АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/576/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №612/585/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України
УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого, з доповненнями на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 26.08.2014р. стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Указаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ Донецької області, громадянин України, з неповною середньою освітою, холостий, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 06.09.2013р. Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.310 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за: - ч.2 ст.310 КК України к 3(трьом) рокам позбавлення волі;

· ч.2 ст.309 КК України к 2(двом) рокам позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 06.09.2013р. і остаточне покарання призначено у вигляді позбавлення волі строком 3(три) роки 3(три) місяці.

Цим же вироком вирішені питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у порядку передбаченому ст.ст.124, 100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

На початку квітня 2014 року він, перебуваючи на території власного домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив незаконно посіяти рослини коноплі. Діючи з прямим умислом на незаконний посів та вирощування рослин коноплі ОСОБА_7 на території власного домоволодіння вніс насіння рослин коноплі в ґрунт. В подальшому, в період часу з квітня 2014 року по 02 липня 2014 року, вирощував рослини коноплі, систематично здійснював за ними догляд, прополював їх від бур`яну з метою подальшого особистого вживання.

02.07.2014р. о 12год. 43хв. слідчим, під час проведення огляду місця події за вищевказаною адресою, за участю ОСОБА_7 , на території його домоволодіння було виявлено та вилучено 21 кущ масою 14 080 грам, які, відносяться до нарковмісних рослин роду коноплі.

Крім того, на початку квітня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території свого домоволодіння, вирішив незаконно посіяти рослини роду коноплі для подальшого особистого вживання без мети збуту. Діючи з прямим умислом, ОСОБА_7 на території власного домоволодіння вніс насіння рослин коноплі в ґрунт.

02.07.2014р., дочекавшись дозрівання цих рослин, вранці, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вирощені ним рослини коноплі відносяться до нарковмісних, діючи з прямим умислом на їх незаконне придбання, руками зірвав листя коноплі та з метою виготовлення наркотичного засобу за допомогою металевої миски, в яку налив коров`яче молоко, помістив туди зірвані рослини коноплі та почав випарювати рідину з миски на електричній плитці. У залишки рідини в мисці ОСОБА_7 помістив тканину та потім вижав з рослин коноплі сік, який особисто почав вживати.

В той же день, близько 12год. 45хв., під час проведення огляду місця події за раніше вказаною адресою, за участю ОСОБА_7 , на території його домоволодіння було виявлено та вилучено небезпечний наркотичний засіб канабіс загальна маса якого у перерахунок на суху речовину склала 109,2523гр.

В апеляційних скарзі з доповненнями обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено його право на захист, а також невірно встановлені фактичні обставини справи, оскільки він не доглядав за коноплею на своєму огороді. Крім того, районний суд безпідставно не застосував до нього положення Закону України «Про амністію у 2014 році», а вирок не відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляції, пояснення прокурора, який вважав, що вирок суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту вироку суду (т.1 а.с.24) суд встановлював фактичні обставини справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, яка у свою чергу позбавляє права на оскарження цих встановлених обставин.

Отже, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі викладеному в обвинувальному акті обвинувачення, повністю доведена у встановленому законом порядку і його дії вірно кваліфіковані: за ч.2 ст. 310 КК України як незаконний посів та вирощування рослин конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин особою, яка була засуджена за ст.310 КК України; та за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, особою, яка була засуджена за ст.310 КК України то колегія суддів вважає, що доводи апелянта в частині неправильності встановлення фактичних обставини справи не можуть бути задоволені в силу положення ч.3 ст.349 КПК України.

Стосовно порушення районним судом прав обвинуваченого на захист слід зазначити, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 згідно журналу судового засідання(т.1 а.с.20-22) та диску звукозапису судового засідання (т.1 а.с.28) про залучення захисника клопотання не заявляв. Довідку про права та обов`язки у встановленому порядку отримав (т.1 а.с.11).

Отже, доводи апелянта про порушення його права на захист колегія суддів вважає необґрунтованими та надуманими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Як передбачає ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищенаведену норму, колегія суддів приходить до висновку, що дія Закону України «Про амністію у 2014 році» не поширюється на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Аргументи апелянта про невідповідність вироку суду вимогам ст.374 КПК України, колегія суддів також находить безпідставними оскільки виходячи з тексту вироку (т.1 а.с.23-25) вбачається, що районним судом в повній мірі дотримані вимоги вказаної норми щодо змісту вироку.

Звідси, оскільки апеляційною інстанцією не встановлені порушення кримінального закону, не виявлені істотні порушення кримінального процесуального закону, а тільки безпідставність доводів апеляції то колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає, при цьому вирок районного суду слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого, з доповненнями, залишити без задоволення, а вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 26.08.2014р. стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді