У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Школярова В.Ф., Філатова
В.М.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві 15 квітня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Єланецького районного суду
Миколаївської області від 8 серпня 2006 року та на ухвалу колегії суддів
Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області
від 7 грудня 2006 року.

Вказаним вироком
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше
судимого 10.03.2005 р. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження
волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік, постановою Єланецького
районного суду від 14.04.2006 р. направлений для реального відбування покарання
у виді обмеження волі строком на 2 роки,

- за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення
волі строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 185
КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 71, ч 1 ст.
72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за
вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 березня 2005
року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6
місяців.

Вироком постановлено стягнути з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 847 грн.
30 коп.

Ухвалою апеляційного суду вирок
змінено. Постановлено призначити ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі строком на
2 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_1.остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі
строком на 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_1. визнаний винним і
засуджений за те, що 15 січня 2006 року
таємно викрав з території ДП “Суднобудівний завод ім. 61 Комунара» у м.
Миколаєві суднохолодильну установку ВХД 12-6 вартістю 13375 грн., а 25 лютого
2006 року близько 7 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_1, повторно таємно
викрав золотий перстень вартістю 458 грн. та золоту обручку вартістю 389 грн.
30 коп., які належать ОСОБА_2.

У касаційній скарзі та доповненнях
до неї ОСОБА_1., не оскаржуючи по
суті обґрунтованість його засудження і
правильність кваліфікації дій, просить змінити постановлені щодо нього судові рішення в частині призначеного
покарання, оскільки вважає його занадто суворим. При цьому скаржник посилається на
обставини вчинених діянь, його особу та посткримінальну поведінку, а також на
безпідставність засудження за попереднім вироком.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для
її задоволення немає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1. у
вчиненні інкримінованих йому злочинів відповідають фактичним обставинам справи,
обґрунтовані сукупністю розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку
доказів і самим ОСОБА_1. не оспорюються.

Призначаючи ОСОБА_1. покарання, суд відповідно до вимог
ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів і дані про особу засудженого, обставини, що обтяжують і пом'якшують його відповідальність, в тому числі й ті,
на які посилається засуджений у скарзі.

Прохання ОСОБА_1.
про пом'якшення покарання було обгрунтовано частково задоволено
апеляційним судом.

Остаточно призначене ОСОБА_1. покарання є необхідним і достатнім для його
виправлення. Підстав для подальшого пом'якшення ОСОБА_1. покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С У Д Д І :

Присяжнюк Т.І. Школяров В.Ф. Філатов В.М.