Дата документу Справа № 324/1841/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/112/15
Єдиний унікальний № 324/1841/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого: судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000886, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_7 , на вирок колегії суддів Пологівського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Запоріжжя, українку, громадянку України, маючу не повну середню освіту, не працюючу, не заміжню, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:

1) 23.05.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України вказана судимість погашена;

2) 07.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік;

3) 22.03.2010 року Хортицьким районим судом м. Запоріжжя за ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 05.05.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 14 днів;

4) 15.02.2013 року Пологівським районним судом за ст. 395 КК України до арешту на термін 2 місяці. Звільнена 24.05.2013 року за відбуттям терміну покарання;

5) 13.02.2014 року Пологівським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт;

визнано винуватою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено у виді тримання під вартою. Строк покарання ухвалено рахувати з 21.06.2014 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням дактилоскопіческих експертиз у розмірі 736 грн. 11 коп., судової експертизи холодної зброї у розмірі 245 грн. 07 коп., судово-імунологічної експертизи у розмірі 245 грн. 07 коп.

Цивільний позов у провадженні не заявлено. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 21 червня 2014 року приблизно о 15 годині ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки з ОСОБА_9 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з прямим умислом, з метою заподіяння смерті, за допомогою ножа завдала ОСОБА_9 один удар в область лівої половини грудної клітини, заподіявши смерть потерпілому, а саме завдавши тілесні ушкодження небезпечні для життя, від яких останній помер у автомобілі швидкої допомоги. Крім того ОСОБА_9 отримав ножове пошкодження кисті лівої руки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 199 від 23 липня 2014 року смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, і хрящової частини 5 ребра зліва, що супроводжувалось крововиливом в порожнину навколо сердечної сорочки об`ємом 500 мл., ускладненого стисканням серця кров`ю.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, і хрящової частини 5 ребра зліва стало небезпечним для життя пошкодженням, мало ознаки тяжкого тілесного і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

При судово-медичній експертизі крові від трупу виявлено етиловий алкоголь в крові в концентрації 3,8 проміле.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. При цьому зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд не врахував усі обставини, що пом`якшують покарання останньої, та на які звертала увагу сторона захисту, а саме що обвинувачена завдавши удар ножем загиблому, між тим самостійно викликала швидку допомогу, по приїзду якої разом з лікарем надавала допомогу ще живому ОСОБА_9 , перев`язуючи його, що зокрема підтверджено і показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходились поруч в момент скоєння злочину та після, а тому суд відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 66 КК України повинен був визнати в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Крім того, не надав уваги передумовам вчинення злочину, а саме поведінці загиблого ОСОБА_9 , який на фоні алкогольного сп`яніння постійно влаштовував сварки, неодноразово виганяв обвинувачену з дому, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та інше, а тому безпідставно відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України не визнав в якості обставини, що пом`якшує покарання вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. Не врахувавши вказані обставини, в якості пом`якшуючих покарання обвинуваченої, та не навівши мотиви своєї відмови щодо невизнання їх в якості таких, суд не обґрунтував свої висновки щодо необхідності призначення обвинуваченій покарання саме у виді 8 років позбавлення волі. Тому просить вирок змінити та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі;

- обвинувачена ОСОБА_8 зазначає, що призначаючи їй покарання, суд першої інстанції не врахував усі пом`якшуючі обставини, а саме неправомірну поведінку загиблого ОСОБА_9 , який зловживаючи спиртними напоями постійно ображав її, чинив сварки, внаслідок яких вона із своїм співмешканцем - ОСОБА_10 , неодноразово уходили з дому. В день вбивства, потерпілий знову перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння почав висловлювався на її адресу та її родичів нецензурною лайкою, на прохання припинити такі дії не реагував, внаслідок чого вона не розуміючи, що відбувається, та як ніж опинився в її руках, прийшла до тями вже коли все відбулось. Після цього вона відразу викликала швидку допомогу, допомагала лікарю у наданні допомоги потерпілому, вину у вчиненні злочину визнала, щиросердно розкаялася у вчиненому та допомагала слідству.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинувачену, зокрема в останньому слові, та її захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, але вирок необхідно змінити з огляду на наступне.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та стосовно кваліфікації її дій, у скарзі не оскаржується, внаслідок чого, вирок суду в зазначеній частині перевірці і дослідженню не підлягає відповідно до положень ст. 404 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції прийняв до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, дані, що характеризують її особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З урахуванням того, що ОСОБА_8 щиро покаялася у скоєному, суд правильно призначив їй за скоєне кримінальне правопорушення покарання, близьке до мінімального. Колегія суддів вважає, що таке покарання є справедливим і відповідає тяжкості скоєного, а тому не вбачає достатніх підстав до задоволення скарг.

В той же час, у вступній частині вироку суд, зазначаючи судимості ОСОБА_8 , вказав на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2008 року, яким ОСОБА_8 засуджена за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням терміном на 1 рік. Відповідно до вимог ст. 89 КК України зазначена судимість погашена, внаслідок чого вказівка на неї у вироку не відповідає вимогам закону і підлягає виключенню з тексту вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Пологівського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 змінити.

Виключити з вироку вказівку про судимість ОСОБА_8 за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2008 року.

В решті вирок залишити без змін.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії вказаного судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4