Справа № 353/1398/14-к
Провадження № 1-кп/353/92/14
В И Р О К
30 грудня 2014 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді
ОСОБА_1 секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: старшого прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-
Франківської області ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Тлумацької РДА ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, судимого вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2014 року за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.100 КК України до 30 годин громадських робіт, покарання відбув 25.12.2014 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням у житло.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_5 , будучи судимий 22.10.2014 року вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.100 КК України до 30 годин громадських робіт, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив кримінальне правопорушення.
26.10.2014 року в період часу з 18 год. 00 хв. по 21 год. 50 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_1 , пересвідчився, що господарі за місцем проживання відсутні та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, безперешкодно, підійшов до одного із вікон, що розташоване ліворуч від входу на фасаді будинку, розбив шибку вікна і таким чином проник до середини.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні житлового будинку, порушуючи порядок речей у кімнаті, під матрацом на ліжку, виявив місце, в якому потерпілий ОСОБА_4 зберігав свої грошові заощадження в сумі 2700 гривень, які в подальшому викрав та з місця вчинення злочину скрився, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вище зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного, вказавши на те, що він дійсно 26.10.2014 року в період часу з 18 год. 00 хв. по 21 год. 50 хв. зайшов на територію господарства ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_1 , звідки викрав гроші в сумі 2700 гривень.
У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаюється, потерпілому частково відшкодувала спричинену шкоду в сумі 1200 грн., обіцяє повернути решту коштів найближчим часом, розуміє, що вчинив неправильно, просить його суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий, захисник та законний представник неповнолітнього обвинуваченого не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, стан його здоров`я, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з 2013 року з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №355 від 12.11.2014 року ОСОБА_5 виявляє ознаки розумової відсталості легкого ступеня, на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, не працює, негативно ставиться до вчиненого. Крім того, при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому суд також враховує умови його життя та виховання, який виховувався в неповній багатодітній сім`ї однією матір`ю, контроль з боку матері відсутній, сім`я обвинуваченого проживає у важких матеріально-побутових умовах.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, визнання вини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило, думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив обвинуваченого суворо не карати.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд вважає, що наявність зазначених вище декількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та даних про його особу, дають підстави суду призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ч.1 ст.69, ст.102 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Беручи до уваги фактичні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбуття покарання у виді позбавлення волі, а тому на підставі ст.ст.75, 104 КК України його слід звільнити від відбування такого покарання з випробовуванням, встановивши необхідний іспитовий строк та відповідні обов`язки з числа передбачених ст.76 КК України.
Питання щодо речових доказів та витрат на залучення експерта суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69, ст.102 КК України 6 (Шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки протягом іспитового строку:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: слід пальця руки максимальним розмірами 19х43мм., який поміщено в спеціальний пакет № 1583655 та знаходиться при висновку експерта №257-Д від 07.11.2014 року знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 491 (Чотириста дев`яносто одну) грн. 40 коп. процесуальних витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №257-Д від 07.11.2014 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1