Справа №: 272/1128/13-к
Провадження № 1-кп/272/79/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року

Андрушівський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Н.П.

за участю прокурора - Кравчук Н.Є.

обвинувачених - ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Андрушівка кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

с.Мостове, Андрушівського
району Житомирської області, українця,
громадянина

України, з освітою неповною
середньою, не одруженого, не
працюючого,

проживаючого в АДРЕСА_1, не
судимого

за ст. 185 ч. 3 КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
м. Києва,

українця, громадянина України, з
освітою неповною середньою, не
працюючого,

не одруженого, проживаючого в
АДРЕСА_2, судимого Дніпровським
районним судом м. Києва

27.06.2013 року до 5 років позбавлення
волі з іспитовим строком 3 роки

за ст. 185 ч. 3 КК України

встановив :

30 липня 2013 року близько 18 год. ОСОБА_1 за
попередньою змовою та в групі з ОСОБА_2,
з метою таємного викрадення чужого
майна на гужовому возі заїхали на
територію ВАТ «Мостовське»
розташоване по вул. Окунева, 9 в с.
Мостове Андрушівського району
Житомирської області. Після цього
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебуваючи на
вказаній території, під'їхали до
приміщення корівника №3, де ОСОБА_1
залишився стояти біля приміщення, а
ОСОБА_2 через віконний пройом проник в
середину приміщення. В подальшому,
перебуваючи в приміщенні корівника №3
ОСОБА_2 таємно, повторно, викрав звідти
гноєтранспортер, що належить ВАТ
«Мостовське», балансова вартість якого
становить 1550 грн. Після цього
викрадений гноєтранспортер ОСОБА_2
через вищезгаданий віконний пройом
передав ОСОБА_1 і разом з ним
завантажили його на гужовий віз та
вивезли за межі території ВАТ
«Мостовське», привласнивши та
розпорядившись викраденим на свій
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2,
свою вину визнав повністю та пояснив,
що 30.07.2013 року в обід зустрівся з
ОСОБА_1, пішли на територію ферми , що в
с. Мостове, де в приміщенні корівника
помітили металевий гноєтранспортер .
Ввечері того ж дня він пішов до
знайомого ОСОБА_3, попросив у нього
гужовий віз, сказавши, що хоче поїхати
по дрова. Взявши у ОСОБА_3 гужовий віз,
зустрівся з ОСОБА_1, після чого поїхав
возом на ферму.зі сторони поля, а ОСОБА_1
пішов та зайшов зі сторони вулиці.
Під'їхавши до одного з приміщень
корівника, зупинив гужовий віз, після
чого через віконний отвір проник до
приміщення корівника, звідки через цей
же отвір почав подавати
гноєтранспортер ОСОБА_1. В подальшому
вони разом погрузили гноєтранспортер
на гужовий віз. В подальшому ОСОБА_2
поїхав знову в бік поля, а ОСОБА_1 пішов
у сторону центрального виходу. Через
декілька метрів його помітила ОСОБА_4,
яка працює на фермі, подивилась у віз де
виявила під соломою гноєтранспортер.
Вона сказала завезти гноєтранспортер
до неї у подвір»я, але він не
послухався, та вивіз гноєтранспортер
до фруктового саду, який знаходиться
відразу за територією ферми , де
викинув його в кущі.

У скоєному щиро розкаявся, просив
суворо не карати, запевнив, що більше не
буде вчиняти кримінальні
правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1
свою вину визнав повністю та повністю
підтвердив обставини вчинення
крадіжки спільно з ОСОБА_2, Показання,
які він дав в судовому засіданні
аналогічні показанням ОСОБА_2
Здійснюючи крадіжку вони були
впевнені, що їх ніхто не бачить У
скоєному щиро розкаявся, просив суворо
не карати, запевнив, що більше не буде
вчиняти кримінальні правопорушення.

Показання обвинувачених відповідають
фактичним обставинам кримінального
провадження і ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд
за згодою учасників судового
провадження визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються, обмежившись
допитом обвинуваченого та
дослідженням матеріалів кримінального
провадження, які характеризують
обвинувачених.

При цьому суд з'ясував, що учасники
судового провадження правильно
розуміють зміст обставин, дослідження
доказів щодо яких визнано судом
недоцільним, переконався у відсутності
сумнівів в добровільності їх позиції, а
також роз'яснив їм те, що у такому
випадку вони будуть позбавленні права
оскаржити ці обставини в апеляційному
порядку.

Оскільки учасники кримінального
провадження вважають, що фактичні
обставини справи підтверджені
доказами що знаходяться у справі, та
не потребують дослідження під час
судового розгляду, суд зберігаючи
об'єктивність та неупередженість, так
само визнає фактичні обставини справи
доведеними.

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку, що своїми умисними діями, що
виразились в таємному викраденні
чужого майна (крадіжка), вчиненого за
попередньою змовою групою осіб з
проникненням в інше приміщення, ОСОБА_1
вчинив кримінальне правопорушення
передбачене ч. 3 ст. 185 КК України і
вважає його вину доведеною повністю.

Своїми умисними діями, що виразились в
таємному викраденні чужого майна
(крадіжка), вчиненого повторно, за
попередньою змовою групою осіб, з
проникненням в інше приміщення, ОСОБА_2
вчинив кримінальне правопорушення
передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставин, що обтяжують
відповідальність ОСОБА_1 передбачених
ст. 67 КК України - в справі не
встановлено.

Обставинами, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1 передбачених
ст. 66 КК України - є його щире каяття в
скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують
відповідальність ОСОБА_2 передбачених
ст. 67 КК України - в справі не
встановлено.

Обставинами, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_2 передбачених
ст. 66 КК України - є його щире каяття в
скоєному злочині.

Обираючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого, обставини, що обтяжують та
пом`якшують відповідальність, особу
обвинуваченого, який позитивно
характеризується по місцю проживання,
до кримінальної відповідальності
притягується вперше, та вважає, що
його виправлення можливе без
ізоляції від суспільства.

Обираючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого, характер та суспільну
небезпеку злочину, обставини, що
обтяжують та пом`якшують покарання,
особу підсудного, який позитивно
характеризується по місцю проживання,
до кримінальної відповідальності
притягується не вперше, скоїв злочин в
період іспитового строку та
безпосередньо після винесення
попереднього вироку, і вважає що його
виправлення неможливе без ізоляції
від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Прокурором було заявлене клопотання
про обрання запобіжного заходу
відносно обвинуваченого ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили у
вигляді тримання під вартою. Суд
вважає, що дане клопотання підлягає
задоволенню. Оскільки ОСОБА_2 підлягає
засудженню до міри покарання у виді
позбавлення волі, тому з метою не
допустити його ухилення від
призначеного судом покарання і з метою
забезпечення виконання вироку суду у
виді позбавлення волі, суд вважає за
необхідне обрати відносно нього
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою.

Речові докази необхідно повернути
власнику.

На підставі наведеного і керуючись
ст..ст. 349, 368, 370, 374, 376, 392- 395 КПК України
суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 за ст. 185 ч.3 КК України визнати
винним та призначити йому покарання -
три роки і шість місяців позбавлення
волі.

На підставі ст.75, 76 КК України
засудженого ОСОБА_1 звільнити від
відбування призначеного судом
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк на один рік і шість
місяців, зобов`язавши його повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, не виїжджати за
межі України без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції .

ОСОБА_2 за ст. 185 ч.3 КК України визнати
винним та призначити йому покарання -
чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково
приєднати невідбуте покарання за
вироком Дніпровського районного суду
м. Києва від 27.06.2013 року та остаточно
призначити покарання у вигляді п»яти
років і одного місяця позбавлення волі.

Речові докази: гноєтранспортер, який
передано на зберігання працівнику ВАТ
«Мостовське» ОСОБА_4, повернути
власнику ВАТ «Мостовське».

До набрання вироком чинності обрати
відносно ОСОБА_2 запобіжний захід в
вигляді тримання під вартою, взявши
його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з часу взяття його під варту. В
строк відбуття покарання зарахувати
термін перебування ОСОБА_2 під вартою
за попереднім вироком Дніпровського
районного суду м. Києва від 27. 06. 2013р.
за ч.1 ст.296, ч.2 ст.186 КК України з 02.11.2012
року по 27.06.2013 року.

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Андрушівський районний суд
Житомирської області протягом
тридцяти днів з дня проголошення
вироку, крім апеляційного оскарження з
підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до положень ч. 3 ст. 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення
негайно вручити обвинуваченим та
прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду.

Суддя В. М. Палазюк