Номер провадження 1-кп/754/551/15
Вирок
Іменем України
05 серпня 2015 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0006380 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2002 р.н., зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не має судимості, ідентифікаційний код НОМЕР_1
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 31 травня 2015 року приблизно о 16 год. 00 хв. з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкрите вікно проник до приміщення аварійної бригади Деснянського району м. Києва на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , звідки взяв рукою зі столу належні потерпілому ОСОБА_5 ноутбук «Асус» та зарядний пристрій до нього, загальною вартістю 1083 грн. 33 коп., після чого спустився на землю, однак свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками даної установи на місці вчинення злочину.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся та підтвердив встановлені судом обставини, дав показання, що 31 травня 2015 року приблизно о 16 год. йшов з товаришем по вул. Закревського на зупинку громадського транспорту. По дорозі відлучився у двір одного з будинків, товариш залишився його чекати на місці. У дворі будинку АДРЕСА_2 побачив двоповерхове приміщення, на першому поверсі якого було відчинене вікно, через вікно побачив ноутбук, який знаходився на столі. У нього виник умисел на крадіжку ноутбука. Оскільки в приміщенні сторонніх осіб не було, на вулиці також, він заліз на металеві ящики, що були під вікном, через вікно рукою взяв зі столу ноутбук та зарядний пристрій до нього, після чого вирішив спуститись вниз. В цей момент до нього підійшов знайомий та сторонні люди, які запитували, що він робить. Злякавшись він віддав ноутбук товаришу та почав тікати з місця скоєння злочину, однак пізніше повернувся. Товариш про його намір скоїти крадіжку нічого не знав, ця думка у нього виникла спонтанно. Пояснити причини крадіжки не може.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді дав показання, що працює в аварійній бригаді Деснянського району м. Києва, що розміщується на першому поверсі двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 . 31 травня 2015 року о 08 год. він заступив на зміну. Кожна бригада має своє приміщення роздягальню, де залишаються особисті речі. Того дня, він залишив в роздягальні ноутбук «Асус» із зарядним пристроєм на столі, що знаходився біля вікна, вікно того дня було відкрите, оскільки було спекотно. В другій половині дня, коли він повертався з напарниками з виклику на робоче місце, йому повідомили, що незнайомий чоловік намагався викрасти з роздягальні належний йому ноутбук та зарядний пристрій. Майно йому було повернуто працівниками міліції.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не має судимості, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи особу винного, який має визначене місце проживання, має на утриманні малолітню дитину 2002 р.н., щире каяття у скоєному, обставини скоєного кримінального правопорушення, відсутність з боку потерпілого матеріальних та моральних претензій, майно повернуто потерпілому, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази в кримінальному провадженні: ноутбук «Асус», зарядний пристрій до нього, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , підлягають залишенню за належністю останньому.
Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні (проведення судово-товарознавчої експертизи) в сумі 368 грн. 28 коп.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази в кримінальному провадженні: ноутбук «Асус», зарядний пристрій до нього, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю останньому.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 368 грн. 28 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя -