Справа № 728/2903/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/265/2015
Категорія - ст.186 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000673, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, розлучений, неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий:

-15 травня 1972 року Бахмацьким райсудом Чернігівської області за ст. 206 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 12 серпня 1975 року Корецьким райсудом Рівненської області за ст. ст. 81 ч.3,17,140 ч.2, 106 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією на користь держави ? частини майна засудженого;

- 12 вересня 1985 року Харківським райсудом Харківської області за ст. 206 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі;

- 23 квітня 1987 року Жовтневим райсудом м. Полтави за ст. 187 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 26 вересня 1992 року Харківським обласним судом за ст. ст. 141 ч.2, 142 ч.3, 206 ч.2, 140 ч.3,17,118 ч.1, 193 ч.3, ч.3 ст. 42, до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна засудженого;

- 11 лютого 2004 року Зміївським райсудом Харківської області за ст. ст. 187 ч.2,152 ч.2,153 ч.2, 296 ч.3,70 КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільненого постановою Дзержинського райсуду м. Харкова постановою від 07.05.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 3 місяці 26 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, з призначенням покаранням у виді п`яти років позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави за проведення імунологічної експертизи 1229 гривень 80 копійок.

Як встановив суд, 21 липня 2014 року, близько 16 години, ОСОБА_8 , перебуваючи на пляжі „Гочі біля річки Сейм в м. Батурині, Бахмацького району, Чернігівської області, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, звалив ОСОБА_10 на землю, придушуючи її руками, з правого та лівого вуха, умисно, повторно, відкрито для потерпілої зірвав 2 золоті сережки, вартістю 2500 гривень, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

28 вересня 2014 року, близько 13 години, ОСОБА_8 , перебуваючи на польовій дорозі біля с. Пальчики, Бахмацького району, Чернігівської області, із застосуванням фізичного насильства, яке не небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , ударив її кулаком в область лівої щоки та ліве передпліччя, внаслідок чого наніс тілесні ушкодження у вигляді осаднення шкіри лівої щоки з набряком м`яких тканин лівої щоки, які згідно висновку судово медичної експертизи № 109 від 01. 10. 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому з правого вуха умисно, повторно, відкрито для потерпілої зірвав золоту сережку вартістю 300 гривень, заволодівши нею, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_8 не погодився з вироком суду та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить пред`явлене йому обвинувачення у відношенні ОСОБА_10 зняти, прийняти справедливе рішення по пред`явленому йому обвинуваченню у відношенні ОСОБА_12 та пом`якшити призначене йому покарання. Посилається на те, що він не скоював злочину щодо ОСОБА_10 та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази його причетності до даного діяння. Посилається на те, що його впізнання за участю ОСОБА_13 проводилось двічі з порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Не погодившись з апеляційною скаргою обвинуваченого, прокурор подав заперечення в яких просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду від 22 січня 2015 року без змін. Вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а доводи, доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження. Посилається на те, що призначене судом покарання є достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень і відповідає меті покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили скасувати вирок, а обвинувачений ОСОБА_8 також просив застосувати щодо нього ст.75 КК України і не позбавляти його волі, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок суду обґрунтованим, законним і просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , не визнав і пояснив, що 21 липня 2014 року він протягом дня знаходився в себе вдома в селі Обмачево Бахмацького району та у м. Батурині на річці Сейм він в цей день не був. Громадянку ОСОБА_10 він не знав, і сережок у неї не викрадав. 28 вересня 2014 року, близько 13 години, він на власному велосипеді їхав поряд із кукурудзяним полем по ґрунтовій дорозі, яка веде з м. Батурин до села Пальчики, Бахмацького району, проїхавши деяку відстань, він зупинився. Коли дівчина під`їхала до того місця, де він зупинився, він вхопив її за руку, в результаті чого дівчина зупинилась. Він мав намір із дівчиною випити спиртного, і запропонувати вступити з ним в інтимні стосунки, але дівчина відмовилась і просила її відпустити, пропонуючи віддати йому сережки, мобільний телефон і гроші. В той момент, коли він утримував ОСОБА_14 силою, а остання вчиняла супротив, сережка з вуха могла випасти. ОСОБА_14 його вкусила, в результаті чого він двічі рукою наніс її удари в область обличчя і передпліччя. ОСОБА_14 також подряпала його нігтями. Потім ОСОБА_14 вирвалася і втекла, а він велосипедом поїхав додому в село Обмачів. Своїй сестрі сказав, що він упав, тому на обличчі тілесні ушкодження. Визнає себе винним у нанесенні потерпілій ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень за ст. 125 КК України. 30 вересня 2014 року у м. Батурині, він був затриманий працівниками міліції.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 21 липня 2014 року, близько 16 години вона знаходилась на пляжі „Гочі на річці Сейм у м. Батурині, Бахмацького району. Побачила чоловіка, що переходив річку вбрід, вона продовжувала залишатись у воді, бо боялась виходити на берег, не знаючи, що у цього чоловіка в голові. Побачивши, що чоловік став рухатись до неї, вона почала виходити з води і побігла по кущах, які росли впродовж берега. Вдалині бачила, що в річці купаються люди, і стала кричати, що там міліція. Незнайомий чоловік, збив її з ніг, і застосовуючи до неї фізичне насильство, придушуючи її в області шиї, зняв із вух 2 золоті сережки у формі круга. Вставши з неї, він побіг в невідомому напрямку. Після цього вона велосипедом поїхала додому. Нападник мав овальне обличчя, сиве волосся, продовгуватий ніс, виглядав на 50-60 років. Його обличчя вона добре розгледіла. Сережки були старовинні, об`ємні дістались їй від бабусі, вагою біля 2 грамів кожна, вартість яких складає 2500 грн.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 показала, що вона проживає в селі Носелівка Борзнянського району. 28 вересня 2014 року, близько 13 години, знаходячись між хутором ОСОБА_15 та м. Батурин, неподалік села Пальчики, по дорозі її обігнав на велосипеді незнайомий їй чоловік. Проїхавши деяку відстань, вона побачила цього чоловіка, який стояв на дорозі, і який раптово схопив її за руку, від чого вона зупинилась. Цей чоловік відразу став чіплятися до неї, хапати за одяг, почав зривати з неї кофту. Хапав за шию, голову, волосся. Оскільки вона намагалась вирватися від цього чоловіка, він схопив її за руки і кинув на землю, після чого декілька разів наніс їй удари кулаком в область лівої щоки і передпліччя. Вона захищалась, вкусила чоловіка за обличчя в область правої щоки, подряпала його, після чого вирвалась та відбігала від нього. Виявила відсутність у вусі двох сережок, одна із яких була золотою, а інша біжутерією. Потім вона побігла до людей які були на полі та розповіла їм про здійснений напад. На її руці була кров чоловіка, який на неї напав, якого вона вкусила під час спротиву. Сліди його крові залишилися у неї на джинсових штанях. На місці скоєння злочину вони знайшли всі її речі, крім сережки. Сережки із золота вона купувала в 2011 році за 500 грн. Викрадену сережку вона оцінює в 300 грн.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив факт нападу на потерпілу ОСОБА_11 28 вересня 2014 року, під час якого у останньої було викрадено золоту сережку.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_17 пояснив, що 28.09.2014 року, близько 13 години, він на полі між ОСОБА_18 і ОСОБА_19 обробляв трактором землю. Через деякий час до них прибігла перелякана дівчина, волосся розпатлане, на руках була кров, кров була і на одязі, у сумці були відірвані ручки. Дівчина повідомила, що на неї напав незнайомий їй сивий чоловік, який погрожував їй металевою заточкою. Вона також повідомила, що нападник викрав у неї золоту сережку, і що в процесі опору нападникові вона його вкусила і подряпала.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 21 липня 2014 року, близько 16 години, він був на пляжі „ Гочі на річці Сейм у м. Батурині і помітив, що із іншого берега зі сторони с. Матіївка вбрід переходив річку незнайомий йому чоловік, середнього зросту, з сивим волоссям. Чи були якісь крики не чув, бо купався. Через деякий час він бачив, що цей чоловік вбрід переходив на протилежний бік річки, і в руках ніс такий же білий пакет.

Посилання обвинуваченого на те, що свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні суду першої інстанції не впізнав його, що підтверджує його показання про те, що він не вчиняв злочину, на думку колегії суддів є надуманим, оскільки ОСОБА_20 фактично підтвердив показання потерпілої ОСОБА_10 про зовнішній вигляд чоловіка (середнього зросту з сивим волоссям) і напрямок його появи (з`явився з протилежного берегу річки, перейшовши її вбрід).

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_21 показав, що 21 липня 2014 року близько 16 години 30 хвилин на його мобільний телефон зателефонувала дочка і повідомила, що біля 16 години на річці Сейм на пляжі „Гочі, на матір напав невідомий чоловік, який викрав у неї золоті сережки. Приїхавши додому він побачив, що дружина була збентежена, плакала і розповіла, про те, що сталося. Золоті сережки були старовинні, мали вагу біля 2 г кожна. Дружина нападника запам`ятала, і повідомила, що в нього сиве волосся, він середнього зросту і середньої тілобудови.

З огляду на матеріали кримінального провадження показання потерпілої ОСОБА_10 про конкретні дії ОСОБА_8 щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину були послідовними, суперечностей вони не містять і підтверджуються іншими розглянутими у судовому засіданні доказами, а тому суд обґрунтовано визнав їх достовірними.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що з весни 2014 року в її господарстві став проживати брат ОСОБА_8 , який допомагав їй по господарству. Нічого поганого про нього сказати не може, хоча від односельців чула, що він займається грабежами. Чи відлучався ОСОБА_8 із господарства, коли, куди саме і на який час їй не відомо.

Показання свідка ОСОБА_22 спростовують доводи обвинуваченого про те, що під час скоєння злочину щодо ОСОБА_10 він перебував вдома.

Як вбачається з протоколу затримання від 30. 09. 2014 року і фототаблиці до нього, підставою затримання ОСОБА_8 послугувало звернення до Бахмацького РВ УМВС 30. 09.14 року громадянки ОСОБА_11 , як потерпілої від злочину, і наявність сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин. Наявність на тілі ОСОБА_23 тілесних ушкоджень, спричинених потерпілою ОСОБА_11 , зафіксовано у фото таблиці.

Відповідно до медичної карти амбулаторного хворого № 7700 виданої на ОСОБА_11 , остання 29 вересня 2014 року зверталась до лікаря стоматолога з приводу болю від тілесних ушкоджень на лівій щоці, отриманих 28 вересня 2014 року.

Висновком судово медичного експерта № 109 підтверджується, що у громадянки ОСОБА_11 малися тілесні ушкодження у вигляді осаднення шкіри лівої щоки з набряком м`яких тканин лівої щоки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, чи при ударі об такі, і могли бути отримані в термін, зазначений потерпілою, а саме, 28. 09. 14 року.

З висновку судовомедичного експерта № 110 слідує, що у громадянина ОСОБА_8 малися тілесні ушкодження у вигляді укушених ран в ділянці правої щоки, та 2 саден там же, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Укушені рани спричинені від дії тупозагострених предметів типу людських зубів, а садна від дії тупозагострених предметів, типу людських нігтів рук. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені при обставинах і в строк, зазначених в постанові, тобто 28 вересня 2014 року..

Цим висновком підтверджуються пояснення потерпілої ОСОБА_11 щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_8 28.09.2014 року під час чинення нею опору обвинуваченому в процесі скоєння грабежу.

Згідно протоколу пред`явлення осіб для впізнання, потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй для впізнання 3х осіб, впізнала особу під № 1 ОСОБА_8 , який 28. 09. 2014 року щодо неї вчинив злочин. Цю особу потерпіла впізнала за зростом, тілобудовою, рисами обличчя, зачіскою, волоссям. Оглянувши прикладену до протоколу фототаблицю, потерпіла зазначила, що саме вона зображена на фото № 2. Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що саме він зображений на фото № 1, №2 під номером 1 серед інших чоловіків.

Відповідно до протоколу пред`явлення осіб для впізнання, потерпіла ОСОБА_10 серед пред`явлених їй для впізнання 3х осіб, впізнала особу під №3 ОСОБА_24 , який 21. 07. 14 року щодо неї вчинив злочин. Цю особу потерпіла впізнала за зростом, тілобудовою, рисами обличчя, зачіскою, поглядом, формою обличчя, волоссям. Оглянувши додану до протоколу фототаблицю потерпіла зазначила, що саме вона зображена на фото № 2. Обвинувачений Цепух зазначив, що саме він зображений на фото № 1, № 2 під № 3 серед інших чоловіків.

Посилання апелянта на те, що його впізнання за участю ОСОБА_13 проводилось з порушенням норм кримінального процесуального законодавства не заслуговують на увагу, оскільки під час проведення даної слідчої дії ні від особи, яку впізнавали, ні від потерпілої та понятих заяв та зауважень з приводу процедури даної слідчої дії не було. Не заявляв про будь-які порушення при проведенні даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_8 і пізніше - до розгляду кримінального провадження в суді.

В ході досудового розслідування було проведено освідування ОСОБА_8 , в ході якого було відібрано кров для експертного дослідження.

Під час досудового розслідування також було проведено освідування потерпілої ОСОБА_11 , в ході якого було відібрано зразки волосся з різних частин голови для експертного дослідження.

Відповідно до протоколу огляду предметів в ході досудового розслідування був проведений огляд предметів, виданих ОСОБА_11 , а саме: штанів джинсових жіночих, сумки із шкірозамінника чорного кольору. При огляді штанів джинсових синього кольору, на правій штанині в області коліна маються плями бурого кольору. На поверхні сумки чорного кольору маються плями бурого кольору. Оглянуті штани і сумка під час огляду були вилучені, і зафіксовані у фототаблиці.

В ході огляду місця події будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_25 , в одній із кімнат, в якій проживав ОСОБА_8 , на столі знаходились речі чорного кольору: чоловічі штани, чоловіча кофта, а також чоловіча футболка. В ході огляду ОСОБА_25 повідомила, що зазначені речі належать її брату - ОСОБА_8 , і що саме в ці речі він був одягнутий 28 вересня 2014 року. В ході огляду штанів було встановлено, що на них маються плями бурого кольору, схожі на кров. Зазначені речі було вилучено і опечатано, а також сфотографовано.

Згідно протоколу огляду місця події від 27.11.2014 року було проведено огляд місця події за участю потерпілої ОСОБА_10 , а саме, ділянки берегу річки Сейм, що знаходиться в межах м. Батурин Бахмацького району, Чернігівської області. Потерпіла зазначила на місце біля дерева груші, де відносно неї був вчинений грабіж ОСОБА_8 .

Згідно із висновком імунологічної експертизи № 1558 ( б) і ілюстративної таблиці до нього, на наданих на експертне дослідження сумці та джинсах, що були вилучені в ході огляду предметів ОСОБА_11 від 01.10.2014 року, та футболці ОСОБА_8 , яка була вилучена в ході огляду місця події 30.09.2014 року, виявлено кров. На наданих на експертне дослідження кофті та штанях ОСОБА_8 кров не виявлено. На сумці та футболці виявлена кров, яка могла походити від ОСОБА_8 .

Із кишені штанів ОСОБА_8 було вилучено 2 волосини, які належать людині. Вилучені із кишені штанів ОСОБА_8 2 волосини за своїми морфологічними ознаками схожі на зразки волосся ОСОБА_11 , тому не виключається їх походження від ОСОБА_11 .

Згідно судово психіатричної експертизи № 660 у ОСОБА_8 на періоди часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, а також на теперішній час клінічних ознак психічного захворювання не виявлено. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані.

Висновки суду є переконливими, ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах і сумніву у колегії суддів не викликають, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не скоював кримінальне правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_10 і не мав умислу на вчинення грабежу потерпілої ОСОБА_11 не підтверджуються зібраними у справі доказами і є необґрунтованими.

Дії ОСОБА_8 судом правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, так як він умисно, відкрито, повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілих, 21 липня 2014 року скоїв викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 , на загальну суму 2500 грн., а 28 вересня 2014 року - належного ОСОБА_11 , на загальну суму 300 грн.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, кількість скоєних злочинів - два злочини щодо двох осіб, те, що від скоєних злочинів не настало тяжких наслідків, особу обвинуваченого, який не притягувався до адміністративної відповідальності та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, а тому скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та при його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КІ1К України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4