У Х В А Л А

іменем україни

21.01.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву захисника ОСОБА_4 про виправлення описки у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2014 року у кримінальному провадженні 308/13534/14-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 30.07.2014 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15,ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України і призначено їй покарання :
за ч.2 ст. 364 КК України у вигляді 5 / п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної та виконавчої влади на строк 2 /два/ роки; зі штрафом в розмірі 8500 гривень;
за ч.3 ст.190 КК України у вигляді 3 / три / роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 364 КК України у вигляді 4 / чотири / роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної та виконавчої влади на строк 2 /два/ роки, зі штрафом в розмірі 8500 гривень;
за ч.2 ст. 366 КК України у вигляді 3 / три / роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної та виконавчої влади на строк 2 /два/ роки, зі штрафом в розмірі 5100 гривень;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточно покарання у вигляді 5 / п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної та виконавчої влади на строк 2 /два/ роки , зі штрафом в розмірі 8500 гривень.
На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_5 , звільнено від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_5 , обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
19.01.2015 року на адресу суду від захисника ОСОБА_5 надійшла заява в порядку ст. 379 КПК України про виправлення описок допущених у вироку суду від 14.11.2014 року, яка мотивована тим, що текст вироку , який було оголошено в судовому засіданні та друкований текст вироку викладений у документі містить між собою розбіжності в частині призначення міри покарання засудженій ОСОБА_5 . Крім того, при постановленні даного вироку у тексті резолютивної частини судом були допущені описки, а саме не вказано про повернення застави заставодавцю ОСОБА_6 внесеної ним в якості запобіжного заходу за обвинувачену ОСОБА_5 в сумі 30 000 гривень та допущені описки в призначеній мірі покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 364 КК України та за ч.2 ст. 366 КК України.
В судовому засіданні захисник засудженої ОСОБА_5 підтримав дане клопотання та просив суд виправити описки допущені у вироку суду.
В судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання захисника засудженої про виправлення описок допущених в резолютивній частині вироку суду від 14.11.14 року у кримінальному провадженні 308/13534/14-к.
Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому суд вважає, що відповідно до положень ст.379 та ч.4 ст.539 КПК України справу може бути розглянуто у їх відсутності.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Стаття 379 КПК України передбачає, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15,ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України та із застосуванням положень ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточно покарання у вигляді 5 / п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної та виконавчої влади на строк 2 /два/ роки , зі штрафом в розмірі 8500 гривень. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено у виді застави, яка згідно ухвали Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2014 року становить 30 000 грн. та була внесена ОСОБА_6 , що підтверджується квитанцією ПАТ Комінвестбанк № від 04.08.2014 року
Вирок суду від 14.11.2014 року у кримінальному провадженні № 308/13534/14-к набрав законної сили та був звернутий до виконання.

Між тим, як вбачається з резолютивної частини вироку, при його постановленні суд, хоча і

зазначив, що запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді застави, проте питання про повернення застави заставодавцю не вирішив.

Між тим, згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку має бути зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, одним із видів якого є запобіжні

заходи.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд в порядку ст. 539 КПК України може вирішити питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при

виконанні вироку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`яза-ного із виконанням вироку, що передбачено п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до суду, який

ухвалив вирок.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертаєть-ся підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових

стягнень тільки за його згодою.

Зважаючи на викладене, у зв`язку з тим, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 завершено шляхом постановлення обвинувального вироку, заставодавець ОСОБА_6 не надав свою згоду на звернення застави на виконання вироку в частині стягнення з засудженої ОСОБА_5 процесуальних витрат, а тому застава в розмірі 30 000 грн. має бути повернута заставодавцю.

Що стосується заяви захисника в частині внесення виправлень в резолютивну частину вироку в частині призначення покарання засудженій ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Як вбачається із журналу судового засідання та звукозапису судового засідання від 14.11.2014 року в якому судом було оголошено вирок суду , яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 364, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15,ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України, встановлено, що текст вироку оголошений в судовому засіданні та друкований текст вироку викладений у документі не містить розбіжностей на які вказує захисник засудженої, а тому вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви в цій частині з наведених підстав.
На підставі викладеного, керуючись ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Повернути ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грошові кошти в розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень), внесені ним в якості застави за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2014 року.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1