П О С Т А Н О В А

10.06.08 року. м. Олександрія.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області Квітка О.М.
при секретарі Пономаренко А.С., з участю прокурора Замікули Б.С. та адвоката
ОСОБА_1, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи, -

У С Т А Н О В И В:

Скаржник просить скасувати постанову за 7.05.08 року про
порушення кримінальної справи щодо нього за фактом перевищення
службових повноважень службовими особами ТОВ «Агрофірма Ульяновська» за ознаками злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України
як незаконну та відмовити в порушені кримінальної справи.

Вимоги мотивує тим, що постановою прокурора Олександрійського району
Кіровоградської області від 7.05.08 року порушено кримінальну справу №52-375 відносно службових
осіб Товариства з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма Ульяновська» за фактом перевищення влади та службових
повноважень за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Відповідно до рішення зборів учасників ТОВ «Агрофірма Ульяновська» від 20.03.07 року він є директором підприємства.

Вважає, що зазначена
постанова є незаконною та підлягає скасуванню в зв'язку з наступним.

Прокурор в оскаржуваній
постанові прийшов до хибного висновку про наявність в діях посадових осіб ТОВ
«Агрофірма Добронадіївська» ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК
України.

20.02.06 року між ВАТ АКБ «Автокразбанк» та ТОВ «Агрофірма Ульяновська» укладено кредитний договір №6 на суму 3500000
грн. зі сплатою 19,5% річних та кінцевим терміном погашення 20.02.07 року. В забезпечення виконання своїх обов'язків за кредитним
договором між ВАТ АКБ «Автокразбанк»
та ТОВ «Агрофірма Добронадіївська» були
укладені договори застави №6/2 від
20.02.06р., №6/4 від 24.02.06р., №6/6 від
27.09.06р. та №6/7 від 16.11.06р.

В оскаржуваній постанові
прокурор зазначає, що службові особи ТОВ
«Агрофірма Ульяновська» без відома та
згоди банку, в порушення вимог п. 1.8 Договорів про заставу, перевищуючи службові повноваження, реалізували
заставне майно.

По-перше: Прокурор без
будь-яких на те доказів прийшов до висновку про те, що службові особи ТОВ «Агрофірма
Ульяновська» реалізували майно, яке
знаходиться в заставі в ВАТ АКБ «Автокразбанк». Наведений висновок не
підтверджується жодними доказами.

По-друге: продаж
заставного майна не є перевищенням службового
становища та не містить складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, оскільки директор ТОВ «Агрофірма Ульяновська», відповідно до
Статуту підприємства, має право укладати будь-які угоди.

Так, відповідно до п.
9.20 Статуту, директор має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства.
Згідно п.9.18 директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, які
відносяться до компетенції зборів
учасників.

Пункт 9.6 Статуту ТОВ «Агрофірма
Ульяновська» містить перелік рішень, які
приймаються виключно загальними
зборами Товариства. Даний пункт Статуту не передбачає те, що рішення про
укладення будь-яких угод відноситься до виключної компетенції зборів учасників.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про господарські товариства",
статут товариства з обмеженою відповідальністю повинен містити відомості про
вид товариства, предмет і цілі його діяльності,
склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та
порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу
прибутків та збитків, склад та компетенцію
органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань,
по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до
установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

З цього положення вбачається те, що
повноваження органів товариства (службових осіб) визначається саме статутом
товариства, а не господарськими договорами.

Таким чином, директор ТОВ «Агрофірма Ульяновська» не перевищував своїх
службових повноважень, оскільки відповідно
до Статуту підприємства мав повне право укладати будь-які угоди. Окрім
того, директор ТОВ «Агрофірма Ульяновська»
не вчиняв ніяких дій всупереч інтересам
роботи чи всупереч інтересам очолюваного ним підприємства. За порушення умов господарського
договору настають наслідки передбачені Господарським та Цивільним кодексами України, а не Кримінальним кодексом України,
оскільки порушення умов договору не тягне за собою кримінальної
відповідальності та не є підставою для порушення кримінальної справи.

З цього випливає те, що
в діянні посадових осіб ТОВ «Агрофірма Ульяновська» відсутній склад та подія злочину
передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, оскільки відповідно до ст. 365 КК
України, перевищення влади або службових повноважень - це умисне вчинення
службовою особою дій, які явно виходять за
межі наданих їй прав чи повноважень. А саме відсутня об'єктивна сторона складу злочину, оскільки посадовими
особами ТОВ «Агрофірма Ульяновська»
не було вчинено дій, які явно виходять за
межі наданих їм повноважень.

По-третє: прокурором в
постанові про порушення кримінальної справи не наведено жодного доказу спричинення діями посадових
осіб ТОВ «Агрофірма
Ульяновська» тяжких наслідків ВАТ АКБ «Автокразбанк».

З цього вбачається, що прокурор прийшов до
необґрунтованого та хибного висновку про те, що
ВАТ АКБ «Автокразбанк» заподіяно матеріальну шкоду на суму, яка дорівнює
розміру заставного майна, оскільки
заставне майно (зерно) не являється власністю банка, а сума заподіяної матеріальної шкоди ВАТ АКБ «Автокразбанк» визначається
сумою неповерненого кредиту. До того ж між відчуженням заставного майна
та заподіянням банку тяжких наслідків повинен бути причинний зв'язок. В нашому випадку причинний зв'язок відсутній,
оскільки непогашення кредиту стало
наслідком скрутного фінансового становища ТОВ «Агрофірма Ульяновська», а не наслідком відсутності заставного майна (зерна).

Крім цього звертає увагу
на той факт, що виконання зобов'язань по кредитному договору №6 від
20.02.06 року додатково забезпечено іпотечним договором №6/1 від 20.02.06 року, відповідно до якого вартість об'єкту нерухомості
складає 4352800 грн. Отже
вартість предмета застави є достатньою для погашення кредиту в повному обсязі.

Також прокурор в
оскаржуваній постанові зазначив, що директор ТОВ «Агрофірма Ульяновська»
в порушення п. 1.8. Договорів про заставу
реалізував заставне майно без відома та
згоди банку.

Дане посилання
прокурора є хибним, оскільки п. 1.8 Договорів застави майна не передбачає доведення до відома та отримання дозволу у банка при
реалізації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, справа
може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на
наявність ознак злочину.

Відповідно до ч. 1 ст.
98 КПК України,
при наявності приводів і підстав,
зазначених у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або
суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши
приводи і підстави до порушення
справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також подальше її спрямування.

Вищевикладене свідчить про те, що постанова
прокурора Олександрійського району Кіровоградської
області від 7.05.08 року про порушення кримінальної справи №52-375 відносно службових осіб ТОВ «Агрофірма Ульяновська» за фактом перевищення службових повноважень винесена в порушення
ст.ст. 62,124 Конституції України, ст.6, 94,95, 97, 98 КПК України при
відсутності події та складу злочину.

Постанова прокурора є
незаконною, істотно порушує права та законні інтереси.

Проведення прокуратурою слідчих дій неодмінно
нанесе шкоду особистій репутації, честі та гідності,
що призведе до непоправних наслідків у вигляді втрати нормальних життєвих
стосунків та втрати довіри з боку близьких та колег, навіть у разі
задоволення цієї скарги.

Прокурор проти задоволення скарги заперечує, вважає, що
постанова обґрунтована, в матеріалах перевірки є відомості про ознаки злочину: службові особи ТОВ «Агрофірма Ульяновська»
без відома та згоди банку, в порушення вимог п. 1.8 Договорів про заставу, перевищуючи службові повноваження, реалізували
заставне майно.

Дослідивши матеріали перевірки скарги, пояснення
захисника та думку прокурора, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Ч. 1 ст. 94 КПК України передбачено, що приводами для
порушення кримінальної справи є: заяви або повідомлення підприємств, установ,
організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих
громадян.

Саме таким чином виявлено подію, повідомленням
організації.

Але з нього видно, що банк зазначає осіб, які причетні до
реалізації заставного майна, тобто суб'єкт відомий.

З нього видно, що мова йде про цивільно-правові
відносини, а не вказівку про ознаки злочину.

За наявності такого повідомлення перевірку повинен
повністю слідчий і лише за умови виявлення ознак злочину прийняти рішення по
суті.

З матеріалів справи видно, що такої перевірки слідчий не
зробив.

Ч. 2 ст. 94 КПК України передбачено, що справа може бути
порушена тільки у випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність
ознак злочину.

Ознаками злочину є: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт,
суб'єктивна сторона.

Об'єктом зазначеного злочину є суспільні відносини, що
забезпечують нормальну службову діяльність в окремих ланках державного чи
громадського апарату, а також апарату управління окремих підприємств, установ
та організацій незалежно від їх галузевої та відомчої належності, сфери
діяльності, обсягу повноважень чи форми власності.

З матеріалів перевірки видно, що між скаржником та банком укладений договір кредиту на
суму 3500000 грн. Для його забезпечення заставлене майно.

Для отримання кредиту скаржник надав відомості про
наявність у нього майна на суму, яка перевищує розмір кредиту - нерухомості на 4352800 грн. та зерна, яке
через рік виявилося відсутнім.

З пояснень сторін видно, що про повернення кредиту спір
вирішується господарським судом (на цей час справа в апеляційній інстанції).
Мова йде про нормальні цивільно-правові відносини між сторонами, а не про
порушення нормальної службової діяльності сторін. Банки для цього мають
спеціальні підрозділи - претензійно-позовні.

Об'єктивна сторона злочину - це умисне вчинення службовою
особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони
заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих
громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб,
якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Відповідно до п. 9.20 Статуту, директор має
право без довіреності виконувати дії від імені товариства, тобто не
виходив за межі своїх повноважень, навіть обмежених договором. Зерно було
продане через рік після його зберігання, що відповідає вимогам до часу його
зберігання за будь-яких умов та інтересам підприємства.

З матеріалів, які були підставами для порушення
кримінальної справи, видно, що
злочин полягає в тому, що скаржник отримав банківський кредит, однак до
теперішнього часу його не погашає. Тобто, мова йде про наявність цивільно-правових відносин. За порушення умов господарського договору настають
наслідки передбачені Господарським та Цивільним кодексами України, а не Кримінальним кодексом України,
оскільки порушення умов договору не тягне за собою кримінальної
відповідальності та не є підставою для порушення кримінальної справи.

Скаржник, діяльність якого пов'язана з сільським
господарством, погашав борг і мав такий намір. Несвоєчасне погашення кредиту стало наслідком скрутного фінансового становища ТОВ
«Агрофірма Ульяновська».

А тому відсутня
об'єктивна сторона складу злочину,
оскільки посадовою особою ТОВ «Агрофірма Ульяновська» не було вчинено дій, які явно виходять за межі
наданих їй прав чи повноважень.

Тобто на момент порушення справи були відсутні ознаки
об'єкту та об'єктивної сторони злочину зі сторони скаржника.

Відсутність в договорі обговорення строку зберігання
харчових продуктів скоріше свідчить про винні дії працівників банку ніж
скаржника.

Суб'єктом зазначеного злочину може бути лише службова
особа. Отже, особа, яка вчиняє такий злочин, є спеціальним суб'єктом.
Відповідні повноваження у скаржника є, а тому, відповідно до вимог ст. 98 КПК
України, справа може бути порушена щодо певної особи. Таке прокурором не
виконано.

Доводи прокурора про відсутність у відповідача частини
майна не може в цій ситуації розцінюватися як злочин. З представлених
матеріалів видно, що на момент укладання договору таке майно було в наявності.

Таким чином, у матеріалах, які були підставами для
порушення кримінальної справи, відсутні ознаки злочину: об'єкт, об'єктивна
сторона, суб'єкт.

На момент порушення справи зазначене, тобто наявність чи
відсутність суб'єктивної та об'єктивної сторони складу злочину не було
перевірено слідчим. А тому підстав для порушення справи не було.

Таким чином, установлено, що на момент порушення справи
не було законних підстав для порушення справи: були відсутні відомості про
наявність чи відсутність суб'єктивної та об'єктивної сторони складу злочину,
тобто дані, які вказують на наявність ознак злочину. Це являється порушенням
вимог ч. 2 ст. 94 КПК України.

На момент порушення справи органом дізнання не було
виконано вимоги ч. 4 ст. 97 КПК України. А саме: коли необхідно перевірити
заяву про злочин, орган дізнання здійснює таку перевірку шляхом відібрання
пояснень від окремих громадян або витребовує необхідні документи.

Ст. 98 КПК України передбачено, що справа може бути
порушена тільки при наявності приводів і підстав зазначених у ст. 94 КПК
України.

Таким чином, при порушенні кримінальної справи порушено
вимоги ст. ст. 94,97,98 КПК України, а тому постанову про її порушення
необхідно скасувати і, з врахуванням представлених доказів (відомостей про
заставу, квитанцій про погашення боргу), в порушенні кримінальної справи
необхідно відмовити.

Керуючись ст. 2368 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на
постанову про порушення кримінальної справи щодо останнього за ч. 3 ст. 365 КК України
задовольнити.

Скасувати постанову
за 7.05.08
року про порушення кримінальної справи щодо нього за
фактом перевищення службових повноважень службовими особами ТОВ «Агрофірма Ульяновська» за ознаками злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

В порушенні кримінальної справи
щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 365 КК України - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Кіровоградської області протягом 7 діб через Олександрійський міськрайонний
суд.

Суддя: