БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2094/14-к
Провадження № 1-кс/497/268/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2014 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді 04.08.2014 року зі скаргою на дії слідчого та просить постановити рішення, яким:

- визнати відомості, докази внесені в протокол огляду від 13.06.2014 року під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000566 недопустимими, так як добуті з порушенням норм діючого КПК України,

- протокол огляду в кримінальному провадженні № 0000566 від 13.06.2014 року визнати недійсним,

- інформацію, що міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000566 - знищити.

Свої доводи заявник обґрунтовує тим, що 13.06.2014 року за адресою колишнього її місця проживання: АДРЕСА_1 , працівниками Болградського РВ здійснювались слідчі дії. В протокол огляду внесено завідомо неправдиві відомості, що не відповідають дійсності. Огляд проводився без ухвали слідчого судді, що є порушенням норм діючого кримінально-процесуального законодавства України, а саме порушено вимоги ст.237 КПК України, яка передбачає огляд домоволодіння чи іншої власності за правилами ст. 234 КПК України, тобто на підставі ухвали суду. Якщо прокурор відмовиться погоджувати клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить в задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація має бути знищена в порядку, передбаченому ст. 255 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 наполягала на задоволенні її скарги. Пояснила, що вона не є власником даного домоволодіння, і її безпідставно притягують до відповідальності.

Слідчий ОСОБА_5 пояснив, що він проводив досудове розслідування по кримінальному провадженню 0000566 від 13.06.2014 року за фактом незаконного вирощування рослин, зовні схожих на рослини маку. Огляд проводився виключно з письмового дозволу власника домоволодіння, а тому ухвала слідчого судді не потребується.

Прокурор пояснив, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 не має, оскільки така процесуальна дія як огляд домоволодіння була проведена з дотримання вимог КПК України, а саме ч.1 ст. 233 КПК України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

В даному випадку згода власника домоволодіння була отримана, а тому перешкод для проведення огляду не було.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи викладені в скарзі, всебічно і повно розглянувши матеріали кримінального провадження та наявні в ньому докази, оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.17 ч.1 ст.18 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що за фактом виявлення незаконного вирощування рослин, зовні схожих на рослини маку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_4 були внесені відомості в ЄРДР 13.06.2014 року № 0000566, з попередньою правовою кваліфікацією за ст.310 ч.1 КК України.

З протоколу огляду від 13.06.2014 року вбачається, що при проведенні огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві власності ОСОБА_6 і ОСОБА_4 у їх присутності в квітнику було виявлено росли зовні схожі на рослини маку у кількості 72 штук, які були вилучені.

Огляд домоволодіння в даному випадку проводився на підставі письмового дозволу його власника ОСОБА_6 (а.с.7 кримінального провадження).

13 червня 2014 року ОСОБА_4 була допита у якості свідка та надала пояснення. Тоді ж, був допитаний як свідок ОСОБА_6 . Крім того, у якості свідків були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були присутні як поняті під час проведення огляду домоволодіння.

Згідно висновку експерта № 74 від 21.06.2014 року Сектору № 3 відділу ТКЗ ОВС Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, надані на дослідження не висушені рослини в кількості 72 штук, вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 , є рослинами виду мак снодійний, містять наркотично активні алкалоїди опію й віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

27 червня 2014 року слідчий СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області керуючись п.2 ч.1 ст.284 КПК України виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000566 від 13.06.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, про що було повідомлено зацікавлених осіб.

Статтею 303 КПК України чітко визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та зазначено, які особи мають право на оскарження.

Згідно ч.2 цієї ж статті, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Таким чином:

- заявниця ОСОБА_4 , маючи процесуальний статус свідка не має права на оскарження будь-яких дій слідчого та прокурора;

- оскарження процесуального порядку зібрання та фіксації доказів на стадії досудового розгляду КПК України не передбачено;

- на час розгляду даної скарги, кримінальне провадження 0000566 від 13.06.2014 року закрито.

Крім того, глава 4 КПК України визначає поняття доказів, належність та допустимість при визнанні відомостей доказами.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК України).

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

З огляду на викладене слід зауважити, що застосоване законодавцем при наданні визначення поняття «докази» формулювання «фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку» та положення ч. 3 ст. 17 КПК про те, що обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, свідчать, що відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Зазначене правило застосовується і щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що:

- по-перше, заявниця ОСОБА_4 , маючи статус свідка, а не сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, як передбачено ч.3 ст.89 КК України - не може оскаржувати порядок, процедуру, фіксацію зібраних у справі доказів та надавати їм оцінку;

- по-друге, клопотання про визнання доказів недопустимими, а також подавати заперечення проти визнання доказів недопустимими - можливо лише під час судового розгляду обвинувального акту судом.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою, безпідставною, тобто такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84-90, 303-307 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 у повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження № 0000566 на 26 аркушах повернути за належністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1