АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/713/14 Справа № 694/1123/14-к Категорія: ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисникаОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8
потерпілоїОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.07.2014 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, перебуває у цивільному шлюбі, непрацюючого, не військово зобов`язаного, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого: 19.01.2007 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового терміну строком на 1 рік; 14.11.2011 року Звенигородським районним судом Черкаської області по ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту, судимість в установленому законом порядку знята та погашена, засуджено:

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі

На підставі ст.. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначено за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтись для реєстрації в КВІ.

Запобіжний захід залишено попередній особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Вирішено долю речових доказів.

встановила:

Вироком суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено за те, що він наприкінці січня 2014 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_9 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб та потерпілої, шляхом зриву навісних замків на приміщенні будинку та приміщенні літньої кухні, незаконно проник в середину вказаних приміщень, звідки, таємно, умисно, з корисливою метою викрав особисті речі потерпілої, а саме:

2 шт. алюмінієвих бідонів ємністю 40 літрів кожний, вартість одного бідону становить 350

грн. 10 коп., на загальну суму 700 грн. 20 коп.;

7 шт. чугунних казанів ємкістю 10 літрів кожний, вартість одного казана становить 40 грн., на загальну суму 280 грн.;

алюмінієва каструля з кришкою ємкістю 40 літрів, вартістю 220 грн. 40 коп.; алюмінієва миска ємністю 20 літрів, вартістю 150 грн. 20 коп.;

3 шт. алюмінієвих каструль ємністю 3 літра кожна, вартість однієї каструлі становить 35

грн., на загальну суму 105 грн.;

З шт. чугунні сковорідки, вартість однієї сковорідки становить 70 грн., на загальну суму 210 грн.;

чавунну плиту вартістю 120 грн.;

паяльну лампу вартістю 70 грн.;

2 шт. порожніх газових балонів ємкістю 40 літрів кожний, вартість одного балону становить 60 грн., на загальну суму 120 грн.;

металеву каністру ємністю 20 літрів вартістю 100 грн. з вмістом дизельного пального вартістю 220 грн., на загальну суму 320 грн.;

пластмасове відро ємкістю 10 літрів вартістю 13 грн.;

прес саморобний із нержавіючої сталі вартістю 104 грн.

металеву праску вартістю 42 грн.

сокиру з топорищем вартістю 30 грн.;

набір ножів в кількості 5 шт. вартістю 30 грн.;

клейонка кольорова в рулоні довжиною 5 м. вартістю 80 грн.;

скатерка на стіл вартістю 50 грн.;

килими в кількості 2 шт. вартістю 200 грн.;

рукомийник дюральо-алюмінієвий вартістю 50 грн.;

скляна пляшка ємністю 4 літри вартістю 50 грн.;

навісний замок вартістю 50 грн.;

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 2 994 грн. 80 коп., чим заподіяв останній матеріальних збитків на вищевказану суму.

Він-же, в середині лютого 2014, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де побачив автомобіль марки ВАЗ -21013 державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власні належить потерпілій ОСОБА_12 , і скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власниці автомобіля, таємно, умисно, з корисливою метою, за допомогою своїх ключів від свого, автомобіля, відчинивши багажне відділення вищевказаного автомобіля, звідки незаконно викрав шину автомобільну марки ROSAVASTART 165/70 R13 БЦ -19 з диском, загальна вартість яких становить 298 грн., домкрат вартістю 64 грн., після чого з баку автомобіля ОСОБА_12 , злив, чим незаконно викрав 10 літрів бензину марки А - 92, вартість 1 літра бензину становить 10грн.ё 70 коп., на загальну суму 107 грн.

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 469 грн., чим заподіяв останній майнову шкоду на вищевказану суму.

Він же, в середині лютого 2014, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку за адресою АДРЕСА_4 який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_13 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб та потерпілого, шляхом зриву навісного замка в підсобному приміщенні, яке розташоване на території вищевказаного домоволодіння, незаконно проник в середину вказаного приміщення, звідки, таємно, умисно, з корисливою метою викрав особисті речі потерпілого, а саме:

велосипед марки «Салют» вартістю 1100 грн.;

електромотор вартістю 350 грн.;

точило з верстака вартістю 45 грн.;

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 1495 грн., чим заподіяли останньому майнову шкоду на вищевказану суму.

Він-же, в середині лютого 2014, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку за адресою АДРЕСА_4 який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_13 скориставшись відсутністю сторонніх осіб та потерпілого, незаконно проник через незачинені двері в середину підсобного приміщення, звідки, таємно, умисно, з корисливою метою викрав особисті речі потерпілого, а саме:

велосипед марки «Ардіс» вартістю 600 грн.;

4 шт. електродрелі на загальну суму 1132 грн.;

2 шт. електролобзика на загальну суму 760 грн.;

Електрорубанок вартістю 400 грн.;

Електроточильник вартістю 372 грн.;

Електроножниці по металу вартістю 420 грн.;

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 3684 грн., чим заподіяв останньому майнову шкоду на вищевказану суму.

Він-же, в ніч з 20.02.2014 року на 21.02.2014 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де побачив автомобіль марки ГАЗ 2410 державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_14 , і, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, таємно, повторно, умисно, з корисливою метою, відчинивши замок багажного відділення вищевказаного автомобіля, звідки незаконно викрав, гідравлічний домкрат вартістю 104 грн., набір інструментів вартістю 144 грн., бензолійку вартістю 31 грн. 50 коп.

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 279 грн. 50 коп., чим заподіяв останньому майнову шкоду на вищевказану суму.

Він-же, наприкінці лютого 2014 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_6 , де побачив автомобіль марки ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_15 , і скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, таємно, повторно, умисно, з корисливою метою, відчинивши замок багажного відділення вищевказаного автомобіля, звідки незаконно викрав, гідравлічний домкрат вартістю 167 грн., поліетиленову пляшку ємкістю 5 л., з вмістом незамерзаючої рідини вартістю 61 грн., набір професійних головок вартістю 950 гривень. Після чого з баку автомобіля ОСОБА_15 , злив, чим незаконно викрав 5 літрів бензину марки А -92, вартість 1 літра бензину становить 10 грн. 70 коп., на загальну суму 53 грн. 50 коп.

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_15 на загальну суму 1231 грн. 50 коп., чим заподіяв останньому майнову шкоду на вищевказану суму.

Він-же, в ніч з 25.02.2014 на 26.02.2014 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_7 , де побачив автомобіль марки ВАЗ -2106 державний номерний знак НОМЕР_4 , яким на той час користувалась потерпіла ОСОБА_16 , і скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власниці автомобіля, таємно, повторно, умисно, з корисливою метою, відігнувши руками капот вказаного автомобіля, звідки зняв, чим незаконно викрав, акумуляторну батарею G-РАRО 6 ст 60 А, вартістю 356 грн. 20 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_16 майнової шкоди на вказану суму.

Він-же, в ніч з 06.03.2014 року на 07.03.2014 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_8 , де побачив автомобіль марки ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_5 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_17 , і скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, таємно, повторно, умисно, з корисливою метою, відігнувши вітровики на капоті вищевказаного автомобіля та зняв, чим незаконно викрав акумуляторну батарею марки FORSE-60 вартістю 385 грн. Після чого за допомогою ключів власного автомобіля відчинив багажне відділення автомобіля потерпілого ОСОБА_17 , звідки незаконно викрав 15 метрів трьох-жильного алюмінієвого дроту, вартістю 1 метра дроту становила 1 грн. 35 коп., на загальну суму 20 грн. 25 коп.

Всього ОСОБА_8 таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_17 на загальну суму 405 грн. 25 коп., чим заподіяв останньому майнову шкоду на вищевказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_8 систематично вчиняв умисні корисливі кримінальні правопорушення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, не відшкодував потерпілим заподіяні своїми злочинними діями збитки.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі, дослідженими у судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, і не оспорюється в апеляційній скарзі, а також обвинуваченим та його захисником.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи прокурора про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 надмірно м`якого покарання є безпідставними з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд дотримався цих вимог закону і врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, посередню характеристику обвинуваченого, як обтяжуючу покарання обставину, суд врахував вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння, як пом`якшуючу покарання обставину, суд врахував визнання вини та щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, та дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції останнього від суспільства.

Крім того, при апеляційному розгляді справи було встановлено, що потерпілим в кримінальному провадженні було повернуто викрадене у них майно, а потерпілій ОСОБА_9 частково відшкодовано матеріальні збитки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання, як за своїм видом, так і за розміром відповідає вимогам ст.. 65 КК України, і підстав вважати його несправедливим внаслідок м`якості, як вважає прокурор, немає.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відповідно, 4040 грн. і 2000 грн., то такі вимоги не можуть бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції на даній стадії розгляду, оскільки такий цивільний позов, як в період досудового слідства, так і в суді першої інстанції не заявлявся і не був предметом розгляду. Проте, потерпіла не позбавляється права заявити такий позов до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства, що не буде порушенням її права на судовий розгляд.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.07.2014р. щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :