Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одесскої області у
складі: головуючого одноособово судді
Загородній І.В., при секретарі
Михайлакій С.О., за участю старшого
прокурора Мальцева М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду м. Білгород-Дністровського
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.
Козацьке, Білгород - Дністровського
району, Одеської області, українку,
громадянку України, не судиму, не
заміжню, утриманців не має, працююча за
наймом, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 383 ч.2
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2013 року, о 16 годин 20 хвилин
обвинувачена ОСОБА_1, умисно, завідомо
неправдиво повідомила
Білгород-Дністровський MB ГУМВС України
в Одеській області про вчинення
стосовно неї кримінального
правопорушення, звинувативши ОСОБА_3,
та інших осіб у скоєні тяжкого
кримінального правопорушення, а саме в
тому, що в період часу з 19 годин 00 хвилин
12.06.2013 р. по 02 годину 00 хвилин 13.06.2013р.,
знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, шляхом
застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, група осіб зґвалтувала її.

За вищевказаним фактом, 14.06.2013
відомості внесені до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0001626
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152
КК України, та розпочато досудове
розслідування, у якому ОСОБА_1 була
визнана потерпілою.

До чергової частини
Білгород-Дністровського MB ГУМВС
України в Одеській області 05.07.2013 року
від обвинуваченої ОСОБА_1, надійшла
явка з повинною, в якої вона,
щиросердечно зізнається у скоєнні нею
протиправній дій, які призвели до
порушення кримінального провадження,
за. фактом її згвалтування групою осіб,
що не відповідає дійсності.
Знаходячись у стані нервового
потрясіння від конфліктної ситуації,
вона написала заяву о її зґвалтуванні,
у чому щиро розкаюється та просить
закрити кримінальне провадження.

Обвинувачена ОСОБА_1 у судовому
засіданні винною визнала себе у
повному обсязі, та повністю
підтвердила обставини вчиненого нею
кримінального правопорушення,
пояснила суду, що дійсно вона 13.06.2013
року, о 16 годин 20 хвилин, умисно,
завідомо неправдиво повідомила
Білгород-Дністровський MB ГУМВС України
в Одеській області про вчинення
стосовно неї кримінального
правопорушення, звинувативши ОСОБА_3,
та інших осіб у скоєні тяжкого
кримінального правопорушення, а саме в
тому, що в період часу з 19 годин 00 хвилин
12.06.2013 р. по 02 годину 00 хвилин 13.06.2013р.,
знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, шляхом
застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, група осіб зґвалтувала її.
У скоєному щиро розкаялась, просила
суворо не карати, запевнила, що більше
не буде вчиняти кримінальне
правопорушення. Просила розглянути
провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК
України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України,
суд має право, якщо проти цього не
заперечують учасники судового
провадження, визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. За згодою
учасників процесу, судом визнано
недоцільним дослідження доказів,
стосовно тих фактичних обставин
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому
судом з'ясовано, що обвинувачена та
інші учасники процесу правильно
розуміють зміст цих обставин, сумніву у
добровільності та істинності їх
позицій не має, а також роз'яснює йому,
що в такому випадку він буде
позбавлений права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Суд, з'ясувавши думку сторін
кримінального провадження, роз'яснив
сторонам кримінального провадження
вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки
обмеження обсягу доказів, визнав
недоцільним дослідження інших доказів,
крім допиту обвинуваченої ОСОБА_1
відносно фактичних обставин справи,
оскільки вони ніким не оспорюються,
дослідженням тільки доказів, які
характеризують його особистість.

Обвинувачена ОСОБА_1 та інші
учасники кримінального провадження
погодилися з тим, щоб судовий розгляд
обмежився її допитом, дослідженням
доказів, які характеризують її
особистість. Їй було роз'яснено, що в
даному випадку вона позбавляється
права оспорювати в апеляційному
порядку фактичні обставини
правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд
визнає винною обвинувачену ОСОБА_1
інкримінованому їй кримінальному
правопорушенні та кваліфікує її за ст.
383 ч.2 КК України - тобто завідомо
неправдиве повідомлення про вчинення
злочину, поєднане з обвинуваченням
особи у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України до
обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченої ОСОБА_1, суд відносить
щире каяття, активне сприяння
розкриттю кримінального
правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України
обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченої ОСОБА_1, судом не
встановлено.

При призначенні покарання
обвинуваченої ОСОБА_1 суд враховує :
суспільну небезпеку і характер
вчиненого нею кримінального
правопорушення, тяжкість скоєного,
позитивну характеристику, що
кримінальні правопорушення, згідно зі
ст. 12 КК України відноситься до
категорії середньої тяжкості, її щире
каяття в скоєному, активну участь у
розкритті кримінального
правопорушення, раніше не притягувався
до кримінальної відповідальності, не
одружена, не має на утриманні
неповнолітніх дітей, суд вважає
недоцільним відбування покарання у
вигляді позбавлення волі та приходить
до переконання про можливість
звільнення обвинуваченої ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням у
відповідності до ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376,
392- 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 383 ч.2 КК України, і на
підставі санкції даної статі
призначити покарання у вигляді 3 (трьох)
років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України
звільнити засуджену ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на засуджену ОСОБА_1 наступні обов'язки:

- періодично з'являтися для реєстрації
до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засуджених
здійснюється кримінально-виконавчою
інспекцією за місцем проживання
засуджених.

Запобіжний захід засудженої ОСОБА_1 не
обирався.

Строк відбування покарання засудженої
ОСОБА_1 обчислювати з моменту
проголошення вироку.

Матеріали кримінального
провадження № 0001918 залишити при
обвинувальному акті з подальшим
зберіганням з обвинувальним актом №
495/6840/13-к.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Одеської області
протягом 30 днів з моменту його
проголошення, через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з
вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може
бути оскаржений в апеляційному порядку
з підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя :