волинської області , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.149 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - підписку про невиїзд,

Зараховано ОСОБА_1 в строк відбуття покарання перебування під вартою з 17 лютого 2011 року по 07 березня 2012 року включно.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, українка, громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_2, освіта середня-спеціальна, одружена, має на утриманні малолітню дитину, працює продавцем в приватному магазині «Одяг», раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.149 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Вироком вирішено долю речових доказів, судових витрат та арештованого майна.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що в лютому 2009 року підшукав громадянку України ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрі перебували в скрутному матеріальному становищі та з метою його покращення виїжджали на тимчасові заробітки в Республіку Польща, обманним шляхом повідомивши неправдиві відомості про характер майбутньої діяльності, схилив зазначених громадянок до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов'язану з сексуальною експлуатацією.

Отримавши згоду жінок на поїздку в Республіку Польща ОСОБА_1, створюючи сприятливі умови залучення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до діяльності, що полягала в наданні сексуальних послуг на вигідних йому умовах, мотивуючи, що проїзд до місця роботи, проживання та харчування буде здійснюватися за рахунок роботодавця, умовив останніх не брати із собою в поїздку будь-яких грошових коштів, чим поставив їх в повну матеріальну залежність від себе.

Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_1 04 лютого 2009 року належним йому автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перемістив гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, де в місті в м. Костшин над Одра передав ОСОБА_7 та невстановленій особі на ім'я ОСОБА_20 для сексуальної експлуатації.

Однак ОСОБА_7 та особа на ім'я ОСОБА_20 не змогли залучити останніх до зайняття проституцією, оскільки дізнавшись про дійсний характер праці, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися надавати сексуальні послуги та під погрозами звернутися в поліцію і повідомити про дійсну діяльність ОСОБА_1, ОСОБА_7 та інших, змусили останніх повернути їх на Україну.

2. Крім того ОСОБА_1, діючи з корисливих мотивів і керуючись метою збагачення, в серпні 2009 року підшукав громадянку України ОСОБА_2 для працевлаштування на території Республіки Польща в якості проститутки і обманним шляхом, повідомивши неправдиві відомості про характер майбутньої діяльності, схилив її до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов'язану з наданням сексуальних послуг.

Отримавши згоду жінки на поїздку в Республіку Польща, ОСОБА_1, створюючи сприятливі умови залучення ОСОБА_2 до діяльності, що полягала в наданні сексуальних послуг на вигідних йому умовах, мотивуючи, що проїзд до місця роботи, проживання та харчування буде здійснюватися за рахунок роботодавця, умовив останню не брати із собою в поїздку будь-яких грошових коштів, чим поставив її у повну матеріальну залежність від себе.

Реалізовуючи єдиний злочинний умисел ОСОБА_1 26 серпня 2009 року особисто власним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перемістив гр.ОСОБА_2 через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, де в м. Костшин над Одра за винагороду передав особам матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

В свою чергу особа, отримавши для сексуальної експлуатації ОСОБА_2, використала відсутність у неї грошових коштів, змусила її займатися проституцією і забезпечила надання нею сексуальних послуг в нічному клубі «Міленіум», що розміщений по вул. Гожовська, 102, у м. Костшин над Одра Республіки Польща, а значну частину грошей отриманих від її діяльності привласнювала.

3. Крім того, ОСОБА_1 в січні 2010 року підшукав та обманним шляхом повідомивши неправдиву інформацію про характер та умови праці, схилив громадянку України ОСОБА_8 до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов'язану з наданням сексуальних послуг.

Одночасно ОСОБА_1, залучивши до злочинних діянь ОСОБА_2, яка ним же була в серпні 2009 року обманним шляхом вивезена на територію Республіки Польща і передана для сексуальної експлуатації і яка повернулась на Україну, дав їй вказівку схилити до поїздки в Республіку Польща займатися проституцією громадянку України ОСОБА_9, котра, як йому було відомо, з метою покращення матеріального становища виїжджала на заробітки в Республіку Польща на роботу не пов'язану з наданням сексуальних послуг.

ОСОБА_2, будучи обізнаною про скрутне матеріальне становище ОСОБА_9, використовуючи її уразливий стан, схилила зазначену громадянку до поїздки в Республіку Польща для зайняття проституцією, повідомляючи при цьому завідомо неправдиву інформацію про умови праці та її високу оплату.

Отримавши згоду жінок на поїздку в Республіку Польща на вищевказану роботу, ОСОБА_1, спільно ОСОБА_2, діючи узгоджено між собою, замовчуючи перед ОСОБА_8 дійсні умови праці та її оплати, автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10, який був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_1, 03 лютого 2010 року перемістили через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_8, де на виїзді з міста Костшин над Одра передали особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

В свою чергу особа, отримавши для сексуальної експлуатації зазначених жінок, спільно з невстановленими особами на ім'я Яцек і Яшу забезпечила надання ними сексуальних послуг в нічному клубі «Сімона», що розміщений в селі Ошінов Дольний Республіки Польща, а значну частину грошей отриманих від її діяльності привласнювала.

4. Крім того, в березні 2010 року ОСОБА_1, підшукав громадян України ОСОБА_11 та ОСОБА_12, котрі були матеріально незабезпеченими і неодноразово виїжджали на тимчасові заробітки в Республіку Польща, для працевлаштування на території Республіки Польща в якості проститутки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 узгодивши час і місце передачі вказаних осіб з особою доручив ОСОБА_2 бути присутньою під час передачі жінок гр. ОСОБА_13 і схилити їх до зайняття проституцією на вигідних їм умовах.

Реалізовуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_1, обманним шляхом, скриваючи дійсні свої наміри та умовчуючи дійсний характер майбутньої праці, схилив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов'язану з наданням сексуальних послуг.

Отримавши згоду жінок на поїздку в Республіку Польща на вищевказану роботу ОСОБА_1, діючи узгоджено з ОСОБА_2, власним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 19 березня 2010 року перемістив через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12, де на виїзді з міста Костшин над Одра передав ОСОБА_13 та ОСОБА_2 для сексуальної експлуатації.

В свою чергу ОСОБА_2, скриваючи дійсний характер праці, намагалась схилити ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до зайняття проституцією, однак не змогла цього здійснити, оскільки жінки зрозумівши дійсний характер праці в категоричній формі відмовилися займатися цією діяльністю і повернулися в Україну.

5. Крім того, повторно в липні 2010 року громадянин ОСОБА_1 підшукав громадянку України ОСОБА_14, котра перебувала в скрутному матеріальному становищі та з метою його покращення виїжджала на заробітки в Республіку Польща, що на його думку повинно було сприяти у її вербуванні та послідуючому продажі для сексуальної експлуатації на території вищезазначеної держави.

Використовуючи уразливий стан ОСОБА_14, обманним шляхом, повідомивши неправдиві відомості про характер майбутньої діяльності, ОСОБА_1 запропонував їй поїхати прибиральницею в готель його знайомої особи, маючи намір передати її останній з метою сексуальної експлуатації.

Побачивши вагання прийняти його пропозицію ОСОБА_1, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, щоб створити у ОСОБА_14 уявлення добропорядності своїх намірів щодо сприяння в працевлаштуванні на роботу не пов'язану з наданням сексуальних послуг, зв'язався по телефону з невстановленою особою і надав можливість спілкуватися ОСОБА_14 з останньою.

В свою чергу особа по телефону шляхом переконань та пропозицій схиляла ОСОБА_14 прийняти їх пропозицію, маючи намір залучити її до зайняття проституцією на вигідних їм умовах, чим вчинила вербування громадянки ОСОБА_14 з метою сексуальної експлуатації з використанням обману та уразливого стану особи. В подальшому гр. ОСОБА_14, обміркувавши вищевказану пропозицію, відмовилась від поїздки до Республіки Польща.

6. Крім того, повторно ОСОБА_1 в жовтні 2010 року підшукав громадянку України ОСОБА_15, котра знаходилась в скрутному матеріальному становищі і з метою його покращення виїжджала на заробітки в Республіку Польща, що на його думку повинно було сприяти у її вербуванні та послідуючій передачі для сексуальної експлуатації на території вищезазначеної держави.

Продовжуючи свої злочинні наміри ОСОБА_1, використовуючи уразливий стан ОСОБА_16, а також шляхом обману повідомляючи неправдиву інформацію про характер і умови праці, в жовтні 2010 року схилив останню до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов'язану з наданням сексуальних послуг.

Отримавши згоду ОСОБА_16 до поїздки в Республіку Польща, ОСОБА_1 власним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 16 жовтня 2010 року перемістив її через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, де в місті Костшин над Одра передав особі та невстановленій особі на ім'я ОСОБА_20 для сексуальної експлуатації.

Останні в свою чергу залучили ОСОБА_16 до зайняття проституцією, а частину прибутків одержаних від її діяльності спільно з ОСОБА_1 привласнювали.

7. Крім того, повторно, ОСОБА_1, в жовтні 2010 року підшукав громадянку України ОСОБА_17, котра знаходилась в скрутному матеріальному становищі і періодично виїжджала на тимчасові роботи в Республіку Польща, що на його думку повинно було сприяти у її вербуванні та послідуючому продажі для сексуальної експлуатації на території вищезазначеної держави.

Використовуючи уразливий стан ОСОБА_18, ОСОБА_1 з відому особи шляхом пропозиції та умовлянь повідомляючи неправдиві відомості про вид діяльності і оплату, що виразилося в замовчуванні дійсних умов праці, характеру діяльності який полягав у наданні жінками оплатних сексуальних послуг, а навпаки, пропонуючи нібито легальну роботу не пов'язану із сексуальною експлуатацією, схиляв останню до поїздки в Республіку Польща, маючи намір передати її особі для сексуальної експлуатації в нічному клубі «Міленіум» у місті Костшин над Одра Республіки Польща. Однак ОСОБА_17 запідозривши дійсні наміри останніх не погодилася на їх пропозицію та відмовилася виїхати до Республіки Польща.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції вважає, що вирок є незаконним і підлягає скасуванню у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону, що потягло призначення засудженим покарання, яке не відповідає їх особам та тяжкості вчинених злочинів. Зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини учинених злочинів, однак дав їм невірну юридичну оцінку, виключивши з обвинувачення кваліфікуючу ознаку - учинення злочину організованою групою, а також невірно призначив надто м'яке покарання останнім. Посилається на те, що про наявність в протиправних діях ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_19 ознак стійкого злочинного угруповування вказує кількість вчинених злочинів, тривалість злочинної діяльності, постійний склад учасників їх вчинення, розподіл ролей та узгодженість дій між учасниками злочину під час вчинення, залученням до складу злочинного угрупування нових злочинів. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_1 за ч.3 ст. 149 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна належного йому на праві власності, ОСОБА_2 за ч.3 ст.149 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна належного їй на праві власності.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляції, міркування прокурора, який апеляцію підтримав, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,та захисника ОСОБА_3, які в поясненнях і в судових дебатах, а засуджені в останньому слові прохали вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.28 КК України «злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб(три і більше), які попередньо організовувалися у стійке об'єднання для вчинення цього та іншого(інших) злочинів, об'єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Під час проведення досудового і судового слідства будь-яких ознак, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 злочинів у складі організованої злочинної групи не встановлено.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що про наявність у протиправних діях ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та Половяка Маріуша ознак стійкого злочинного угрупування вказує кількість вчинених злочинів, тривалість злочинної діяльності, постійний склад учасників їх вчинення, розподіл ролей та узгодженість дій між учасниками злочину під час вчинення, залученням нових членів є необґрунтованим, оскільки наведені обставини, зокрема, кількість вчинених злочинів та їх тривалість, узгодженість дій між учасниками може свідчити лише про вчинення даних злочинів за попередньою змовою групою осіб, а не може являтися безумовною підставою для висновку про наявність організованої злочинної групи.

Що стосується наявності будь-якого розробленого і схваленого учасниками групи плану злочинної діяльності, розподілу ролей, встановлення загальних правил поведінки - дані обставини не підтвердились в ході судового розгляду справи.

Як вірно зазначено у вироку суду, підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на досудовому слідстві та в судовому засіданні показали, що жодного разу з невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження і які нібито входили до складу організованої злочинної групи, не збиралися. Не обговорювали плану своїх дій, не розподіляли ролі між собою та не обирали керівника групи, епізоди злочинної діяльності виникали спонтанно.

Гр-ни ОСОБА_7 та ОСОБА_13, які нібито входили до складу організованої злочинної групи, по справі не допитувалися. Дані про їх спілкування із засудженими з приводу спільної злочинної діяльності відсутні, отже вчинення даними особами злочинів у складі ОЗГ є необґрунтованим.

Таким чином, ознаки організованої групи, передбачені ч.3 ст.28 КК України, у справі про обвинувачення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.149 КК України як вербування, переміщення, переховування, передача та одержання людини, вчинені з метою експлуатації з використанням обману та уразливого ставлення особи, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено з урахуванням ступеню суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, даних про їх особи, усіх пом'якшуючих та обтяжуючих їх відповідальність обставин.

Підстав для скасування вироку з мотивів, наведених в апеляції прокурора, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України в ред.1960 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи, залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 24 травня 2013 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без змін.

Головуючий:

Судді: