Справа № 11-192/2007 року Головуючий
Категорія ст.. 122 ч.1 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року колегія судців судової палати у
кримінальних справах Апеляційного

суду
Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді
Шершуна В.В., судців Лінника П.О., Майданюк К.І., з участю прокурора Бантюка
І.М.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 5

січня 2007
року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с. Хутір
Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 українця,
громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не
судимого, -

засуджено за ст.
122 ч.1 КК
України на 2 роки
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки.

Він перебуває на
підписці про невиїзд.

Стягнуто з засудженого
на користь: Хмельницької обласної лікарні -
431 грн. 90 коп.
матеріальних витрат на лікування; потерпілого ОСОБА_2 2500 грн. моральної
та 1000 грн.
витрат по оплаті юридичної допомоги.

За вироком суду
ОСОБА_1 засуджено за те, що він 5
вересня 2006 року,
близько 22 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , в приміщенні кафе „Міраж" , що у м.
Шепетівка, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки заподіяв
потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

В апеляціях
засуджений просить вирок суду скасувати, вважаючи його несправедливим та
винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. При
цьому наголошує, що даний вирок постановлений незаконно, на неповно з'ясованих
обставинах і без врахування всіх обставин, які мають значення для правильного
вирішення справи, оскільки є суперечності в висновках експертів щодо тяжкості
тілесних ушкоджень, у вироку безпідставно зазначено про визнання ним вини і
також він не погоджується з сумою стягнутою моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_1 підтвердившого, що вказані тілесні ушкодження
потерпілому ОСОБА_2 спричинив саме він при викладених у вироку суду обставинах,
перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп'яніння, міркування прокурора про
законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, судова палата -

знаходить

що апеляція
засудженого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

2

Суд обґрунтовано
визнав ОСОБА_1 винним скоєні ним злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України
при викладених у вироку обставинах.

Такий висновок
суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у судовому засіданні
доказам.

Так, потерпілий
ОСОБА_2 послідовно, як на досудовому слідстві таі і в суді пояснював, що 5.09.2006 року біля 22-ї
години перебуваючи у кафе „Міраж", що у м. Шепетівка, під час сварки біля
музичного автомата з ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного сп'яніння,
останній побив його, спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Такі покази
потерпілого є об'єктивними і правдивими. Вони підтверджуються показами самого
засудженого ОСОБА_1 в тому числі і в судовому засіданні.

У суду не було
будь-яких підстав не вірити таким показанням потерпілого, чи вважати, що він
обмовив засудженого.

Сам ОСОБА_1
повністю визнав той факт, що дійсно саме він спричинив тілесні ушкодження
потерпілому при викладених у вироку суду обставинах.

Об'єктивно
винність ОСОБА_1 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження
потерпілому ОСОБА_2 підтверджується і висновком судово-медичного експерта за № 1035 від 14.10.2006 року, з якого
вбачається, що потерпілому ОСОБА_2 внаслідок нанесення йому удару в обличчя
було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (л.с. 28).

Всім цим доказам
в їх сукупності суд дав належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про
повне доведення вини ОСОБА_1 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесного ушкодження, вірно кваліфікувавши його злочинні дії
за ч.1 ст. 122 КК
України.

Будь-яких
порушень судом норм КПК України при розгляді кримінальної справи, які б давали
підстави до скасування вироку суду, колегія суддів не знаходить і таких не
навів сам засуджений.

За таких
обставин апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Міра покарання
ОСОБА_1призначена у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням
ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Підстав
до скасування вироку суду щодо ОСОБА_1 колегія суддів не знаходить.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. З 65,
366 КПК України, колегія суддів -

Ухвалила:

Вирок
Шепетівського міськрайонного суду від 5
січня 2007 року
щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляцію без задоволення..