Справа № 545/60/15-к
Провадження № 1-в/545/32/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2015 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України , одруженого, інваліда третьої групи, раніше не судимого

Засуджений 18.10.2012 року вироком Волноваського районного суду Донецької області за ст.286 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки ,

про заміну невідбутої частини покарання більш м яким у виді обмеження волі згідно ст. 82 КК України
ВСТАНОВИВ:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м яким у виді обмеження волі згідно ст. 82 КК України, вказавши, що перебуває в місцях позбавлення волі та відбув 1/3 частину строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому прохає застосувати до нього ст. 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, прохав задовольнити з наведених в ньому підстав.

Представник адміністрації вказав, що засуджений за час відбування покарання заохочень не мав, мав одне стягнення, тому вважає, що ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м яким у виді обмеження волі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 судимий 18.10.2012 року вироком Волноваського районного суду Донецької області за ст.286 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Встановлено, що засудженим відбуто 1/3 частина строку покарання

За час відбування покарання засуджений заохочень не мав було накладено 1 стягнення, а саме, догана за зберігання заборонених предметів.

Як вбачається з характеристик на засудженого в тому числі і з останньої від 15.01.2015 року, ОСОБА_4 за період відбування покарання характеризується посередньо, на даний час не працевлаштований. Засуджений підлягав заміні невідбутої частини покарання більш м`яким після відбуття ? частини строку покарання , тобто після 13.11.2014 р., матеріали були розглянуті 08.12.2014 року (протокол №23) та прийнято рішення відмовити в застосуванні даної пільги, так як засуджений не став на шлях виправлення. (а. ос. с. 55).

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини не можуть свідчити про виправлення засудженого, його сумлінну поведінку, чесне ставлення до праці за період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст. 537, ст..539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м яким у виді обмеження волі згідно ст. 82 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1