Справа № 592/4129/15-к
Провадження № 1-кп/592/282/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі- ОСОБА_2 ,
з участю прокурора прокуратури м. Суми - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж.
м. Умань Черкаської області, громадянина України,
не працюючого, не одруженого, з вищою освітою,
раніше судимого:
1)08.09.1995р. Уманським міським судом за ст..
42,44,86-1, 140 ч.3 КК України( в редакції 1960 року)
до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією
майна. 04.08.1997р. Постановою Дергачівського
райсуду Харківської області від 01.08.1997 року
звільнений на підставі п.«А» ст..2 Закону України
«Про амністію» від 02.06.1997 року;
2) 16.10.1998 року Уманським міським судом
за ст.. 81 ч.3 КК України ( в редакції 1960року)до
3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою
Уманського міського суду Черкаської області від
16.01.2001 року звільнений умовно-достроков на
на 1 рік 4 дні;
3)10.06.2003 року Уманським міським судом за ст..
162 ч.1 КК України до 2-х років виправних робіт;
4)30.11.2004 року Уманським міськрайонним судом
за ст..ст. 70,185 ч.3, 389 ч.2 КК України до 3 років 7
місяців позбавлення волі , звільнений 08.05.2008 р.
по відбуттю покарання;
5)11.02.2009р. Уманським міськрайонним судом за
ст..ст. 70, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України до 2-х років
позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково
02.09.2010 р. постановою Суворівського районного
суду м. Херсон на невідбутий строк 6 місяців 10 днів;
6) 12.03.2013р. Уманським міськрайонним судом
за ст.ст. 309 ч.2 , 185 ч.2 , 188 ч.2, 357 ч.3 КК України
до 4 років 3 місяців позбавлення волі.30.09.2014 р.
ухвалою міськрайонного суду замінена невідбута
частина покарання на 1 рік 1 місяць 27 днів виправних
робіт з утриманням 15% в дохід держави,
реєстраційний номер облікової картки платника

податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою :
АДРЕСА_1 , проживаючого за
адресою:
-у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст..ст. 185 ч.2,357 ч.1 КК України-,
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив ряд умисних злочинів за наступних обставин:
19.04.2015 р близько 18:20 год. ОСОБА_4 після спільного вживання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Набережна р.Стрілки, 10, користуючись тим, що ОСОБА_5 знаходиться у сильному алкогольному сп`янінні, вирішив викрасти майно останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_5 матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, діючи таємно, повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_5 через свій фізіологічний стан не усвідомлює факт протиправного вилучення його майна, перевірив вміст внутрішньої кишені курточки ОСОБА_5 , де виявив, після чого викрав мобільний телефон Nокіа С2-01 Вlaск, залишковою вартістю 305 гри., а також кредитну банківську картку ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 , користуючись тим, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, випитав у нього пін-код вказаної банківської картки. Після цього, ОСОБА_4 о 18:22 год. підійшов до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Набережна р.Стрілки, 10, та діючи умисно, таємно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_5 матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, з банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 викрав грошові кошти в сумі 1800 грн., чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив що, він 19 квітня 2015 року у вечірній час доби перебував в кафе «Лагуна» м. Суми , куди зайшов потерпілий ОСОБА_7 з яким він познайомився. Так як ОСОБА_7 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння , він запропонував потерпілому викликати для себе автомобіль «таксі», щоб доїхати до дому. На що потерпілий відповів , що у нього не має грошей . Після того , як вони вийшли с кафе, вони направилась к банкомату , щоб зняти гроші з картки потерпілого. Однак , біля банкомату потерпілий впав, злякавшись за життя потерпілого, він викликав карету швидкої медичної допомоги. Після чого він забрав у потерпілого мобільний телефон та банківську картку , які знаходилися в кишенях , одягнутого на ньому одягу. На його запит до потерпілого, той повідомив йому номер пін-коду банківської картки , після чого він зняв з банківського рахунку , відкритого на ім`я потерпілого, 1800 грн.. У скоєному щиро кається , просить строго не наказувати.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав , що про обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, йому стало відомо з відео , яке показав слідчий . Про відсутність мобільного телефону та знятих грошей з карточного рахунку йому стало відомо лише 21 квітня 2015 року . Пом`ятає лише те , що19 квітня 2015 року в вечірній час доби він прийшов до кафе «Лагуна» , що відбувалося в подальшому , не пом`ятає, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються . При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення повторно.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює , перебуває на обліку у нарколога з діагнозом опієва залежність.
За сукупністю обставин вчинення злочинів, їх ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у межах санкції інкримінованих статтей Особливої частини Кримінального кодексу України, застосувавши ч.1 ст. 70 КК України.
У силу ст.71 КК КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинить новий злочин, суд до покарання за новим вироком повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з правилами складання покарань, передбаченими ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків одному дню позбавлення волі відповідають трьом дням виправних робіт.
Отже 1 рік 1 місяць 27 днів виправних робіт дорівнюється 140 дням позбавлення волі, або 4 місяцям 20 дням.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 не відбув покарання, призначене йому вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2013 року , останнє має бути приєднане до покарання за даним вироком.
Відповідно до положень ст.73 КК України при складанні покарань допускається обчислення їх строків у днях.
Тому призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання слід врахувати положення ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, п. «в» ч.1 ст.72 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи в сумі 122,76 грн..
Керуючись ст.ст.368, 370, 373 ,374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.185 , ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за данними статтями у виді:
-за ст. 185 ч.2 КК України- 1 року 9 місяців позбавлення волі;
-за ст. 357 ч.1 КК України-1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 9 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71ч.1, 72 ч.1 п. «в» КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16 червня 2015 року, тобто з часу його затримання.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи, в сумі 122,76 грн..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачем , який перебуває під вартою ,-в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1