АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/250/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296 КК України

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005155, від 29.09.2014 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, ОСОБА_9 , на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець м.Харкова, громадянин України, не одружений, з вищою освітою, працює головним бухгалтером ТОВ «Харківенергоремонт плюс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 , від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, ОСОБА_8 зобов`язано протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 982 грн. 80 коп.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тім, що 29.09.2014 року, близько 10-00 години, перебуваючи на території площі «Свободи» у м. Харкові, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, всупереч загальноприйнятим в суспільстві правилам поведінки і нормам моралі, ігноруючи оточуючих його раніше незнайомих людей, які брали участь в мирному зібранні, відкрито дістав з карману принесений з собою 9-ти зарядний гладкоствольний револьвер, моделі «EkoI Pyibog3», виробництва Туреччини, калібру 4 мм, номер « НОМЕР_1 », призначений для розважально-тренувальної стрільби патронами Флобера калібру 4 мм, який до категорії вогнепальної зброї не відноситься, в якому знаходились 9 патронів Флобера калібру 4 мм (не бойового призначення), що до категорії боєприпасів не відносяться, і почав демонструвати його оточуючим людям.

Продовжуючи хуліганські дії, знаходячись в натовпі, ОСОБА_8 почав погрожувати револьвером оточуючим, тим самим грубо порушив громадський порядок. Після цього поклав револьвер в карман куртки і направився в строну станції метро «Держпром» в м. Харкові, але повернувся і побачив, що за ним слідують раніше незнайомі особи з вказаного зібрання.

Продовжуючи діяти з хуліганських мотивів, ОСОБА_10 дістав з карману револьвер і з винятковим цинізмом почав стріляти в бік громадян, внаслідок чого влучив в ОСОБА_11 , якому спричинив забиту рану у вигляді синця в лопаткові області зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Хуліганські дії ОСОБА_8 припинили невстановлені особи.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі із зміненими доводами, не оспорюючи обвинувачення, що визнане судом доведеним та кваліфікацію злочину, просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд, мотивуючи допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного. В обгрунтування доводів вказує на допущені судом, при призначенні ОСОБА_8 покарання із звільненням від його відбування, порушення вимог ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», не врахувавши тяжкість та суспільну небезпеку вчиненного. Крім цього, апелянт вказує на неприведення у вироку показань обвинуваченого про обставини скоєного та неможливість перевірити законність розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України через відсутність фіксації судового провадження, оскільки аудіо-диск не прослуховується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу із зміненими доводами, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення скарги, вказавши на обгрунтованність призначеного ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст.75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вироку суду, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження щодо обвинуваченного ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Дослідження доказів по справі суд обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що стосуються даних про особу обвинуваченого.

З метою перевірки дотримання судом першої інстанції вимог ч.3 ст.349 КПК України, заслуховування пояснень обвинуваченого через їх неприведення у вироку, прослухати технічний носій фіксації судового провадження, наявний на а.с.58, не виявилось можливим. Записи судових засідань на диску відсутні /не прослуховуються/.

При таких обставинах, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку обгрунтованності зазначених в мотивувальній частині вироку суду висновків, встановити, яким чином були досліджені обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, заслухати пояснення обвинуваченого, встановити, які матеріали кримінального провадження були дослідженні, тобто, перевірити законність проведення процедури судового розгляду у відповідності до вимог КПК України.

Згідно п.7 ст.412 КПК України, відсутність технічного носія інформації про фіксування судового провадження в суді першої інстанції являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законний та обгрунтований вирок, що тягне скасування у будь-якому разі судового рішення. Згідно п.1 ч.1 ст.415 КПК України, вказане порушення являється підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При таких обставинах, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, в частині скасування вироку з вищенаведенних підстав.

Оскільки вирок підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, при призначенні нового судового розгляду не вправі наперед вирішувати питання про доведенність чи недоведенність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, обгрунтованність застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційної скарги прокурора не розглядаються.

При постановленні вироку судом першої інстанції питання про міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не вирішувалось, при апеляційному розгляді провадження клопотань щодо обрання чи зміни йому запобіжного заходу не поступало, тому колегія суддів позбавлена можливості вирішувати дане питання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні із зміненими доводами задоволити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4