Справа №11а-181,2007р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст.ст.15-18бч.2, Дзиговський Ю.В.
187ч.2;309ч.1,311ч.1 КК України. Доповідач - Раєнок В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця «27» дня

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Червоненка В.Я. Суддів: Раєнка В.І., Вороненко Т.В. З участю прокурора - Литвиненка О.О. захисника -
ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та захисника в інтересах засудженого на вирок Комсомольського
районного суду м.Херсона від «27» грудня 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком раніше неодноразово судимий

ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, -

засуджений за ст.15ч.3-18бч.2 КК
України до 4 років позбавлення волі і

на підставі ст.70ч.4 КК України до
5 років позбавлення волі,;

за ст.15ч.3-18бч.2 КК України до 4
років позбавлення волі;

за ст. 18бч.2 КК України до 5 років
позбавлення волі;

за ст. 187ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі, з
конфіскацією

всього належного засудженому майна;

за ст. 309ч.1 КК України до 2 років обмеження
волі;

за ст. 311ч.1 КК України до 1 року
обмеження волі і на підставі ст. 70ч.1

КК
України до 13
років позбавлення волі, з
конфіскацією всього

належного засудженому майна.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків до 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного
засудженому майна в кримінально-виконавчій установі.

Засуджений утримується під вартою з 26.10.2005 року і з нього стягнуто матеріальні збитки на користь потерпілих:

·
ОСОБА_3 - 1435 грн.;

·
ОСОБА_4 - 495 грн.;

·
ОСОБА_5 - 11 грн.;

·
ОСОБА_6 -
580 грн., а
також судові витрати
з проведення експертиз - 482,53 грн.

Речові докази - викрадене у потерпілих майно, повернуті останнім.

ОСОБА_1 визнаний
винним і засуджений за те, знаходячись біля 1420 год. 15.12.2004 року
в стані алкогольного сп'яніння на
автовокзалі в м.Херсоні намагався відкрито заволодіти майном ОСОБА_7 вартістю 100 грн., однак свій
злочинний умисел не

2

довів до
кінця у зв'язку із затриманням, за аналогічний злочин, який вчинив біля 19 год. 20.08.2005 року на території ринку
«Шуменський» в м.Херсоні, в процесі якого
намагався відкрито заволодіти належним ОСОБА_8 майном
вартістю 24 грн., але був затриманий на місці вчинення
злочину, а також за розбійні напади з погрозою застосування ножа біля 15 год. 24.08.2005 року в ліфті під'їзду будинкуАДРЕСА_1, в процесі якого заволодів майном ОСОБА_3 вартістю 1435 грн.; розбійний напад біля 12 год. 10.09.2005 року в ліфті під'їзду АДРЕСА_2, в процесі якого
заволодів належним ОСОБА_4 майном вартістю 495
грн.; розбійний напад біля 13 год.
26.09.2005 року в ліфті під'їзду будинку АДРЕСА_3, в процесі якого
заволодів належним потерпілій ОСОБА_6 майном
вартістю 580 грн. та за відкрите заволодіння
майном ОСОБА_5 вартістю 11 грн., яке мало місце біля 20 год. 16.09.2005 року на території ринку «Шуменський» в
м.Херсоні.

Окрім того, ОСОБА_1 засуджений за незаконне придбання і зберігання без цілі збуту особливо-небезпечного
наркотичного засобу -каннабісу, масою 17,9гр та екстракту
каннабісу масою 0,082 гр., які вилучені за місцем його проживання 5.11.2005 року і
незаконне придбання і зберігання без цілі
збуту прекурсору - фенілпропаноламину.

В задоволенні заявленого по справі цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків відмовлено в зв'язку з
тим, що ці збитки відшкодовані потерпілій
добровільно, відповідно наданих нею документів.

В апеляціях:

засуджений
ОСОБА_1 вказує на те, що передбачені ст.1874.2
КК України злочини він не вчиняв і просить виключити ці епізоди з
пред'явленому обвинувачення, перекваліфікувати його дії зі ст. 1864.2 КК України на ст. 185ч.2 КК України,
оскільки викрав майно потерпілих таємно, переглянувши справу;

захисник в інтересах засудженого просить змінити вирок суду, перекваліфікувавши дії засудженого зі ст.
15-18бч.2, ст.18бч.2 КК України на ч.1 ст.185 КК України та з ч.3ст.15-18бч.2
КК України на ст. 356 КК України і закрити провадження по справі за ст.
185ч.1; ст.1874.2; ст.309ч.1 та ст.311 КК України, а за ст. 356 КК України пом'якшити покарання, посилаючись на те, що за
першим епізодом обвинувачення, ніхто
не бачив як ОСОБА_1 заволодів майном ОСОБА_7 і зразу ж був затриманий, а за епізодом заволодіння майном ОСОБА_8, він
вчинив не грабіж, а самоправство. За епізодами розбійних нападів на думку адвоката не здобуто доказів, які б
підтверджували вчинення цих нападів
засудженим. За епізодом відкритого заволодіння майном ОСОБА_5, також ніхто не бачив самого моменту заволодіння,
а тому на думку адвоката ОСОБА_1 вчинив крадіжку.

Не здобуто на думку адвоката слідством і судом доказів вчинення засудженим
злочинів, передбачених ст.ст. 309ч.1 та 311ч.1 КК України. На
підставі наведеного адвокат ставить питання про декриміналізацію за епізодом
ОСОБА_7 дій засудженого на підставі Закону
України від 02.06.2005 року за №2635-14 та пом'якшення призначеного за ст. 356 КК України покарання,
враховуючи пом'якшуючі обставини та тяжке захворювання ОСОБА_1.

3

Заслухавши доповідача, захисника засудженого - батька ОСОБА_1, який
прохав апеляції засудженого та його адвоката задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій засудженого та його
адвоката, а також вислухавши думку прокурора про залишення вироку суду без
змін, колегія суддів приходить до висновку,
що апеляції засудженого і його адвоката задоволенню не підлягають зі
слідуючих підстав.

Судом вірно встановлено фактичні обставини вчиненого засудженим і його висновки про винність у скоєнні злочинів за які його засуджено, при обставинах вказаних у вироку суду
підтверджується частково показаннями самого засудженого, який не
оспорював заволодіння майном ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_5, але рахувавшого, що вчинив не грабіж, а крадіжку;
показаннями потерпілої ОСОБА_7, яка підтвердила, що залишила речі в
салоні автобусу на автовокзалі в м.Херсоні, які викрав засуджений і був
затриманий з її речами;показаннями свідка
ОСОБА_9, який підтвердив, що є водієм автобуса
на якому їхала потерпіла і бачив як з салону автобуса вийшов незнайомий з жіночою сумкою, за яким погнався
ОСОБА_10 Побачивши, що за ним женуться, невідомий почав тікати і був
затриманий біля туалету з викраденими
речами; аналогічними свідченнями ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а також
матеріалами справи за даним епізодом, у тому
числі даними протоколу впізнання, відповідно до яких свідки впізнали засудженого як особу, що
заволоділа в салоні автобусу майном потерпілої. Ці ж свідки підтвердили
свої свідчення при проведенні ставок віч-на-віч із засудженим.

Зібраним за цим епізодом обвинувачення суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за
ст.15ч.3-18бч.2 КК України, оскільки він повторно протиправно
заволодів чужим майном і намагався, утікаючи з
місця злочину, утримати це майно, однак був затриманий, тобто для нього було очевидно, що злочин викрито, але викрадене не залишив.

За епізодом відкритого заволодіння майном ОСОБА_8, його винність підтверджується показаннями потерпілої, яка підтвердила, що засуджений, який знаходився в стані алкогольного
сп'яніння відкрито забрав у неї з рук косметичку з грошима, але був затриманий
і його дії вірно кваліфіковані судом за
ст.15ч.3-186ч.2 КК України за ознакою повторності,
оскільки для нього було очевидно, що він відкрито і протиправно
заволодіває чужим майном.

За епізодом
розбійних нападів з погрозою застосування ножа
винність ОСОБА_1 підтверджується послідовними показаннями потерпілих та
матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_3 підтвердила, що в денний час 24.08.2005 року вона зайшла до кабіни ліфту, а за нею зразу ж зайшов засуджений, який дістав ніж, яким зрізав мобільний
телефон з підвіски і пішов. Потерпіла злякалася ножа і
нічого не могла зробити.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що в денний час 10.09.2005 року, в кабінці ліфту по АДРЕСА_2, де вона знаходилася, зайшов ОСОБА_1 і погрожуючи ножем заволодів належним їй
мобільним телефоном та іншими речами. Погрозу ножем вона сприйняла
як реальну.

4

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що в
денний час 29.09.2005р. до кабінки ліфту по
АДРЕСА_3 зайшов засуджений і
погрожуючи ножем заволодів її телефоном «Сіменс-А55». Злякавшись ножа вона не чинила опору. При
проведенні впізнання потерпіла
ОСОБА_4 впевнено впізнала засудженого як особу, що вчинила на неї розбійний напад із застосуванням ножа. В
процесі огляду місяця події виявлено та вилучено обрізану частину підвіски до
мобільного телефону /11, а.с. 51/.
При проведенні впізнання потерпіла ОСОБА_4 впевнено впізнала засудженого як особу, що вчинила на неї розбійний напад, погрожуючи ножем в кабінці ліфту та
заволоділа її майном /т.1, а.с.79/, а під час ставки віч-на-віч
підтвердила показання про те, що саме
ОСОБА_1 вчинив на неї напад погрожуючи ножем /т.1, а.с.98/.

Потерпіла ОСОБА_6 впевнено впізнала ОСОБА_1 як особу, що вчинила на неї розбійний напад і погрожувала ножем
/т.1, а.с. 163/, а при проведенні ставки віч-на-віч
підтвердила свої показання щодо вчиненого відносно неї засудженим
злочину /т.1, а.с. 167-168/.

За наведених
доказів суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що саме засудженим вчинені
ці розбійні напади з погрозою застосування
ножа і вірно кваліфікував його дії за ст. 187ч.2 КК України, не приймаючи до уваги доводи ОСОБА_1 про непричетність до
цих злочинів.

За епізодом відкритого заволодіння майном ОСОБА_5, винність ОСОБА_1 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те,
що засуджений відкрито забрав з лотка, за яким вона торгувала, сигарети, а також його явкою з повинною, в якій він вказав обставини скоєного злочину /т.1, а.с. 133/ і його
дії вірно кваліфіковані судом за ст. 186Ч.2 КК України за ознакою повторність, оскільки він усвідомлював, що відкрито заволодіває чужим майном.

За епізодами незаконного придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу - каннабісу в кількості 17,9гр,
екстракту каннабісу масою 0,082гр та
прекурсору - фенімпропаноламіну, винність ОСОБА_1
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які в якості понятих були присутні при виявленні та вилученні
за місцем проживання засудженого і в присутності його батьків наркотичних засобів і прекурсору. Аналогічними свідченнями ОСОБА_15 і ОСОБА_16, а також матеріалами справи, в тому числі даними протоколу обшуку, санкціонованого судом, в процесі
якого за місцем проживання засудженого вилучені наркотичні засоби
та прекурсор, що підтверджується висновками
фізико-хімічної експертизи /т.3, а.с. 201; 212-214/.

Зібраним за даними епізодами доказам, суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1, відповідно за ст.ст. 309ч.1 і 311ч.1 КК України, не прийнявши до уваги твердження
засудженого про те, що він не вчиняв цих злочинів.

Покарання
ОСОБА_1 обрано судом з урахуванням характеру та підвищеного ступеню суспільної
небезпечності ним вчиненого, даних про його особу, яка характеризується
негативно, раніше неодноразово притягувався
до кримінальної відповідальності за корисливі
злочини, у тому числі і тяжкі, обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність і на думку колегії
суддіз це покарання є достатнім,
справедливим і відповідає вимогам ст.65 КК України.

5

Дослідивши
матеріали справи колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення
апеляції захисника засудженого за підстав, наведених у даній ухвалі.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 27 грудня 2006 року відносно ОСОБА_1 - без змін.