Дата документу Справа № 332/3945/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/343/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 307 ч. 2
КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001358, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку республіки Азербайджан, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

встановила:
З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2014 року звернувся прокурор, в якій вважає, що ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, посилаючись на те, що в установчій частині обвинувального акта викладені обставини двох епізодів, по кожному з яких ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому, у викладенні другого епізоду зазначено, що речовина, яку обвинувачений зберігав з метою збуту, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, що підтверджується висновком судово-хімічної експертизи №706. Тобто, як вважає апелянт, викладені обставини злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , відповідають кваліфікації, зазначеній в обвинувальному акті, а саме за ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, прокурор вказав, що до матеріалів даного провадження долучені матеріали експертиз №703 та №704 з кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001431, по якому на даний момент постановлено обвинувальний вирок та вирішено питання щодо відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертиз. У зв`язку із зазначеним, на думку апелянта, є недоцільним включення відомостей щодо витрат на проведення експертизи № 703 до обвинувального акту щодо ОСОБА_7 .

Згідно із зазначеною ухвалою суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернутий прокурору Заводського району м. Запоріжжя, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, з посиланням на те, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 307 ч. 2 КК України, не відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки жодна з кваліфікуючих ознак, передбачених саме санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, в правовій кваліфікації дій обвинуваченого по епізоду незаконного придбання та зберігання з метою збуту не зазначена.

Крім цього, з обвинувального акта не зрозуміло, скільки та які саме експертизи були проведені, а також який їх загальний розмір витрат, так як в обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування проведено дві судово-хімічні експертизи № 706 від 19.06.2014 року та № 742 від 20.06.2014 року, загальні витрати за якими становлять 738,88 грн. (по 368,94 грн. кожна), при викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає доведеними (у формулюванні обвинувачення), зазначено три експертизи, а саме: № 703 та 704 від 16.06.2014 року та № 706 від 19.06.2014 року, а в реєстр матеріалів досудового розслідування внесені відомості щодо двох експертиз.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Нормами ст.291 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких, відповідно до ст.314 п.3 ч.3 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору.

Частиною другою ст.291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме, у тому числі з іншими відомостями, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення /п.5/.

Відповідно до змісту обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох епізодів злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини по двом епізодам кримінального правопорушення з відповідною їх правовою кваліфікацією та формулюванням обвинувачення, що відповідає вимогам ст.291 КПК України.

При цьому, при кваліфікації дій обвинуваченого по другому епізоду діянь в обвинувальному акті допущена неточність в частині такої кваліфікуючої ознаки, як збут особливо небезпечного наркотичного засобу, зазначеного в викладених фактичних обставинах та в формулюванні обвинувачення, що не перешкоджає призначенню обвинувального акту до розгляду з відповідною оцінкою цієї обставини під час судового розгляду.

На стадії підготовчого судового провадження суд не має права давати оцінку і робити висновки по обставинам, які стосуються правильності кваліфікації.

Не є перешкодою для призначення обвинувального акту до судового розгляду і встановлена судом невідповідність проведених про провадженню судових експертиз з зазначеними в обвинувальному акті судовими витратами, по яким судом буде прийматись рішення на підставі безпосередньо досліджених доказів, а не на підставі даних обвинувального акту.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвали суду з поверненням обвинувального акту до того ж суду першої інстанції для виконання вимог ст.314 КПК України.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та заявлених в ній вимог, які не узгоджуються з нормами КПК України на стадії проведеного судом підготовчого судового засідання, вона підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2014 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повернутий прокурору Заводського району міста Запоріжжя як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернути Заводському районному суду м.Запоріжжя для виконання вимог ст.314 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4