справа № 1-174/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Коробової І.О.

з участю прокурора - Музики І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, 03.04.1984 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2,

не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, проживаючого

м. Носівка, вул. Троїцька б.50 Чернігівської області, раніше

судимого 14.07.1999 року Броварським міським судом

Київської області за ст. 141 ч.2 КК України до 2 років 3 місяців

позбавлення волі; 28.02.2000 року Броварським міським судом

Київської області за ст.ст. 141 ч.2, 141 ч.3, 42 КК України до

7 років позбавлення волі; 09.12.2004 року Печерським районним

судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 1

місяця позбавлення волі, звільненого 03.09.2008 року по

відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого пасажиру ОСОБА_2 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, за наступних обставин.

13.11.2009 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_1 на підставі усної домовленості з ОСОБА_2 керував належним ОСОБА_3 технічно справним автомобілем НОМЕР_1, користуватися, володіти та розпоряджатися яким останній уповноважив ОСОБА_2 згідно довіреності. Рухаючись зі сторони вул. Гагаріна в напрямку вул. Короленка по проїзній частині вул. Димитрова в м. Бровари Київської області з перевищенням дозволеної швидкості, яка в межах населеного пункту становить не більше 60 км/год., підсудний проявив неуважність, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, не забезпечив контроль і втратив курсову стійкість керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого відбувся увід автомобіля від прямолінійного напрямку руху, виїзд на узбіччя проїзної частини вул. Дімітрова в напрямку вул. Короленка та зіткнення з деревом.

Під час руху водій ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, які передбачають, що учасники дорожнього руху зобов»язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил і бути взаємно ввічливими (п.1,3); дії або бездіяльність учасників дорожнього руху й інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров»ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1,5); для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов»язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі (п.2.3(б)); під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1); у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год. Допущені підсудним порушення Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

В результаті необережних злочинних дій ОСОБА_1 пасажиру ОСОБА_2 були спричинені перелом 3-7 ребер зліва по задньопідмишечній лінії, розрив лівої легені, гемопневмоторакс, обширна підшкірна емфізема з поширенням на область обличчя, шиї та лівої половини грудної клітини, забійна рана тім»яної області голови, що, згідно висновку судово-медичної експертизи № 186/Е від 25.11.2010 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Показав, що 13.11.2009 року, приїхавши з м. Носівка Чернігівської області до м. Бровари Київської області, він був запрошений на день народження приятеля ОСОБА_4, де друг ОСОБА_2 вживав спиртні напої, після чого в стані алкогольного сп»яніння керував належним йому автомобілем НОМЕР_1, незадовго до того купленим шляхом оформлення довіреності. Після прибуття додому ОСОБА_2 висловив намір повернутися до кафе, де продовжувалося святкування, після чого за досягнутою домовленістю транспортним засобом керував він, оскільки алкоголю того вечора не вживав. Він не отримував посвідчення водія, однак після звільнення у вересні 2008 року з місць позбавлення волі систематично використовував належний зятю автомобіль, а відтак володів навичками керування транспортними засобами. Рухаючись по вул. Дімітрова в м. Бровари Київської області в напрямку вул. Короленка, він грубо порушив Правила дорожнього руху України, оскільки в темну пору доби, в умовах невеликого дощу і вологого асфальтного покриття, при обмеженні швидкості в населеному пункті до 60 км/год. розвинув швидкість близько 100 км/год., не впорався з керуванням, увів автомобіль від прямолінійного напрямку руху, виїхав на узбіччя проїзної частини, де, не побачивши дерева, здійснив наїзд на вказану перешкоду. Внаслідок ДТП він і пасажир ОСОБА_2 отримали тяжкі тілесні ушкодження. Про себе підсудний повідомив, що після смерті 28.07.2008 року матері він проживає з співмешканкою, розлученою сестрою та двома її малолітніми дітьми, не може вирішити питання про працевлаштування, оскільки внаслідок ДТП отримав багатоуламковий перелом лівого стегна, переніс декілька оперативних втручань, зокрема із застосування металевого стержня та фіксуючого шурупа, ампутації частини лівої гомілки, страждає на запалення шкіри й підшкірної клітковини в ділянці кукси, порушення функції опори і ходи, виражений больовий синдром, внаслідок чого систематично приймає значну кількість протизапальних та знеболюючих лікувальних засобів, потребує повторної часткової ампутації нижньої кінцівки, періодичного стаціонарного лікування, протезування й тривалої реабілітації, визнаний інвалідом ІІ групи.

Враховуючи те, що підсудним не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що він вірно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення особою, що керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_2, висловлену в письмовій заяві у зв»язку з відбуванням покарання в Сумській виправній колонії УДДУПВП у Сумській області, що претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_1 не має, просить закрити відносно нього кримінальну справу, дані про особу підсудного, який тричі притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів проти власності, востаннє звільнився з місць позбавлення волі 03.09.2008 року, проживає з розлученою сестрою та двома малолітніми племінниками, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває, після отриманої внаслідок ДТП травми переніс часткову ампутацію лівої нижньої кінцівки, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, станом на 16.02.2011 року у ОСОБА_1 діагностовано повільноконсолідуючий багатоуламковий перелом лівого стегна з наявністю металевого стержня та фіксуючого шурупа, ампутаційну куксу н/3 лівої гомілки, запалення шкіри та підшкірної клітковини в ділянці кукси, виражені больовий синдром, порушення функції опори та ходи, 01.04.2011 року хворому видано направлення до лікаря-ортопеда Чернігівської обласної лікарні.

Пом»якшуючою покарання ОСОБА_1 обставиною суд визнає щире каяття, оскільки останній критично оцінює свою протиправну поведінку та висловлює готовність понести за вчинене передбачену законом кримінальну відповідальність. Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено, оскільки рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, а інкриміноване ОСОБА_1 порушення правил безпеки дорожнього руху, що потягло заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, відноситься до категорії злочинів, скоєних з необережності.

Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає, що виправлення ОСОБА_1, з урахуванням його стану здоров»я, можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає підсудному покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Оскільки посвідчення на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не отримував, суд не застосовує до нього передбачене ст. 77 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільні позови в справі потерпілим, закладом охорони здоров»я, органом Міністерства фінансів України або прокурором у порядку, передбаченому ст.ст. 28, 93-1 КПК України про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, не заявлялися.

Речовий доказ автомобіль марки «Ford Scorpio», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що зберігається на майдані тимчасового тримання Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області та яким згідно довіреності від 02.11.2009 року має право користуватися, володіти та розпоряджатися ОСОБА_2, підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_2

Судові витрати становлять 656 грн. 88 коп. за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу і підлягають стягненню з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, у період якого зобов»язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ автомобіль марки «Ford Scorpio», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що зберігається на майдані тимчасового тримання Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області повернути потерпілому ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 656 (шістсот п»ятдесят шість) грн. 88 коп. судових витрат за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська