Справа 4с-233/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 01 листопада 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Клока О.М., за участю секретаря Мартинюк О.Г., прокурора
Радзивилюка І.Ф. особи, яка подала скаргу, ОСОБА_1, особи, відносно якої прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, ОСОБА_2, розглянувши
справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого помічника прокурора міста Луцька
Радзивилюка І.Ф. від 15 вересня 2007
року,

ВСТАНОВИВ

Постановою від 15 вересня 2007 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно директора «Волиньфармсервіс-2» ОСОБА_2 на
підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України за
відсудністю в діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 172, 173, 366
та 382 КК України.

В поданій скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись із вищевказаною
постановою прокурора зазначає, що істотні зміни в умовах її прації були
проведені безпідставно, рішення про її дисциплінарну відповідальність і
звільнення незаконні, її примушували до
виконання роботи не обумовленої угодою, тому грубо порушені законодавство та угода про працю. Окрім того,
зазначає що підстава її звільнення, а саме, систематичне невиконання без
поважних причин посадових обов'язків, є неправильною і також є грубим порушенням законодавства про працю.
Стверджує, що мотивом звільнення і
порушення трудових прав послугувало її звернення до органів прокуратури, з приводу порушень, що
допускались на підприємстві. За таких обставин
просить постанову скасувати, матеріали направити прокурору для провадження
додактової перевірки.

Дослідивши матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи №227м-07, матеріали судових справ №
4с-233/07 та 4с-164/07, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала скаргу, пояснення прокурора та ОСОБА_2, які висловив міркування про необхідність
залишення скарги без задоволення, суд приходить до
висновку що скарга до задоволення не підлягає.

Згідно рішення зборів учасників ТзОВ «Волиньфармсервіс-2» від 09 червня 2000
року реорганізовано бухгалтерську службу (а.в.м.27-28).

У відопівідності до наказу № 14к від 09 серпня 2000 року (а.в.м.29) ОСОБА_1 переведена із посади головного бухгалтера на посаду
бухгалтера з посадовим окладом 440 грн.

14 серпня 2007
року ОСОБА_1 переведено
на посаду бухгалтера із посадовим окладом 170 грн(а.в.м. 48).

2

02 листопада 2001 року ОСОБА_1 звільнено з
роботи бухгалтера на підставі

ст. 40 п. 3 КЗпПУ - систематичне невиконання без поважних
причин посадових

обов'язків
(а.в.м.49).

15 січня 2007 року наказом № 137 змінено підставу звільнення ОСОБА_1 на п. 6 ст. 36 КЗпПУ - відмова від виконання роботи після
зміни істотних умов праці (а.в.м.52).

Оскільки рішення про реорганізацію бухгалтерської служби принято зборами учасників ТзОВ «Волиньфармсервіс-2» - колегіального
органу, поркурор обгрунтовано прийшов
висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу грубо порушувати трудові права чи угоду про працю з ОСОБА_1

В суді встановлено, що дійсно мало місце порушення трудових прав ОСОБА_1 під час визначення підстави звільнення, однак це
порушення було виправлене. До того ж з приводу даного порушення в користь
ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду.

Однак, з урахуванням того, що судом визнано правомірність звільнення ОСОБА_1 (а.в.м. 82-85), неправльна вказівка щодо підстави
звільнення не може бути, на думку суду, грубим
порушенням законодавства про працю, в даному випадку, і
тягути за собою кримінальну відповідальність.

Як вбачається з актів (а.в.м. 11-13) ОСОБА_1 відмовлялась виконувати обов'язки бухгалтера, оскільки була не згідна із зміною
істотних умов праці, однак виходила на роботу. Такі дії були
неправильно розцінені як відмова без поважних причин від
виконання своїх службових обов'язків.

Тому суд вважає, що ці обставини не свідчать про примушування ОСОБА_1 до
виконання роботи, не обумовленої угодою.

Окрім того, як
вбачається з матеріалів перевірки, конфліктна ситуація між трудовим колективом ТзОВ «Волиньфармсервіс-2» і його
керівництвом з однієї сторони та ОСОБА_1 - з іншої
обумовлено не лише зверненням останньої до органів прокуратури, а й неналежним виконаним своїх службових обов'язків,
за що та притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

3 урахуванням
наведеного суд приходить до висновку, що прокурором

обгрунтовано прийнято рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи

відносно
ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись
ст. 236-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого помічника прокурора міста Луцька Радзивилюка І.Ф. від 15 вересня 2007 року про
відмову в порушенні кримінальної справи
відносно директора «Волиньфармсервіс-2» ОСОБА_2 на
підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України за відсудністю в діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 172, 173, 366 та 382 КК
України, залишити без задоволення.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Волинської області.