Справа № 466/2014/14-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальну справу № 466/2014/14-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 125 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2014 року

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до штафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 08 лютого 2014 року близько 09.00 год. в квартирі АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин під час конфлікту, який виник між ним та його матір`ю ОСОБА_10 , використовуючи фізичну перевагу, маючи умисел на спричинення матері тілесних ушкоджень, схопив останню руками за шию та почав її душити, в результаті чого утворився синець на шиї справа, який відноситься до легкого тілесного ушкодження. Своїми діями ОСОБА_7 умисно заподіяв ОСОБА_10 легке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати й кримінальне провадження закрити за відсутності факту злочину. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на наступні доводи: він раніше не судимий, займається суспільно корисною працею; заперечує свою вину та причетність до нанесення побоїв своїй матері ОСОБА_10 ; по справі відсутні будь-які свідки очевидці, потерпіла постійно обмовляє його через особисту неприязнь.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Прокурор вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, доведеною, а апеляційну скаргу необґрунтованою. Просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Потерпіла ОСОБА_10 апеляційну скаргу заперечила, ствердила факт нанесення їй обвинуваченим легкого тілесного ушкодження, просить вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, потерпілу ОСОБА_10 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Твердження сторони захисту про незаконність вироку є необґрунтованими й колегія суддів їх до уваги не бере, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок суду підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_11 , висновком комісійної судово-медичної експертизи № 44 від 13 березня 2014 року.

На виконання вимог закону суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й дав оцінку доказам відповідно до ст. 94 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а викладені в апеляційній скарзі доводи про невинуватість обвинуваченого та відсутність події злочину не бере до уваги як безпідставні.

В ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Те, що під час події злочину не було очевидців, не спростовує правильності висновків суду, оскільки інші зібрані у справі належні й допустимі докази в їх сукупності були достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Показання ОСОБА_7 про те, що злочину він не вчиняв, суд обґрунтовано не взяв до уваги й своє рішення мотивував у вироку.

Колегія суддів не ставить під сумнів показання потерпілої ОСОБА_10 , а твердження апелянта про те, що потерпіла (яка несе кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань) через неприязні відносини оговорює його, жодними доводами не підкріплене.

Що стосується особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, то ці дані були враховані судом при призначенні покарання.

Таким чином правових підстав для зміни чи скасування вироку апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою. Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4