Справа № 360/976/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 03 березня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бородянка Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
03 березня 2015 року, приблизно о 10-й годині, в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області обвинувачений ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму металопластикових вхідних дверей, проник до будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові валютні кошти в сумі 1300 євро, що по курсу НБУ еквівалентно 36 218 грн. та золоті вироби, а саме: каблучку з одним камінчиком білого кольору вагою 1,74 грама вартістю 520 грн., каблучку, яка має вісім камінчиків білого кольору, вагою 2,28 грама вартістю 681 грн. та брошку з гравіруванням вагою 2,11 грама вартістю 630 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 38 049 гривень.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що 03 березня 2015 року, приблизно о 10-й годині, в смт.Немішаєве Бородянського району він спільно з ОСОБА_10 , за пропозицією останнього, проник в будинок раніше незнайомої потерпілої. При цьому ОСОБА_11 якимось підібраним металевим предметом віджимав вхідні металопластикові двері, а він ці двері штовхав. Він особисто зайшов лише в одну кімнату, в якій із серванта викрав 1300 євро, а ОСОБА_11 в цей час ходив по іншим приміщеннях і викрав дві каблучки і одну брошку, які в подальшому передав йому. Інших коштів та майна він ( ОСОБА_6 ) не викрадав, а чи викрадав щось інше ОСОБА_11 йому невідомо, оскільки ОСОБА_11 був в інших приміщеннях будинку.
Крім того винуватість ОСОБА_6 підтверджується такими доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні засвідчила, що 03 березня 2015 року, приблизно о 08-й годині, вона пішла з дому на роботу, а повернувшись додому, приблизно о 17-й годині, виявила, що вхідні двері в будинку були відчинені, замок на дверях пошкоджений, звичний порядок речей в будинку був порушений. З будинку зникли гроші в сумі 1 тис. 700 євро і 5 тис. грн., а також близько 40 різних дорогоцінних ювелірних виробів і 2 швейцарських годинника. На даний час їй повернуті лише дві каблучки і брошка.
Допитана як свідок ОСОБА_12 засвідчила суду, що 03 березня 2015 року вона спільно з обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 із смт.Бородянка на маршрутному таксі приїхали в смт.Немішаєве. Пішки вони пройшли через селище до залізничного вокзалу, де ОСОБА_6 і ОСОБА_11 спочатку відійшли в сторону і про щось поговорили, а потім вони пішли в сторону приватних будинків. Першим повернувся ОСОБА_11 , а через деякий час ОСОБА_6 , після чого вони втрьох на таксі повернулися в смт.Бородянка. У ОСОБА_6 і ОСОБА_11 вона бачила валютні кошти по 100 євро та декілька золотих каблучок. Зі слів ОСОБА_6 вона зрозуміла, що була вчинена крадіжка з будинку. В подальшому вони поїхали в м.Київ, де обмінявши валюту, витрачали гроші на різні потреби.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 засвідчив, що 03 березня 2015 року в смт.Немішаєве Бородянського району, на вул.Жовтневій, неподалік від будинку потерпілої він бачив двох хлопців і дівчину, які, на його думку, поводили себе неадекватно, і йшли в сторону автобусної зупинки. Наступного дня він дізнався про крадіжку майна з будинку ОСОБА_8 .
Як убачається з протоколу огляду місця події від 03 березня 2015 року, вхідні металопластикові двері в будинку АДРЕСА_2 мають пошкодження в місці кріплення замка, в кімнатах будинку звичний порядок речей порушено, шухляди витягнуті. (а.с.21-24)
Згідно з протоколом огляду від 12 березня 2015 року, при огляді у ОСОБА_6 було виявлено золоту каблучку з камінчиками білого кольору, золоту каблучку з одним білим камінчиком та золоту брошку - булавку з візерунком. (а.с.28-30)
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 180, обвинувачений ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на психічні захворювання не страждав і не страждає, він міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 страждає на опійну наркоманію. (а.с.46-47)
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має непогашену судимість і вчинив новий злочин в період іспитового строку, має матір інваліда ІІ-ї групи, характеризується посередньо, постійної роботи не має.
Як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує щире каяття обвинуваченого.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вирокомМалинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2014 року, яке становить 2 роки обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з моменту його затримання з 12 березня 2015 року.
Потерпіла ОСОБА_8 пред`явила до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової і моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 03 березня 2015 року ОСОБА_6 викрав з її будинку грошові кошти в сумі 1 тис.700 євро і 5 тис. грн. та 16 золотих виробів, а всього на загальну суму 70 тис. 210 гривень. Крім того злочинними діями обвинуваченого їй була завдана моральна шкода в сумі 20 тис. гривень. Просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на відшкодування майнової і моральної шкоди 90 тис. 210 грн., а також відшкодувати витрати по сплаті судового збору.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 свій позов підтримала повністю. Зазначила також, що фактично в неї була викрадена значно більша кількість золотих виробів, але підтвердження в неї є лише на 16 виробів.
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої визнав частково в межах суми, еквівалентної 1300 євро, які він викрав, а в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5 тис. гривень.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що цивільний позов потерпілої необхідно задовольнити частково.
В судовому засіданні було доведено, відповідно до обвинувального акту, що ОСОБА_6 викрав з будинку потерпілої ОСОБА_8 1300 євро, що по курсу НБУ еквівалентно 36 тис. 218 грн., а також золоту каблучку з камінчиками білого кольору, золоту каблучку з одним білим камінчиком та золоту брошку булавку, які на даний час повернуті потерпілій. Тому, відповідно до ст.22 і 1166 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування майнової шкоди 36 тис. 218 гривень. В іншій частині ці вимоги необхідно залишити без задоволення у зв`язку з їх недоведеністю.
При розгляді позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, суд погоджується з доводами потерпілої, що в результаті злочинних дій ОСОБА_6 їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із самим фактом проникнення сторонніх осіб до її будинку і викрадення з будинку грошей та золотих виробів, а також у душевних стражданнях, пов`язаних з тим, що вона позбавлена можливості користуватися цими грошима і золотими виробами, а тому суд вважає, що потерпіла ОСОБА_8 має право на відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи характер злочину, вартість викраденого майна, глибину душевних страждань потерпілої, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, відповідно до ст.23 і 1167 ЦК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 15 тис. гривень.
Крім того з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь потерпілої ОСОБА_8 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Речові докази: золоту каблучку з камінчиками білого кольору, золоту каблучку з одним білим камінчиком та золоту брошку булавку необхідно залишити потерпілій ОСОБА_8 .
Керуючись статтями 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Малинського районного судуЖитомирської області від 20 червня 2014 року і визначити ОСОБА_6 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 12 березня 2015 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування майнової шкоди 36218 (тридцять шість тисяч двісті вісімнадцять) грн. і на відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В іншій частині позов ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Речові докази: золоту каблучку з камінчиками білого кольору, золоту каблучку з одним білим камінчиком та золоту брошку булавку залишити потерпілій ОСОБА_8 .
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити попередній у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_14