АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Коваль
С.М.

суддів Беця О.В.,
Приндюк М.В.

з участю секретаря Міленко
О.В.

прокурорів Попова
А.О., Федорчука О.В.

підозрюваного ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_2 в інтересах
підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу
слідчого судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 03 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання
слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві
КозловаР.О., яке погоджене із старшим
прокурором відділу прокуратури м.
Києва ПоповимА.О., та застосовано
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою до 30 січня 2014 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, який не працює,
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимий,
підозрюваний у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді,
підставою для застосування щодо ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою стала наявність в
матеріалах провадження обґрунтованої
підозри у вчиненні ОСОБА_1 злочину,
ризиків неналежної процесуальної
поведінки та відсутність підстав
вважати, що менш суворі запобіжні
заходи, зокрема порука, здатні
запобігти доведеним у кримінальному
провадженні ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 просить ухвалу слідчого
судді як незаконну, необґрунтовану,
постановлену з істотним порушенням
вимог кримінального процесуального
закону скасувати та постановити нову
ухвалу, якою відмовити у задоволенні
клопотання слідчого про застосування
щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою.
Зазначає, що слідчим суддею при
розгляді питання про обрання
запобіжного заходу підозрюваному
ОСОБА_1 не було належним чином
враховано обставини, які закон
зобов»язує враховувати при обранні
запобіжних заходів. Зокрема вказує на
те, що в ухвалі слідчого судді не
вмотивовано наявність обґрунтованої
підозри, яка б підтверджувалася
достатніми доказами, у вчиненні ОСОБА_1
злочину, необґрунтовано наявність
ризиків, передбачених ст. 177 КПК України
та, що жоден із більш м'яких запобіжних
заходів не зможе запобігти вказаним
ризикам. Також зазначає, що при
розгляді клопотання, слідчим суддею не
взяті до уваги дані які вказують на ряд
допущених службовими особами
порушення прав підозрюваного при його
затриманні, в тому числі і право на
захист та на забезпечення медичною
допомогою. Про невідповідність
висновків суду фактичним обставинам та
неповноту судового розгляду, на думку
захисника, свідчать ті обставини, що
суд при розгляді клопотання не
врахував дані про особу підозрюваного,
його вік та міцність соціальних
зв»язків, а саме наявність постійного
місця реєстрації та проживання,
наявність постійного місця роботи,
позитивних характеристик, відсутність
повідомлень про підозру у вчиненні
будь-яких інших правопорушень,
відсутність майнової шкоди тощо.
Апелянт вказує про те, що під час
розгляду клопотання було порушено
право підозрюваного на захист,
оскільки він не був забезпечений
кваліфікованою правовою допомогою.
Крім того захист зазначає, що слідчий
суддя в порушення вимог закону не
визначив підозрюваному заставу,
одночасно з постановленням ухвали про
застосування запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою, оскільки
матеріали кримінального провадження
не дають підстав вважати, що злочин, у
вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1,
було вчинено із застосуванням чи
погрозою насильства.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника та підозрюваного,
які підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити - скасувати
ухвалу слідчого судді та постановити
нову, якою відмовити у задоволенні
клопотання слідчого; думку прокурора,
який вважав ухвалу слідчого судді
законною та обґрунтованою, а
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, перевіривши доводи
апеляційної скарги та вивчивши
матеріали судового та кримінального
проваджень, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відображення принципів вирішення
питання застосування щодо особи
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою міститься в положеннях
ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність
підстав для тримання особи під вартою
має оцінюватись в кожному
кримінальному провадженні з
урахуванням його конкретних обставин.
При розгляді питання про необхідність
взяття під варту судовий орган повинен
брати до уваги обставини конкретної
справи і, зокрема, такі фактори, які
можуть мати відношення до справи:
характер (обставини) і тяжкість
передбачуваного злочину;
обґрунтованість доказів того, що саме
ця особа вчинила злочин; покарання, яке,
можливо, буде призначено в результаті
засудження; характер, минуле, особисті
та соціальні обставини життя особи.
Тримання особи під вартою завжди може
бути виправдано, за наявності ознак
того, що цього вимагають справжні
інтереси суспільства, які, незважаючи
на існування презумпції невинуватості,
переважають інтереси забезпечення
поваги до особистої свободи.

При апеляційному перегляді ухвали
слідчого судді, якою щодо ОСОБА_1
застосовано запобіжний захід у вигляді
тримання під вартою, встановлено, що
рішення слідчим суддею прийнято з
дотриманням вищезазначених вимог
законодавства.

Відповідно до ухвали, слідчий
суддя встановив, що в провадженні СУ ГУ
МВС України в м. Києві перебувають
матеріали кримінального провадження №
0001244 від 01 грудня 2013 року за ч. 1 ст.
294 КК України. Досудовим слідством
встановлено, що ОСОБА_1, діючи спільно з
іншими особами, 01 грудня 2013 року в
період з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.,
перебуваючи на вулиці Банковій в м.
Києві біля будівлі Адміністрації
Президента України, прийняв активну
участь у масових заворушеннях, які
супроводжувались насильством над
працівниками правоохоронних органів,
знищенням майна, а саме металевих
турнікетів, які належать ГУ МВС України
в м. Києві та використовувалися
працівниками міліції для стримування
учасників масових заворушень, опором
представникам влади із застосуванням
зброї, інших предметів, які
використовувалися як зброя.

Під час затримання ОСОБА_1,
уповноваженими особами правоохоронних
органів було вилучено у нього
спецзасоби: металевий щит з рукоятками,
ніж, пістолет в магазині якого
знаходились металеві кулі, металеві
шарики, пляшку з бензином, ганчір'я,
порожні пляшки та інше. Зазначені речі,
згідно пояснень ОСОБА_1, він мав намір
використати для виготовлення так
званого «коктейлю Молотова».

02 грудня 2013 року ОСОБА_1
повідомлено про підозру у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК
України.

Суддя встановив, що зазначені у
клопотанні обставини підозри мають
місце, підтверджуються достатніми, на
даному етапі розслідування доказами, і
у висновках, які зробив орган
досудового слідства, чогось очевидно
необґрунтованого чи довільного,
слідчий суддя не встановив. Не виявлено
таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слід зазначити, що
слідчий суддя на даному етапі
провадження не вправі вирішувати ті
питання, які повинен вирішувати під час
розгляду кримінальної справи по суті,
зокрема оцінювати докази з точки зору
їх достатності для визнання особи
винною чи невинною у вчиненні злочину.
Слідчий суддя на підставі розумної
оцінки сукупності отриманих доказів
повинен визначити лише чи є
причетність особи до вчинення злочину
вірогідною та достатньою для
застосування щодо особи обмежувальних
заходів. Що і було зроблено слідчим
суддею.

Приймаючи рішення, суд також взяв
до уваги тяжкість покарання, яке
загрожує ОСОБА_1 у разі визнання його
винним у вчиненні злочину, а саме те, що
злочин є тяжким та передбачає
покарання до 8 років позбавлення волі,
характер та обставини злочину, зокрема
те, що згідно пред'явленої підозри
кримінальне правопорушення спрямоване
на порушення громадського порядку,
вчинено із застосуванням насильства,
пошкодженням майна. Суддя взяв до
уваги, що під час затримання
підозрюваний чинив супротив
працівникам правоохоронних органів, що
спричинило отримання ними тілесних
ушкоджень, а також під час затримання у
підозрюваного вилучено спецзасоби, які
були підготовлені ним з метою вчинення
насильницьких дій.

В сукупності з вищезазначеним,
слідчий суддя врахував дані про особу
підозрюваного, його вік, стан здоров'я,
сімейний стан, відсутність місця
роботи. Будь-яких даних, які свідчили
про позитивну репутацію підозрюваного,
слідчий суддя не встановив.

Викладені обставини в своїй
сукупності дали суду підстави вважати
обґрунтованими доводи клопотання
слідчого про наявність існування
ризиків, передбачених ст. 177 КПК
України, а саме можливість
підозрюваного переховуватися від
органів досудового розслідування,
впливати на свідків та потерпілих, та
те, що менш суворі запобіжні заходи не в
змозі запобігти вказаним ризикам.

Таким чином доводи захисту про
необґрунтованість слідчим суддею
наявності ризиків неналежної
процесуальної поведінки підозрюваного
є безпідставними. Наявність позитивної
характеристики підозрюваного ОСОБА_1
зі школи, відсутність скарг за місцем
проживання та ті обставини, що
підозрюваний склав позитивне враження
під час співбесіди з майбутнім
роботодавцем, на що посилається
захисник, на думку колегії суддів, є
недостатнім підтвердженням
позитивної репутації підозрюваного, та
не спростовує висновків слідчого судді
про наявність ризиків неналежної
процесуальної поведінки з боку
підозрюваного, враховуючи поведінку
підозрюваного під час вчинення
протиправних дій, в яких він
підозрюється.

З викладеного вбачається, що
слідчий суддя врахував всі обставини, з
якими закон пов'язує можливість
тримання особи під вартою, адекватно
оцінив ступінь порушення цінностей
суспільства у даному кримінальному
провадженні та своїм рішенням
забезпечив високі стандарти охорони
загальносуспільних прав та інтересів.

На даному етапі розслідування
лише такий запобіжний захід зможе
дієво запобігти ризикам, доведеним
прокурором під час розгляду
клопотання, що виключає можливість
обрання відносно ОСОБА_1 більш м'якого
запобіжного заходу.

Застосувавши щодо ОСОБА_1
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою, суд правильно прийняв
рішення, не визначивши йому розмір
застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст.
183 КПК України, врахувавши встановлені
судом ризики, дані про особу
підозрюваного та те, що ОСОБА_1
підозрюється у вчиненні кримінального
правопорушення із застосуванням
насильства. Твердження апелянта про те,
що у слідства відсутні підстави
стверджувати, що злочин, у вчиненні
якого підозрюється ОСОБА_1, вчинено не
із застосуванням насильства,
суперечить зібраним органом
досудового розслідування матеріалам,
на які міститься посилання в
клопотанні слідчого.

Будь-яких порушень судом норм КПК
України, які могли б стати підставою
для скасування ухвали слідчого судді, в
тому числі і права на захист, не
встановлено. Як вбачається з
матеріалів клопотання, захисник ОСОБА_6
брав участь у розгляді клопотання
відповідно до Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
на підставі угоди про надання правової
допомоги і відповідного ордеру.
Підозрюваний ОСОБА_1 проти участі
зазначеного захисника при розгляді
клопотання не заперечував.

Крім того, слід зазначити, що
обставини неналежного дотримання
вимог закону уповноваженими особами
при затриманні підозрюваного, наданні
медичної допомоги не є предметом
перевірки апеляційного суду
відповідно до вимог ст. 309 КПК України
та можуть бути перевірені під час
іншого судового процесу.

Таким чином, ухвала суду є
законною та обґрунтованою, а тому її
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 309, 404,
405, 407, 422, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року, якою
задоволено клопотання старшого
слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві
Козлова Р.О., погоджене із старшим
прокурором відділу прокуратури м.
Києва Поповим А.О., та застосовано
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити без змін, а апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

.

Справа № 11сс/796/ 2162/2013
Категорія ст. 183 КПК
України.

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції
Гриньковська Н.Ю.

Доповідач в суді апеляційної інстанції
Приндюк М.В.