Справа: 1- 2/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
березня 2008 року Кельменецький
районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді:
Телешмана О.В.

при секретарі: Бузило М.Л.,

за участю прокурора:
Чернушки А.Е.,

захисників підсудного:
адвоката ОСОБА_2,

матері підсудного
ОСОБА_3,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження, громадянина України, який
народився та проживає в с. Грубна Сокирянського
району Чернівецької області, освіта неповна загальна середня, одруженого, не
працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатних батьків,
раніше судимого Сокирянським районним судом Чернівецької області 18.08.1995
року за ст.86-1,44, ч.2 ст.141, ч.2 ст.140, ч.2 ст. 215-3 КК України ( 1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, звільнений по відбуттю покарання 14.10.1998 року, Хотинським районним судом
Чернівецької області 24.02.1999 року за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140, ст.42 КК України
( 1960року) до покарання у виді 3 років
6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю покарання
4 червня 2002 року, Казатинським районним судом Вінницької області 10.12.2003
року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений
5 березня 2005 року умовно достроково на 10 місяців 24 дні,

за ч.1 ст. 162 , ст.304, ч.2 ст. 289 , ч. 2 ст.186 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 біля 24 години 27 червня 2005 в с. Грубна Сокирянського
району, діючи з прямим умислом, шляхом пропозиції та наказу взяти участь у
викраденні чужого майна, з метою втягнути неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну
діяльність, запропонувавши йому таємно викрасти майно шляхом проникнення в
приміщення кафе - бару «Чайка» та фізично допомагаючи неповнолітньому проникати
в приміщення, яким володів потерпілий ОСОБА_5, втягнув неповнолітнього ОСОБА_4 у вчинення злочину -
незаконне проникнення до іншого володіння особи. Таким чином ОСОБА_1 біля 24
години 27 червня 2005 в с. Грубна Сокирянського району, використовуючи
неповнолітнього ОСОБА_4, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів незаконно
проник до іншого володіння особи - потерпілого ОСОБА_5, а саме кафе - бару
«Чайка», звідки він спільно з неповнолітнім ОСОБА_4 таємно викрали майно
потерпілої ОСОБА_6

Також підсудний ОСОБА_1, будучи судимим Казатинським районним судом
Вінницької області 10.12.2003 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі, звільнений 5 березня 2005 року умовно достроково на
10 місяців 24 дні, біля 5 години 28 червня 2005 в с. Грубна Сокирянського
району Чернівецької області на одній із вулиць села біля господарств громадян
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, діючи з прямим умислом, незаконно, всупереч волі
потерпілого ОСОБА_9., заволодів транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106
державний номер НОМЕР_1 який належав потерпілому ОСОБА_9

Крім того, підсудний ОСОБА_1, будучи судимим Казатинським районним судом
Вінницької області 10.12.2003 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі, звільнений 5 березня 2005 року умовно достроково на
10 місяців 24 дні, біля 23 години 24 липня 2005 в м. Новодністровськ в кафе «Явір», діючи з прямим умислом, з
корисливих мотивів, зайшов на кухню даного кафе та, закривши рукою очі
малолітньому ОСОБА_10., відкрито викрав чуже майно - телефон «Панасонік GД-92», який
лежав на сОСОБА_17 перед малолітнім, вартістю 320 гривень з стартовим пакетом
вартістю 30 гривень, на рахунку якого було 30 гривень, який належав потерпілій
ОСОБА_11, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 380 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочини за таких обставин. 27 червня 2005 року
біля 24 години підсудний ОСОБА_1 в будинку свого брата ОСОБА_12 запропонував
неповнолітньому ОСОБА_4. піти до кафе -
бару «Чайка», яке знаходиться в с. Грубна Сокирянського району Чернівецької
області. Біля 24 години підсудний ОСОБА_1 разом
з неповнолітнім ОСОБА_4 прийшли до
кафе - бару «Чайка», яке знаходиться в с. Грубна Сокирянського району
Чернівецької області, та належить на
праві власності потерпілому ОСОБА_5. Тут підсудний ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_4
таємно викрасти з даного кафе товари, а
саме: горілку, пиво, цигарки та шоколад. З цією метою він сказав ОСОБА_4, щоб
той заліз через вікно з тильної сторони бару. Неповнолітній ОСОБА_4, зважаючи
авторитет ОСОБА_1, який є його дядьком, погодився проникнути в бар через вікно
та викрасти звідти - горілку, пиво, цигарки та шоколад. ОСОБА_1 підняв
неповнолітнього ОСОБА_4 до вікна з
тильної сторони кафе і останній проник в приміщення кафе «Чайка», звідки вони
таємно викрали майно, яке належало потерпілій ОСОБА_6, а саме, горілку, пиво,
цигарки та шоколад.

Крім того, підсудний ОСОБА_1, будучи судимим Казатинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185
КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 5 березня 2005
року умовно достроково на 10 місяців 24 дні, біля 5 години 28 червня 2005 в проходив
з неповнолітнім ОСОБА_4 по одній із вулиць села Грубна Сокирянського району
Чернівецької області біля господарств громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Тут він
побачив транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 який
належав потерпілому ОСОБА_9 Всупереч
волі потерпілого ОСОБА_9., який не давав підсудному дозволу на користування
автомобілем, підсудний ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння,
вирішив скористатись даним автомобілем для поїздки. З цією метою він підійшов
до вказаного вище автомобіля, відчинив двері автомобіля, сів в автомобіль,
з'єднав дроти запалення та завів автомобіль. ОСОБА_4 також сів в автомобіль до
ОСОБА_1, не усвідомлюючи, що той незаконно заволодів ним. Проїхавши біля 300
-500 метрів двигун автомобіля вимкнувся і не заводився. Після цього підсудний
ОСОБА_1 залишив автомобіль.

Також підсудний ОСОБА_1, будучи судимим Казатинським районним судом
Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі, звільнений 5 березня 2005 року умовно достроково на 10 місяців 24 дні,
біля 23 години 24 липня 2005 року знаходився біля кафе «Явір» в м.
Новодністровськ. Тут він побачив відкриті двері кухні і вирішив зайти щоб
попросити щось закусити. Увійшовши до кухні кафе він побачив малолітнього
ОСОБА_10, який сидів за столом, а на столі перед ним лежав мобільний телефон.
Підсудний ОСОБА_1 вирішив викрасти даний телефон. З цією метою він підійшов до
малолітнього ОСОБА_10 і, закривши йому своєю рукою очі, відкрито викрав - телефон «Панасонік GД-92», та вийшов з кухні. Про викрадення телефону
малолітній ОСОБА_10 повідомив свою мати - потерпілу ОСОБА_11, якій розповів, що телефон взяв
дядько, який був одягнутий в сіру футболку та сині джинси. Свідок ОСОБА_13
провела малолітнього ОСОБА_10 по території кафе, де в одному з відвідувачів
малолітній ОСОБА_10 по одягу впізнав підсудного ОСОБА_1, але останній
повідомив, що телефону в нього немає. Вартість телефону, стартового пакету та
грошей на рахунку склала 380 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 вину у вчинених злочинах визнав частково, а саме визнав
вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України та не визнав вину
у вчиненні інших злочинів. Підсудний відмовився від дачі показів на підставі
ст.63 Конституції України.

Разом з тим, вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому стверджується протоколами
допитів підсудного в якості підозрюваного та обвинуваченого під час досудового
слідства, протоколами судових та слідчих дій, показаннями та протоколами
допитів потерпілих, свідків та іншими письмовими доказами, які були досліджені
судом.

Потерпілий ОСОБА_9 дав суду показання про те, що 28 червня 2005 року він
біля 4 години ранку залишив свій автомобіль ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 в
с. Грубна Сокирянського району біля господарства свого свата ОСОБА_8, закрив машину
і поїхав іншим автомобілем в сусіднє село, оскільки йому потрібні були
робітники для збирання врожаю полуниць. Автомобіль був неподалік господарства
громадянина ОСОБА_7, тому він так пояснював слідчому. Коли він повернувся з
іншого села біля 5 години 30 хвилин, то виявив, що його автомобіля немає на
тому місці, де він його залишив. Автомобіль знаходився біля колишньої
тваринницької ферми в с. Грубна за 300-500 метрів від того місця, де він
залишив автомобіль. Він поїхав додому і запитав у синів, чи вони не брали його
автомобіль. Ті сказали, що не брали, тоді він пішов до автомобіля і виявив, що
було зламано дверний замок з лівої сторони, обірвана проводка від замка
запалювання, а також обгоріла вся проводка в моторному відділенні. Біля 9
години ранку він зателефонував у міліцію, і біля 21 години приїхали міліціонери
та оглядали автомобіль. Можливо це було і наступного дня, але він зараз точно
не пам'ятає, оскільки тоді в нього був нервовий стрес, а також багато часу
пройшло і він все точно не пам'ятає. Колонка з автомобіля зникла, але потім
з'ясувалось, що цю колонку взяв його син, коли їхав на море. Автомобіль він
відбуксирував на подвір'я свого сина і там працівники міліції оглядали
автомобіль. Він також не пам'ятає, хто йому сказав, що викрадали його
автомобіль підсудний ОСОБА_1 з своїм братом. Він не пам'ятає точно чи говорив
йому громадянин ОСОБА_14, що бачив, як підсудний ОСОБА_1 із своїм братом
штовхали його автомобіль. Збитки йому повністю відшкодувала мати підсудного і
він жодних претензій до підсудного не має.

Свідок ОСОБА_15 дав суду показання про те, що влітку в червні місяці 2005 року точної дати він
зараз не пам'ятає біля 5 години 30 хвилин в с. Грубна Сокирянського району на
одній і з вулиць села біля колишньої тваринницької ферми він зустрів братів ОСОБА_1та ОСОБА_12. У
руках у підсудного ОСОБА_1 була, як йому здається, музична колонка. Він запитав
їх звідки вони йдуть і ті відповіли, що з дискотеки. Потім на вулиці він бачив
скупчення людей і коли підійшов туди, то довідався від потерпілого ОСОБА_9, що
в нього хтось викрав машину і колонку з машини. Тому він йому сказав, що бачив
як ОСОБА_1 йшов вранці зі своїм братом та ніс колонку.

Свідок ОСОБА_16 дала суду показання про те, що ті покази, які вона давала
на досудовому слідстві не відповідають дійсності, оскільки в нею на головою
стояли 10 міліціонерів. Проте, свідок ОСОБА_16 після оголошення показів, які
вона дала на досудовому слідстві пояснила, що в протоколі її допиту написано
правильно і її син ОСОБА_4 йшов в ніч з 27.06.2005 на 28.06.2005 року з
підсудним ОСОБА_1 додому закривати курчат і вони принесли спиртні напої та
шоколадки і всі вживали спиртне. ОСОБА_1 сказав, що він це все купив, оскільки
гроші йому дала його мати. Підписи в
протоколі допиту її. Вона також не пам'ятає чи був педагог при допиті сина
ОСОБА_4

Малолітній свідок ОСОБА_4 пояснив, що підсудний ОСОБА_1 є його дядьком.
Слідчий допитував його у присутності мами та вчительки, яку він не знає. Все що
він розповідав слідчому це правда. Все що записано в протоколі його допиту
також правда і в протоколі допиту він розписувався. ОСОБА_4 пояснив, що
27.06.2005 року біля 24 години, коли вони були в гостях у дядька ОСОБА_12, його
дядько - підсудний ОСОБА_1 запропонував йому піти до кафе «Чайка» в с.
Грубна. Коли вони прийшли до цього кафе, то воно вже було зачинене. Він за
своєю волею пішов до кафе з дядьком ОСОБА_1. Дядько - підсудний ОСОБА_1 сказав,
йти з ним в бар, але не сказав чому.
Коли вони прийшли до бару дядько ОСОБА_1 сказав йому залазити в маленьке вікно,
яке було відрите і він його послухався та погодився. Дядько ОСОБА_1 підсадив
його за руки і за ноги до маленького вікна і він заліз у бар, де було трішки
видно. Дядько ОСОБА_1 сказав, йому щоб він взяв горілку, пиво та шоколадки. Він
взяв кілька двохлітрових пляшок пива, шоколадки та горілку і це все передавав
дядькові через вікно на вулицю. Коли дядько сказав, що досить то він, ставши на
лавочку, яка була в приміщенні кафе,
виліз через вікно на вулицю і вони пішли. Він мусів залізти, тому що
дядько йому сказав. Все, що він взяв в барі вони понесли до дядька ОСОБА_12, де
все поклали на столі в кімнаті будинку. Там дядько ОСОБА_1 випив одну пляшку
пива, а він з'їв одну шоколадку. Потім мати послала його закрити курей. Коли
вони йшли на одній і з вулиць стояв білий автомобіль. Автомобіль стояв на
перехресті біля поля. В автомобілі не було нікого. Його дядько - підсудний
ОСОБА_1 відкрив через вікно двері автомобіля з того боку, де сидить пасажир,
сів на місце водія і запустив двигун. Він також сів в автомобіль і вони проїхали трішки, десь п'ять метрів
вперед і автомобіль заглух. Це було на
полі за селом. Коли вони їхали машиною, то світало. Потім дядько -
підсудний ОСОБА_1 сказав йти до дядька ОСОБА_12 і вони пішли до дядька
ОСОБА_12. Дядько ОСОБА_1 ні з ким не розмовляв, коли вони йшли селом і по
дорозі вони нікого не зустрічали. Коли вони прийшли до дядька ОСОБА_12, він з
матір'ю пішов додому. Мама не пила і він
з нею пішов додому. Вони з дядьком також ходили до жителя с. Грубна ОСОБА_18, у
якого дядько ОСОБА_1 забрав магнітофон, який він обмінював на свій мобільний
телефон. Магнітофон був невеликий чорного кольору з ручкою, який вони принесли
до дядька ОСОБА_17.

З показів свідка ОСОБА_19вбачається, що він працює сільським головою с.
Грубна Сокирянського району Чернівецької області. В 2005 році його міліціонери
запрошували бути понятим при відтворенні обстановки та обставин події з участю
підсудного ОСОБА_1, але він з ними не поїхав, а поїхала секретар сільської ради
ОСОБА_20 Коли міліціонери з ОСОБА_1
приїхали в сільську раду то ОСОБА_1 все добровільно розповідав в його
присутності та в присутності ОСОБА_20, потім протокол відтворення підписав
спочатку підсудний ОСОБА_1, а потім він та ОСОБА_20 В сільській раді підсудний
ОСОБА_1 не робив ніяких заяв про те, що він себе оговорює.

Свідок ОСОБА_20 дала суду показання про те, що її запросили бути понятим
при відтворенні обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_1 Вона
поїхала з міліціонерами спочатку до бару. Вони зупинились біля барів, оскільки
їх в с. Грубна є два. Підсудний ОСОБА_1 показав на бар «Чайка» і він з
міліціонерами пішов до бару, а вона пішла слідом. Біля бару підсудний ОСОБА_1
показав вікно через яке, за його словами, в бар проникла дитина, і таким чином
вони викрали товар. Потім вони поїхали додому до потерпілого ОСОБА_9, де
знаходилась його машина. ОСОБА_9 відповів, що він не має жодних претензій до
підсудного ОСОБА_1 оскільки йому повністю відшкодовано збитки. На тому місці,
де знаходився автомобіль до викрадення вони не були, але на це місце вказував
підсудний ОСОБА_1 з автомобіля. Потім вони поїхали на те місце, де за словами
ОСОБА_1 заглох автомобіль. Це було на окраїні с. Грубна неподалік колишньої
ферми. Потім вони поїхали в сільську раду. Тут міліціонери склали протоколи.
Вони запитували ОСОБА_1 та відповіді записували. Потім протоколи підписав
ОСОБА_1, вона та голова сільської ради ОСОБА_19 В сільській раді підсудний
ОСОБА_1 не робив ніяких заяв про те, що він себе оговорює. Під час відтворення
обстановки та обставин події на підсудного ОСОБА_1 ніякого тиску не було.

З показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що 28.06.2005 року вона прийшла до
свого зятя ОСОБА_12, в якого був підсудний ОСОБА_1 Її зять - ОСОБА_12 дав її
дві шоколадки «Натс». Наступного дня від неповнолітнього ОСОБА_4 вона дізналася,
що він вчинив крадіжку з кафе разом з ОСОБА_1, який його підсадив до вікна і
вони викрали шоколадки, пиво та сигарети.

Свідок ОСОБА_22 дала суду показання про те, що їй не відомо чи підсудний
ОСОБА_1 щось крав, ті покази, які вона давала слідчому є правдиві, але їй хтось
повідомляв, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4. залізли в кафе «Чайка», звідки викрали
товари.

Свідок ОСОБА_23 дала суду показання про те, що вона не пам'ятає чи була
вона в кафе «Чайка» 27.06.2005 року. Слідчому вона говорила неправду, тому що
була в стані алкогольного сп'яніння. Слідчий давав читати протокол її допиту і
вона підписала його.

З показів свідка ОСОБА_24 вбачається, що він повністю підтверджує покази
які він давав на досудовому слідстві. Він пояснив, що 28.06.2005 року він прокинувся
вранці у ОСОБА_12 і побачив, що підсудний ОСОБА_1, ОСОБА_25 та ОСОБА_23 пили
горілку та пиво і їли шоколад. ОСОБА_1 пояснив, що все це він купив за гроші.

З показів свідка ОСОБА_14 вбачається, що в червні 2005 року на День
Конституції України між 5 -ою та 6-ою годинами ранку він їхав своїм автомобілем
Газель на окраїні села Грубна Сокирянського району Чернівецької області. Біля
току та тваринницької ферми, які розташовані за селом на дорозі стояв
автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору. Він подав звуковий сигнал щоб йому дали
дорогу. З автомобіля вийшли двоє дорослих чоловіків і почали штовхати
автомобіль, але не могли. Тоді він вийшов зі свого автомобіля і допоміг їм
штовхнути машину на кілька метрів, щоб мати можливість проїхати. Потім він
проїхав до своєї земельної ділянки і бачив, як ці чоловіки відкрили капот і
намагалися відремонтувати машину. Автомобіль завівся, вони розвернулися на
дорозі і автомобіль знову заглух. Чоловіки ще пробували ремонтувати автомобіль,
а потім пішли геть. Потім до нього підходив потерпілий ОСОБА_9 і запитував чи не бачив він його автомобіль і
він розповів йому, те що сталося на дорозі вранці. На даний час він не зміг би
впізнати цих чоловіків, оскільки вони йому не були знайомі, а він обличчя їхні
не запам'ятав.

З протоколів допитів ОСОБА_1 в якості підозрюваного ( Т.1 а.с.52-53)
вбачається, що він визнавав повністю свою вину та пояснював, що 27.06.2005 року
він з неповнолітнім ОСОБА_4. біля 24 години були біля бару «Чайка» в с. Грубна
Сокирянського району, де він підсадив ОСОБА_4 до вікна бару з тильної сторони і
той подавав йому з кафе, горілку, пиво , шоколадки та воду. Все це вони
віднесли до його брата ОСОБА_12, де вживали дані продукти в тому числі і
горілку. Біля 5 години 28.06.2005 року він, проходячи по одній із вулиць с.
Грубна, вирішив заволодіти автомобілем Ваз 2106, який стояв на окраїні села,
щоб покататись. З цією метою він відчинив двері автомобіля, сів в автомобіль і
напряму з'єднав провода живлення та запустив двигун. В автомобіль сів ОСОБА_4 і
вони проїхали до старої ферми, де автомобіль заглух. Потім він ходив до свого
брата ОСОБА_12 по допомогу і вони
штовхали даний автомобіль, але не змогли його завести тому пішли по своїх
справах. Будучи допитаним в якості обвинуваченого ( Т.1. а.с. 117, 167 )
підсудний ОСОБА_1 підтверджував зазначені вище покази, а також показав, що
24.07.2005 року викрав телефон «Панасонік» з кухні кафе «Явір» в м.
Новодністровськ в присутності хлопчика, закривши йому рукою очі. З протоколу
судового засідання Сокирянського районного суду Чернівецької області від
03.10.2005 року (Т.1 а.с.227) вбачається, що даючи покази в якості підсудного
ОСОБА_1 вину у вчинених злочинах визнав повністю. Покази його були аналогічні показам, які він давав під час досудового
слідства і крім того він визнав, що саме він запропонував ОСОБА_4 викрасти з
бару «Чайка» горілку, сигарети, шоколад, воду та пиво. Про обставини крадіжки
телефону в м. Новодністровськ підсудний пояснив, що він пішов на кухню кафе
«Явір», де побачив на столі телефон мобільний. За столом сидів хлопчик. Він
підійшов ззаді до хлопчика, закрив йому рукою очі і забрав мобільний телефон зі
стола. З протоколу судового засідання Сокирянського районного суду від
17.01.2006 року (Т.1 а.с. 231)
вбачається, що підсудний ОСОБА_1 давав покази в судовому засіданні добровільно
без тиску.

З протоколів допиту потерпілої ОСОБА_6 під час досудового слідства та в
суді ( Т.1 а.с. 74., Т.2 а.с.43,
111-112) вбачається, що вона є приватним підприємцем і здійснювала свою
діяльність в барі «Чайка», яке розташоване в с. Грубна Сокирянського
району. 27.06.2005 року біля 24 години
вона зачинила бар, а наступного ранку 28.06.2005 року біля 8 години вона
виявила, що в неї викрали товару на суму 325 гривень,65 копійок. Збитки їй відшкодовано
матір'ю підсудного ОСОБА_1

З протоколів допиту потерпілої ОСОБА_11 під час досудового слідства та в
суді ( Т.1 а.с. 122, Т.2 а.с. 124-125) вбачається, що 24.07.2005 року вона була
на роботі в кафе «Явір» з своїм сином ОСОБА_10Біля 23 години до кафе підійшов
хлопець на ім'я ОСОБА_1 з дівчиною ОСОБА_29 і вони розмовляли біля входу на
кухню. ОСОБА_1 відійшов в сторону. Приблизно через 5 хвилин вона зайшла на
кухню, де за столом сидів її син ОСОБА_10і той їй сказав, що заходив дядько,
який прикрив йому рукою очі, а коли він їх відкрив, то на столі не стало її
мобільного телефону марки «Панасонік GД92», яким син грався. За описом сина вона зрозуміла, що
це зробив ОСОБА_1, але коли вона його запитала про телефон, останній відповів,
що не брав його. В телефоні був стартовий пакет Сім - Сім та на рахунку було 30
гривень. Наступного дня їй повернули телефон працівники міліції. Претензій до
підсудного вона не має і просить його не судити.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_13
(Т.1 а.с. 126) вбачається, що вона працювала кухарем в барі «Явір», який розташований
в м. Новодністровськ. 24.07.2005 року вона була в кафе і бачила там хлопця на
ім'я ОСОБА_1, який там перебував з колишньою працівницею кафе на ім'я ОСОБА_29
ОСОБА_1 заходив за приміщення кафе з бокового входу. На кухні був син ОСОБА_11
- ОСОБА_30. ОСОБА_11 зайшла на кухню, а потім вибігла звідти і сказала, що
викрали її мобільний телефон. Від неповнолітнього ОСОБА_30а вона дізналась
прикмети хлопця, який вкрав телефон. Вона повела неповнолітнього ОСОБА_30а по
території кафе і той вказав на хлопця по імені ОСОБА_1, але останній сказав, що
телефон він не брав.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_26 (
Т.1 а.с. 127) вбачається, що вона працювала барменом кафе «Явір», яке
розташоване в м. Новодністровськ. В кафе вдень приходив хлопець на ім'я ОСОБА_1
з дівчиною на ім'я ОСОБА_29 Біля 23 години він знову був в кафе і вона бачила
як він ходив в парк. Потім ОСОБА_11 повідомила, що викрали її мобільний телефон
у її сина ОСОБА_30а.

З протоколів допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 під час досудового
слідства та в суді ( Т.1 а.с.123, Т.2 а.с.124-125) вбачається, що 24.07.2005
року пізно ввечері він сидів за столом на кухні в кафе «Явір», де працює його
мати ОСОБА_11, і грався її мобільним телефоном. В кухню з бокових дверей зайшов
дядько, який прикрив рукою йому очі і щось взяв зі столу. Коли він відкрив очі,
то побачив, що немає мобільного телефону. Коли зайшла мама, то він розповів це
їй. Дядько був одітий в сіру футболку та сині джинси. Подружка матері, яка
працювала в барі водила його до людей, які були в барі і він по одягу впізнав
дядька, який взяв його телефон. Вони підійшли до цього дядька, але телефону в
нього не було.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_28 ( Т.1 а.с. 141) вбачається, що
24.07.2005 року біля 23 години, коли вона поверталася з своїми друзями з
дискотеки в барі «Явір» на вулиці вона бачила ОСОБА_1 Потім біля лікарні їх
наздогнала ОСОБА_11 та запитувала, чи не брали вони її мобільний телефон.

З протоколів огляду місця пригоди ( Т.1. а.с.22) та протоколу огляду
транспорту ( Т1. а.с.23-24) вбачається, що під час огляду транспортного засобу
- автомобіля ВАЗ 2106 державний номер
НОМЕР_1 який належить потерпілому ОСОБА_9, в автомобілі було виявлено
пошкодження проводки, генератора, стартера, та деформований передій бампер
зліва. З довідки магазину побутової техніки «Діоніс» (Т.1 а.с.92) вбачається,
що станом на 25.07.2005 року вартість бувшого в користуванні мобільного
телефону «Пансонік GD92» складає 320 гривень, вартість стартового пакету Сім- Сім, становить 30
гривень, з акту добровільної видачі (Т.1.а.с. 95 ) вбачається, що 26.07.2005
року у відділі міліції м. Новодністровськ підсудний ОСОБА_1 добровільно видав
мобільний телефон «Пансонік GD92» і пояснив, що даний телефон він забрав у незнайомого
йому малолітнього хлопця, який знаходився в приміщенні кафе «Явір», що в парку
м. Новодністровська. При складанні даного акту зауважень від ОСОБА_1 та понятих
не поступало, з акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи від
23.08.2005 року ( Т.1 а.с.149-150) вбачається, що на період часу, до якого відносяться
інкриміновані ОСОБА_1 злочини він ознак
хронічного психічного захворювання та ознак будь - якого іншого тимчасового
хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, міг віддавати собі
звіт в своїх діях та керувати ними, з копії договору дарування ( Т.2 а.с.302)
вбачається, що приміщення кафе - бару «Чайка» в с. Грубно належить потерпілому
ОСОБА_5

Невизнання підсудним ОСОБА_1 своєї
вини у вчиненні злочинів суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути
відповідальності за вчинене.

Твердження захисника ОСОБА_30 про те, що підсудний ОСОБА_1 не проникав в інше володіння
особи, не втягував неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну діяльність, не заволодів
транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9., та не викрадав відкрито мобільний
телефон суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Показання підсудного ОСОБА_1 про свою невинуватість спростовуються
сукупністю зібраних по справі доказів, які узгоджуються між собою, зокрема,
даними, які містяться в показах потерпілих, свідків, даними досліджених судом
протоколів допиту потерпілих та свідків та протоколів слідчих і судових дій.

Вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому стверджується даними протоколів допитів
підсудного в якості підозрюваного та обвинуваченого під час досудового слідства
( Т. 1 а.с.52-53, а.с.117, 167), даними протоколів судових засідань
Сокирянського районного суду ( Т.1 а.с.227,231,363-365), де підсудний також
давав покази, в яких визнавав свою вину у вчинених злочинах, розповідаючи про
обставини вчинення злочинів, показаннями потерпілого ОСОБА_9., показаннями
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_14,
даними протоколів допиту потерпілої ОСОБА_6 ( Т.1 а.с.74., Т.2 а.с.43, 111-112),потерпілої ОСОБА_11 ( Т.1 а.
с. 122, Т.2 а.с.124-125), протоколів допитів свідків ОСОБА_26 (Т.1 а.с.127. Т.2
а.с.121-122), ОСОБА_13. ( Т.1 а.с.126,
Т.2. а.с. 122-123), ОСОБА_27 9 ( Т.1. а.с. 140, Т.2 а.с. 115), ОСОБА_28
( Т.1 а.с.141), ОСОБА_10 ( Т.1. а.с. 123, Т.2 а.с. 124-125) та іншими
зазначеними вище письмовими доказами, які були досліджені судом і узгоджуються
між собою.

Наведені докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що дії
підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати: за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки в судовому
засіданні доведено, що він вчинив незаконне проникнення до іншого володіння
особи; за ст.304 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено, що він
втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність; за ч.2 ст.289 КК України,
оскільки в судовому засіданні доведено, що він незаконно заволодів транспортним
засобом повторно; за ч.2 ст.186 КК України, оскільки в судовому засіданні
доведено, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) повторно.

Вирішуючи питання про зміст і
направленість умислу підсудного ОСОБА_1 суд виходить із конкретних обставин
справи. Тому суд відхиляє доводи захисника підсудного ОСОБА_30 про те, що
підсудний не може нести кримінальну відповідальність за втягнення малолітнього
у злочинну діяльність та за проникнення у інше володіння особи, так як ст.304
Кк України передбачає відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну
діяльність, а також з тих підстав, що стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 було
припинено кримінальне переслідування за відсутністю в його діях складу злочину,
а підсудний ОСОБА_1 фізично сам не проникав в приміщення бару виходячи з
наступного. Судом встановлено, що підсудний ОСОБА_1 викликав у малолітнього ОСОБА_4 бажання,
шляхом пропозиції взяти участь у вчиненні злочину, вчинити протиправні
дії. Згідно постанови про закриття
кримінального переслідування (а.с.109 Т.1) підставою для припинення
кримінального переслідування стосовно ОСОБА_4 стало те, що він не досяг віку, з
якого можлива кримінальна відповідальність. Крім того згідно ст.34 Цивільного кодексу
України повнолітньою особа вважається з моменту досягнення вісімнадцяти років,
а до цього віку вона є неповнолітньою. Підсудний має нести відповідальність за
втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність та відповідно до ч.2 ст. 27 КК
України за вчинення злочину, в який втягнув неповнолітнього, що підтверджується
також пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2004 року
№2 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення
неповнолітніх у злочину чи іншу антигромадську діяльність» яким передбачено,
що при вирішенні питання про
кваліфікацію злочину, вчиненого дорослою особою із залученням неповнолітніх
осіб, які внаслідок свого віку чи неосудності не є його суб'єктами, треба мати
на увазі, що таке спільне вчинення злочину не утворює співучасті. У зазначених
випадках відповідно до ч. 2 ст.27 КК України доросла особа розглядається як
виконавець злочину, і її дії кваліфікуються за статтями КК, якими передбачено,
відповідальність за цей злочин та за втягнення неповнолітніх у злочину
діяльність. Поділ віку дитини на малолітній - до 14 років та неповнолітній - з
14 до 18 років не позбавляє особи, яка не досягла 14 років статусу
неповнолітнього. Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив,
що проникнути в приміщення бару йому запропонував підсудний ОСОБА_1, а такі
покази неповнолітнього підтверджуються даними протоколів судових засідань
Сокирянського районного суду ( Т.1 а.с.227,231) з яких вбачається, що підсудний
ОСОБА_1 пропонував неповнолітньому ОСОБА_4 викрасти з бару горілку, пиво та
шоколадки.

Суд відхиляє доводи захисника підсудного ОСОБА_30 про те, що рапорт про
реєстрацію повідомлення ОСОБА_9. про вчинення пошкодження автомобіля( а.с.20)
протоколи огляду місця пригоди та огляду транспортних засобів ( а.с.22-24),
дозвіл потерпілого ОСОБА_9. на огляд транспортних засобів не можуть бути
доказами по справі, оскільки автомобіль оглядався в господарстві сина
потерпілого і всі датовані 29.06.2005 року, а потерпілий ОСОБА_9 показав, що
він звертався в міліцію і міліція оглядала автомобіль в той самий день, так як
потерпілий ОСОБА_9 пояснив, суду що він точно не пам'ятає які були дати,
оскільки тоді він дуже переживав з приводу викрадення та пошкодження його
автомобіля і міг переплутати дати, але місце пригоди та автомобіль оглядали
працівники міліції і автомобіль дійсно мав пошкодження після його викрадення, а
до викрадення він нормально використовував свій автомобіль за призначенням.
Крім того, факт пошкодження автомобіля потерпілого ОСОБА_9. та факт його
незаконного заволодіння стверджуються даними протоколів допитів підсудного в
якості підозрюваного та обвинуваченого під час досудового слідства ( Т. 1
а.с.52-53, а.с.117, 167), даними протоколів судових засідань Сокирянського
районного суду ( Т.1 а.с.227,231) та показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, які були допитані судом. Дані докази також узгоджуються між собою.

Суд відхиляє доводи захисника підсудного ОСОБА_30 про те, що підсудний
ОСОБА_1 не викрадав відкрито 24.07.2005 року на кухні в кафе «Явір» в м.
Новодністровськ мобільного телефону,
виходячи із змісту та направленості умислу підсудного. Так, підсудний ОСОБА_1,
закриваючи очі малолітньому хлопчику розраховував на те, що той може
усвідомлювати протиправність його дій, тобто розумів, що вчиняє розкрадання у
присутності малолітнього і не знав оцінки останнім своїх дій. Крім того, з
показів малолітнього вбачається, що коли підсудний забрав свою руку з обличчя
малолітнього і вийшов з кухні, то малолітній ОСОБА_10 виявив, що зник телефон і
зрозумів, що його забрав підсудний, тобто малолітній усвідомлював факт
викрадення і повідомив про це своїй матері - потерпілій ОСОБА_11 підсудний ОСОБА_1, виходячи з кухні бару з
мобільним телефоном, усвідомлював, що він викритий, проте не відмовився від закінчення
злочину. Крім того, факт грабежу стверджуються даними протоколів допитів
підсудного в якості підозрюваного та обвинуваченого під час досудового слідства
( Т. 1 а.с.52-53, а.с.117, 167), даними протоколів судових засідань
Сокирянського районного суду ( Т.1 а.с.227,231) та даними протоколів допитів
потерпілої ОСОБА_11 ( Т.1 а.с. 122, Т.2 а.с.124-125), свідків ОСОБА_26 (Т.1
а.с.127. Т.2 а.с.121-122), ОСОБА_13. ( Т.1 а.с.126, Т.2. а.с. 122-123), ОСОБА_27 9 ( Т.1. а.с.
140, Т.2 а.с. 115), ОСОБА_28 ( Т.1 а.с.141), ОСОБА_10 ( Т.1. а.с. 123, Т.2 а.с.
124-125), актом добровільної видачі (Т.1.а.с. 95 ), які були досліджені судом
та узгоджуються між собою.

Показання підсудного ОСОБА_1, які він давав під час досудового слідства та
в Сокирянському районному суді під час судових засідань суд вважає правдивими і
такими , що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони знаходяться
у повній відповідності з іншими доказами по справі. Вони підтверджуються
показами та протоколами допитів потерпілих, свідків, даними протоколів слідчих
та судових дій.

При призначенні підсудному покарання за вчинені злочини суд враховує:
ступінь тяжкості вчинених злочинів, які
відносяться до злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжких
злочинів, особу винного - суд бере до уваги, що ОСОБА_1 негативно
характеризується за місцем проживання, неодноразово судимий і дані судимості не
погашені.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення
підсудним злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України в стані алкогольного
сп'яніння та вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України щодо
малолітнього. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає те, що
підсудний ОСОБА_1 вчинив нові умисні
злочини, передбачені ст. 304 та ч.1 ст. 162 КК України, маючи судимості за умисні
злочині, тобто рецидив злочинів.

Обставинами, що пом'якшують
покарання суд визнає повне відшкодування підсудним ОСОБА_1 збитків, завданих
злочинами. Обставинами, що пом'якшують покарання суд відповідно до ст.66 КК
України визнає визнання підсудним ОСОБА_1 вини у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.162 КК України та
наявність на його утриманні непрацездатних батьків і неповнолітньої дитини -
ОСОБА_12, 1994 року народження.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особу винного, обставини вчинення злочинів та обставини, що обтяжують
та пом'якшують покарання, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити за злочин,
передбачений ч.1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі, за злочин,
передбачений ст. 304 КК України
покарання у виді обмеження волі, за злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення
волі без конфіскації майна, за злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України
покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу винного, кількість вчинених ним злочинів, обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання суд вважає, що покарання за сукупністю
злочинів ОСОБА_1 слід призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом
часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 72
КК України слід менш суворий вид покарання у виді обмеження волі перевести в
більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення
волі відповідає два дні обмеження волі.

Остаточне покарання підсудному ОСОБА_1 слід призначити за сукупністю
вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до
покарання, призначеного за сукупністю злочинів за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком
Казатинського районного суду Вінницької області згідно якого він був засуджений
за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 5
березня 2005 року умовно достроково на 10 місяців 24 дні.

Суд вважає, що судові витрати по оплаті послуг експерта по визначенню
вартості транспортного засобу ( Т.2 а.с.337-347) неможливо стягнути із ОСОБА_1,
оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують суму та
оплату органом досудового слідства таких
витрат, а висновок №121 ( Т.1 а.с. 128) безпідставно долучений до матеріалів
справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.
162, ст.304, ч. 2 ст. 289 та ч.2 ст.186
КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1
року 6 ( шести) місяців обмеження волі;

- за ст. 304 КК України у виді 2 (двох)
років 6 (шести) місяців обмеження позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді
5( п'яти) років 6 ( шести ) місяців
позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (
чотирьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 та ч.1 ст. 72 КК України призначити
ОСОБА_1покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Остаточне покарання
ОСОБА_1призначити за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України
шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за сукупністю злочинів
за даним вироком невідбутої частини покарання
за вироком Казатинського районного суду Вінницької області, згідно якого він
був засуджений за ч.2 ст.185 КК України
до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 5 березня 2005 року умовно
достроково на 10 місяців 24 дні, у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення
волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1відраховувати з 26 липня 2005 року, тобто з
моменту його затримання як підозрюваного (Т.1
а.с. 45).

Речові докази по справі: шоколадний батончик «NUTS» (Т.1. а.с.17) визнати за
потерпілою ОСОБА_6; автомобіль ВАЗ 2106
державний номер НОМЕР_1 (Т.1 а.с. 60) визнати за потерпілим ОСОБА_9; мобільний телефон «Пансонік GD92» ( Т.1 а.с.
100) визнати за потерпілою ОСОБА_11.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу
залишити тримання під вартою.

На вирок може бути
подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 15 діб з
моменту його проголошення через Кельменецький районний суд, а засудженим, який перебуває під вартою, - в
той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя:

Копія. З оригіналом згідно.