Справа № 1-375/11
В И Р О К

іменем України

05.10.2011 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Верозуб О. А.,

при секретарі Василенко Т.М.,

з участю прокурора Кайданович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, непрацюючого, несудимого, -

за ст.164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, при наступних обставинах.

Так, згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду та за виконавчим листом № 2-877/10 від 17.05.2010 року, ОСОБА_1 зобовязаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 05.03.2010 року і до його повноліття.

Однак, ОСОБА_1 навмисно злісно ухиляється від сплати аліментів з 01.10.2010 року по 01.08.2011 року та має заборгованість по аліментах в сумі 4 000 грн., на попередження державного виконавця про погашення заборгованості не реагує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в предявленому йому обвинуваченні за ст. 164 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що за рішенням суду від 17 травня 2010 року він зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина. Аліменти сплачував до вересня 2010 р., оскільки з того часу ніде не працює. На даний час аліментів, визначених рішенням суду, не сплачує, матеріальної допомоги не надає та не надавав, бо не працює. У скоєному розкаявся.

Крім визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини, його винність в предявленому обвинуваченні встановлена в судовому засіданні і стверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти з 01.10.2010 р. по 01.08.2010 р., і у неї виникли матеріальні труднощі по утриманню неповнолітньої дитини. Не наполягає на суворому покаранні для підсудного.

Так, відповідно до подання державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 17.05.2011 року слідує, що ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-877/10 від 26.03.2007 року зобовязаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 05.03.2010 року і до повноліття дитини, але від сплати аліментів ухиляється. Станом на 01.08.2011 року заборгованість по аліментах складає 4 000 грн. (а.с. 2).

Ці ж обставини стверджуються виконавчим листом № 2-877/10 від 17 травня 2011 року, з якого слідує, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 (а.с.4).

Підсудний ОСОБА_1 неодноразово державною виконавчою службою попереджувався про необхідність сплачувати аліменти та погасити заборгованість по аліментах, однак останній на попередження не реагує (а.с.5-8).

Згідно акту про неможливість стягнення від 20.04.2011 року (а.с.9) слідує, що майна, на яке можна звернути стягнення, за місцем проживання ОСОБА_1 не виявлено.

Підсудний ОСОБА_1, згідно довідки виданої міським центром зайнятості, на обліку не перебуває (а.с.28).

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується посередньо (а.с.25).

Обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Суд, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, а саме покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які ніким не оспорюються.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність підсудного ОСОБА_1 у скоєнному ним злочині, та його дії кваліфікує за ст.164 ч.1 КК України, як умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, особу підсудного, який характеризується посередньо, раніше несудимого, непрацюючого, потерпіла не наполягає на позбавленні волі підсудного, і обирає йому покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку

Головуючий