Справа № 500/1158/15-к
Провадження № 1-кп/500/179/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору

18 березня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання в місті Ізмаїлі Одеської області у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 02 березня 2015 року, ухвалою від 03 березня 2015 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження висловив думки про можливість призначення судового розгляду, при цьому потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що потерпілою у цьому провадженні також є ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, приходить до висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження, а також які документи долучаються до нього передбачені ст. 291 КПК України, вимогам якої не відповідає обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .

Так, п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Але в порушення вимог наведеного п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт не містить анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), хоча відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування під час досудового розслідування 26.04.2012 р. була винесена постанова про визнання ОСОБА_6 потерпілою (п. 10 Розділу ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення»), також був складений протокол вручення постанови про порушення кримінальної справи ОСОБА_6 , проведені допити в якості потерпілої ОСОБА_6 (п. п. 12 14 Розділу І «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії»), про те, що ОСОБА_6 є потерпілою також в судовому засіданні пояснив і потерпілий ОСОБА_5 . Реєстр же матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про рішення щодо відмови у визнанні ОСОБА_6 потерпілою. А, враховуючи те, що ОСОБА_6 була визнана потерпілою за правилами, передбаченими КПК 1960 р., за яким справи за ч. 1 ст. 122 КК не були справами приватного обвинувачення, положення ст. 55 КПК щодо того, яка особа може бути потерпілою, в яких випадках, про те, що особа може бути визнана потерпілою слідчим, прокурором та судом і без відповідної заяви, про те, що особі відмовляється у визнанні потерпілим лише вмотивованою постановою, яка може бути оскаржена слідчому судді, то слідчий або прокурор в цьому випадку за наявності на те відповідних підстав мали б в обов`язковому порядку винести таку постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_6 , яка і мала права її оскаржити та захистити свої права у випадку їх порушення неправомірним позбавленням статусу потерпілої, чого, як вже вище зазначалося, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ані слідчим, ані прокурором зроблено не було.

Крім того, не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведеного п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення з наведених же підстав зазначені неповно та не відповідають відомостям про потерпілих, зазначеним у реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення відсутні будь-які відомості про потерпілу ОСОБА_6 .

Таким чином, з вищенаведеного випливає, що слідчим, всупереч вимогам п. п. 3, 5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені анкетні відомості про всіх потерпілих та неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

З урахуванням засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з порушеннями вимог п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення анкетних відомостей потерпілих та щодо викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, оскільки з самого початку судового розгляду не буде зрозуміло від якого обвинувачення обвинувачений має захищатися. Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, у тому числі з метою зміни правової кваліфікації, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без точного та повного викладу в обвинувальному акті відомостей про всіх потерпілих та фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема п. п. 3, 5 ч. 2 КПК України, суд приходить до висновку, що він в силу п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 370 372 КПК України, суд

ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернути прокурору Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1