ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа 1-98/07р.

10 вересня
2008р.
Летичівський районний суд

Хмельницької області

у складі головуючої судді Курнос С.О.

при секретарі Іськовій
Т.Л.

за участю
прокурора
Кравця В.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт.Летичів справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця,
гр. України з незакінченою вищою
освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов'язаного, несудимого, по ст.342 ч.2, ст. 345 ч.2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня
2008 року близько 2-ї год. працівниками Летичівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області:
старшим інспектором патрульної
служби ОСОБА_3 , інспектором патрульної
служби ОСОБА_4, дільничним інспектором
ОСОБА_5було припинено протиправні
дії групи осіб поблизу кафе «
Янтар» по вул. Леніна смт.
Летичів. Після чого
працівники міліції запропонували
ОСОБА_2 пройти в
Летичівський РВ для дачі пояснень.ОСОБА_2 в категоричній формі
відмовився виконувати законні
вимоги працівників міліції, з
метою залишити місце події почав
чинити опір( вириватися, шарпати
за форменний одяг, штовхатися)
інспектору патрульної службиОСОБА_4 ,
який намагався провести його до
службового автомобіля. ОСОБА_4, зрозумів, що
самостійно не зможе подолати
опір ОСОБА_2 і
покликав на допомогу старшого інспектора патрульної службиОСОБА_3. Коли
ОСОБА_3наблизився на відстань
менше 1 метра до ОСОБА_2. та ОСОБА_4, ОСОБА_2 наніс йому
удар рукою в ліву частину обличчя
заподіявши тілесні ушкодження
у вигляді підшкірної гематоми
та синця лівої
перед вушної ділянки в
проекції лівого суглобового відростку нижньої щелепи, які
згідно висновку СМЕ № 215 від
8.05.2008р. відноситься до
категорії легких тілесних
ушкоджень.

В судовому
засіданні підсудний вину визнав повністю і показав, що дійсно 15 березня 2008 року близько
2-ї год. трьома працівниками Летичівського РВ УМВС України в
Хмельницькій області було припинено
протиправні дії групи осіб поблизу
кафе « Янтар» по вул.
Леніна смт. Летичів, після чого
працівники міліції запропонували
йому пройти в Летичівський РВ для дачі пояснень. Він категорично відмовився і щоб
залишити місце події почав
вириватися, шарпати їх за форменний одяг, штовхатися, а коли
один із міліціонерів
намагався провести його до службового
автомобіля то йому на допомогу
підійшов інший якому
він наніс удар
рукою в ліву частину обличчя. У
вчиненому кається.

Крім визнання вини підсудним суд вважає, що
вона повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4, який
показав, що 15.03..2008р. бл.
2-ої год. при несенні
патрульної служби ОСОБА_2
чинив опір працівникам
міліції, шарпав за форменний
одяг, штовхався , бився, та наявними у справі доказами, які в судовому
засіданні не досліджувалися, оскільки встановлені фактичні обставини справи
ніким не оспорюються.

Сукупність
доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії підсудного кваліфіковано
вірно за ст. 342 ч.2 КК України, як опір
працівнику правохоронного органу
під час виконання ним
службових обов»язків та за ст.
345ч.2 КК України як
навмисне заподіяння працівнику правохоронного органу
легких тілесних ушкоджень у зв»язку з виконанням
ним службових обов»язків.

При
призначенні покарання суд враховує, що злочин за ст. 342ч.2 КК України є
невеликої тяжкості, а за ст.345 ч.2 КК України - середньої тяжкості.

ОСОБА_2
вперше вчинив злочин, працює на ПП « Промхолод Л», має позитивну
характеристику, молодий за віком, у вчиненому кається, попросив пробачення
у потерпілих в судовому
засіданні.

Щире
каяття пом'якшує його покарання.

Вчинення злочину в стані
алкогольного сп»яніння -
обтяжує покарання.

Аналізуючи
все в сукупності суд приходить до
висновку, що міра покарання ОСОБА_2має бути
призначена в мінімальній межі
санкції ст. 342 ч.2 КК України у виді обмеження волі та ближче до мінімальної межі санкції ст. 345 ч.2 КК України у виді
обмеження волі.

На підставі
ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого
покарання більш суворим
у виді обмеження волі.

Враховуючи особу винного, обставини вчинення
злочину, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням із
встановленням іспитового
строку.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 342ч.2
та за ст. 345ч. 2 КК України і
призначити покарання: за ст. 342 ч.2 КК України -
1 рік обмеження волі, за ст. 345
ч.2 КК України - 1рік 3 місяці обмеження волі.

На підставі
ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточне покарання призначити 1 рік
3місяці обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від
відбування покарання з випробуванням
і встановити іспитовий строк на 1
рік.

Міру запобіжного заходу, до набрання
вироком чинності, залишити засудженому підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя С.О.Курнос