Ухвала

іменем україни

27 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого
Франтовської Т.І.,

суддів:
Тельнікової І.Г., Суржка А.В.,

при секретарі Медицькій
У.І.,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001225, за
обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

та мешканця АДРЕСА_1, громадянина
України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 313 КК
України,

за участю прокурора Вергізової
Л.А.,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 26
березня 2014 року ОСОБА_1 засуджено:

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_1 покарання
у виді у виді 5 років позбавлення волі
без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки та покладено обов'язки
передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 17 червня 2014 року вирок
районного суду щодо ОСОБА_1 залишено
без зміни.

Прокурор, який брав участь у розгляді
кримінального провадження судом
першої інстанції, у своїй касаційній
скарзі, не оспорюючи доведеності вини
та правильності кваліфікації дій
засудженого ОСОБА_1, порушує питання
про скасування судового рішення
апеляційного суду і призначення нового
розгляду у суді апеляційної інстанції
у зв'язку з невмотивованістю рішення
суду апеляційної інстанції, щодо
застосування ст. 69 КК України при
призначенні покарання засудженому, а
як наслідок невідповідністю
призначеного ОСОБА_1 покарання
тяжкості вчинених ним кримінальних
правопорушень та даним про його особу
внаслідок м'якості.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним та засуджено за те, що він на
початку 2013 року знаходячись за місцем
свого проживання в АДРЕСА_1, з побутових
предметів та придбаних в аптеці
скляних колб і полімерних флаконів
незаконно виготовив ємкості, які
будучи зібраними в комплексі з
побутовим посудом, є обладнанням,
призначеним для виготовлення
психотропних речовин, яке зберігав та
використовував для вказаних цілей.

На початку грудня 2013 року ОСОБА_1 за
місцем свого проживання з
ефедриновмісних пігулок і хімічних
реактивів з використанням кустарно
виготовленого обладнання, незаконно
виготовив порошкоподібну речовину, яка
містить у своєму складі психотропну
речовину - метамфетамін та незаконно
зберігав його з метою збуту.

12 грудня 2013 року близько 17:30 год.
ОСОБА_1, знаходячись на перехресті вул.
Соборної та площі Радянської в м. Ізюмі,
під час проведення негласної слідчої
дії - контролю за вчиненням злочину у
формі оперативної закупки незаконно
збув ОСОБА_2 за 1200 грн. полімерний
пакунок з порошкоподібною речовиною,
яка згідно висновку судово-хімічної
експертизи № 2145 містить психотропну
речовину - метамфетамін масою 0,0754
грама.

16 січня 2014 року близько 14 години ОСОБА_1,
знаходячись на перехресті вул.
Соборної та вул. Радянської в м. Ізюмі,
під час проведення вказаної негласної
слідчої дії повторно незаконно збув
ОСОБА_2 за 600 грн. два полімерних пакунка
з порошкоподібною речовиною, яка
згідно висновку судово-хімічної
експертизи № 86 містить психотропну
речовину - метамфетамін масою 0,0262
грама.

16 січня 2014 року у період часу з 14:20 до 15:50
год. у ході проведення обшуку за місцем
проживання ОСОБА_1 виявлено та
вилучено: 1) полімерний пакунок з
порошкоподібною речовиною, яка згідно
висновку судово-хімічної експертизи №
138 містить психотропну речовину -
метамфетамін масою 0,6833 грама, яку він
незаконно виготовив та зберігав з
метою збуту, 2) полімерну трубку, дві
скляні колби, полімерний флакон,
резинова пробка з вставленою скляною
піпеткою, металевий тримач (кустарно
виготовлений з мідної проволоки),
верхня частина від полімерної пляшки з
кришкою та вставленим паперовим
фільтром, які згідно висновку судової
експертизи можуть бути використані для
виготовлення психотропної речовини -
метамфетаміну.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора Вергізової Л.А., яка не
підтримала касаційну скаргу прокурора,
перевіривши матеріали провадження і
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає що вона не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1
кримінальних правопорушень за
зазначених у вироку обставин та
кваліфікація його дій ґрунтується на
досліджених в судовому засіданні
доказах, належно оцінених судом та
ніким в касаційному порядку не
оскаржується.

Доводи прокурора про невідповідність
призначеного покарання тяжкості
вчиненого ОСОБА_1 кримінальних
правопорушень та даним про його особу,
на думку колегії суддів, є
безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України,
при призначенні покарання суду
необхідно враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності
кількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного суд,
умотивувавши своє рішення, може
призначити основне покарання, нижче
від найнижчої межі, встановленої в
санкції статті (санкції частини статті)
Особливої частини цього Кодексу, або
перейти до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного в
санкції статті (санкції частини статті)
Особливої частини цього Кодексу за цей
злочин.

Як убачається з матеріалів справи, при
вирішенні питання про призначення
засудженому покарання із
застосуванням ст. 69 КК України, суд у
повній мірі дотримався вимог
зазначених законів. Зокрема, враховано
ступінь тяжкості вчинених засудженим
кримінальних правопорушень,
відсутність обставин, що обтяжують
покарання. Призначаючи покарання, суд
урахував дані про особу засудженого, а
саме, засуджений раніше не судимий,
повністю визнав свою вину, має на
утриманні матір інваліда 2 групи, що суд
відніс до пом'якшуючих покарання
ОСОБА_1 обставин.

За наявності кількох обставин, що
пом'якшують покарання, враховуючи
принцип індивідуалізації покарання,
відношення засудженого до вчиненого,
суди першої та апеляційної інстанції
дійшли обґрунтованого висновку про
можливість застосування до ОСОБА_1 ст. 69
КК України.

Вважати призначене ОСОБА_1 покарання із
застосуванням ст. 69 КК України
несправедливим внаслідок його
м'якості, про що йдеться у касаційній
скарзі прокурора, немає підстав. Обране
покарання і рішення суду слід визнати
таким, яке є необхідним для виправлення
засудженого та попередження нових
злочинів.

Ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального
процесуального закону, які перешкодили
чи могли перешкодити судам повно та
всебічно розглянути дане кримінальне
провадження і постановити законне та
обґрунтоване рішення, колегією суддів
по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 434, 436, 438 КПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав
участь у розгляді кримінального
провадження судом першої інстанції,
залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської
області від 17 червня 2014 року щодо
засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________
___________________

Т.І. Франтовська І.Г. Тельнікова А.В.
Суржок