Справа № 1-38 2008 рік
ВИРОК

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

4 лютого 2008 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в
складі: головуючої-судді Марчук
В.С.

при секретарі Мозоль Л.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.

адвоката ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Іллінці справу про
обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Варварівка Іллінецького району
Вінницької області, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта
середня, не судимого, приватного підприємця, не одруженого,
військовозобов'язаного,

по ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_1. 21 березня 2007 року близько 21 год.
15 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки
ИЖ - 2715 д/з НОМЕР_1 і рухаючись в м. Іллінці по вул. Леніна, навпроти ЗОШ №2
допустив порушення Правил дорожнього руху України: п.п. 2.3 а; 2.3 б; 2.9 а;
10.1; 12.2; 19.1 а та 31.6 б, а саме - не забезпечив технічний стан автомобіля
(не працювали освітлювальні прибори) і у темну пору доби в умовах недостатньої
видимості рухався з вимкненим світлом фар: не був уважний та не стежив за
дорожньою обстановкою; не забезпечив належну швидкість руху автомобіля та,
змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечно, виїхав на праве
узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка йшла у попутному напрямку.
В результаті наїзду ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден в
області обличчя, тулуба, кінцівок, струсу головного мозку, розриву та
розчавлення правої долі печінки та правої нирки; внутрічеревної кровотечі та
поза черевної урогематоми, які ускладнились гострою крововтратою,
постгеморологічним та травматичним шоком. Дані тілесні ушкодження відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, які є загрозливими для життя у момент їх
нанесення.

У судовому засіданні підсудній ОСОБА_1. повністю визнав
вину в інкримінованому злочині та підтвердив обставини його скоєння. Також він
визнає цивільний позов, але при цьому він просить суд врахувати його
матеріальне становище, а саме: що він проживає у батьківській хаті, підсобного
господарства не утримує, дохід від підприємницької діяльності мінімальний; що
він зразу після скоєного надавав посильну матеріальну допомогу потерпілій -
сплатив 13000 грн. на її лікування, надавав донорів.

Все це ОСОБА_1 просить суд врахувати та зменшити
цивільний позов.

Підтверджується вина підсудного показами потерпілої
ОСОБА_4 на а/с 62; показами представника потерпілої - ОСОБА_2, який підтвердив, що 21.03.07 року
біля 21 год. його доньку ОСОБА_4збив автомобілем ОСОБА_1 при викладених
обставинах. ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 заявив
цивільний позов на 313501 грн. 80 коп. з яких він просить стягнути 63501 грн.
80 коп. матеріальної шкоди та 250000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні
ОСОБА_2 повністю підтримує цивільний позов та вказує, що матеріальна шкода
складається з витрат на лікування доньки у розмірі 19108 грн. 38 коп.; пошкодження
одежі, доньки в розмірі 1065 грн. (пошкодженні шкіряна куртка за 600 грн.,
брюки за 100 грн., кофта за 45 грн. та чоботи за 240 грн.); транспортних витрат
у розмірі 4600 грн.; витрат на посилене харчування у розмірі 3616 грн. 48 коп.
та витрат на санаторно-курортне лікування у розмірі 35112 грн.

Щодо витрат на санаторно-курортне лікування, то ОСОБА_2
пояснив, що донька таке лікування на даний час проходила лише один раз - у
жовтні місяці 2007 року і за путівку було сплачено лише 877 грн. 80 коп.

Щодо вказаної суми витрат на санаторно-курортне лікування
у розмірі 35112 грн., то це він брав з розрахунку, що путівка коштує 4389 грн.
і що лікарі рекомендують доньці таке лікування після 2007 року протягом трьох
років двічі на рік та 1 раз на рік протягом трьох років, тобто це лікування ще
має бути у майбутньому.

Відносно витрат на лікування доньки, то ОСОБА_2 визнав,
що ОСОБА_1. дав на лікування 13000 грн., ці кошти нам не враховані при
складанні позову.

Вина підсудного також підтверджується показами свідка
ОСОБА_5 на а/с 58 про те, що 21.03.07 року біля 21 год. Вони разом з ОСОБА_4
йшли по узбіччю дороги в м. Іллінці біля ЗОШ №2 і ОСОБА_5 раптово втратила
свідомість. Прийшовши до свідомості, вона побачила, що ОСОБА_4 лежала на
обочинні дороги, з ротової порожнини у неї йшла кров. Пізніше батьки сказали,
що на них здійснив наїзд ОСОБА_1. своїм власним автомобілем.

Показами свідка ОСОБА_6. на а/с 53 про те, що 21.03.07
року біля 21 год 15 хв., вийшовши до воріт, вона побачила, що в напрямку
Варварівки рухався легковий автомобіль з вимкненими фарами під керуванням
ОСОБА_1. по лівій стороні проїзної частини дороги. Коли авто біль наближався то
ОСОБА_6 почула гуркіт та сильний удар, побачила іскри з-під автомобіля, який ще
трохи проїхавши, зупинився.

Коли ОСОБА_6 після цього вийшла за фіртку, то включився
ліхтар і вона побачила п'яного
ОСОБА_1., який на той час вийшов з автомобіля. Далі ОСОБА_6 побачила, що на
обочинні з правої сторони лежала молода дівчина і ОСОБА_6, наробивши крику,
викликала по телефону швидку допомогу. Вернувшись від телефона, ОСОБА_6
підійшла до лежачої дівчини. Нею виявилася ОСОБА_5. У декількох метрах від
ОСОБА_5 з правої сторони проїзжої частини лежала ОСОБА_4 без свідомості.

Показами свідка ОСОБА_7 на а/с 51 про те, що почувши
крики та вийшовши на вулицю навпроти школи № 2 21.03.07 року біля 21.15 год.,
він побачив двоє молодих дівчат, одна з яких лежала з правої сторони на
узбіччі, а інша - з правої сторони на проїзжій стороні дороги. Він допоміг
одній підвестись, то була ОСОБА_5. Від ОСОБА_5 він дізнався, що друга - це
ОСОБА_4, вона була без свідомості. Неподалік стояв автомобіль сірого кольору,
його власником був ОСОБА_1., який перебував у нетверезому стані. На автомобілі
виднілась вм'ятина на капоті та на радіаторній решітці.

Ще підтверджується вина ОСОБА_1. рапортом про ДТП (а/с
2); протоколом огляду місця події (а/с 3) та план-схемою до нього (а/с 4);
протоколом № 325 медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та
стану сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_1. перебував у стані
алкогольного сп'яніння 21.03.07 року о 22 год. 20 хв. (а/с 10); фото
таблицею автомобіля - учасника ДТП (а/с 11-12); картою виїзду швидкої медичної допомоги (а/с 14); висновком
експерта № 113 про те, що у ОСОБА_8. були виявлені легкі тілесні ушкодження (а/с 29); висновком експерта № 114
про те, що у ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді саден в області обличчя,
тулуба, кінцівок струсу головного мозку, розриву та розчавлення правої долі
печінки та правої нирки, внутрішньо-черевної кровотечі та поза черевної
урогематоми, які ускладнились гострою крововтратою, постгеморологічним та
травматичним шоком.

Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета,
можливо 21.03.07 року під час ДТП і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень,
які загрозливі для життя у момент їх нанесення (а/с 31); актом судово-медичного
дослідження крові ОСОБА_1 на предмет алкоголю, який підтверджує наявність
етилового спирту у крові ОСОБА_1. (а/с 34); протоколом огляду транспортного
засобу - автомобіля ІЖ - 27151, де вказано, що деформовано передній капот
автомобіля, зігнуто передню декоративну решітку, розбито переднє лобове скло
(а/с 36); висновком авто технічної експертизи на а/с 92 та іншими матеріалами
справи.

Таким чином, оцінивши досліджені докази у сукупності, суд важає встановленим, що
своїми діями підсудній вчинив злочин, який слід кваліфікувати по ч.2 ст. 286 КК
України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, які заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, що
вчинено злочин з необережності, його тяжкі наслідки, особу винного, який
перебуває на обліку як хронічний алкоголік, проте не судимий, до
адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.

Суд враховує обтяжуючу обставину - вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, суд враховує і пом'якшуючі обставини:
надання матеріальної допомоги для лікування потерпілої; щире каяття винного у
вчиненому та сприяння розкриттю злочину, визнання цивільного позову та
готовність в подальшому відшкодовувати завдані збитки.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення
підсудного можливе без ізоляції від суспільства шляхом застосування ст. 75 КК
України. При цьому слід застосувати додаткове, покарання - позбавлення права
керувати транспортним засобом на три роки.

Щодо цивільного позову, то судом встановлена вина
підсудного у заподіянні, як майнової так і моральної шкоди.

Разом з тим, судом встановлено, що підсудній уже частково
відшкодував майнову шкоду, заплативши 13000 грн. для лікування потерпілої. Це
визнав представник потерпілої ОСОБА_2 і ця обставина підтверджується розпискою
ОСОБА_2 від 22.07.07 року, тому розмір майнової шкоди слід залишити на 13000
грн.

Так, як у ст. 1166 ЦК України на яку опирається у своєму
цивільному позові представник позивачки - ОСОБА_2, йде мова про заподіяну
майнову шкоду, а при цьому він просить суд, стягнути витрати на
санаторно-курортне лікування, яке має бути протягом майбутніх п'яти років, то
ця вимога безпідставна так, як з вказаних ОСОБА_3 35112 грн. він потратив на
санаторно-курортне лікування у 2007 році лише 877 грн. 80 коп., що підтверджено
копією заяви про переказ готівки № 29 від 23.10.07 року, показами самого
ОСОБА_3. та довідкою Фонду соціального страхування … « 43 від 2.11.07 року про
те, що за путівку в санаторій «Медобори» № 041854 застрахована особа сплачує
лише 20%, а 80% - платить Фонд. Тому на санаторно-курортне лікування слід
стягнути шкоду у розмірі лише 877 грн. 80 коп.

Щодо позовних вимог: стягнення майнової шкоди у вигляді
витрат на лікування у розмірі 19108 грн. 32 коп.; пошкодження одягу та взуття у
розмірі 1065 грн.; витрат на транспорт у розмірі 4600 грн. та витрат на
додаткове харчування у розмірі 3616 грн. 48 к., що в загальному складає 28389,
80 грн., то ця шкода підтверджується довідками медичних закладів про понесені
витрати на лікування (а/с 157-160) накладними на закупку продуктів харчування
(а/с 125-129); довідкою про вартість одягу (а/с 133); чеками на придбання
медпрепаратів (а/с 134-150); накладними (а/с 152-155); виписним епікрізом;
випискою з амбулаторної карти; з медичної карти стаціонарної хворої (а/с
162-167); розпискою ОСОБА_9 про те, що він надавав ОСОБА_2 транспортні послуги
за які отримав плату 4600 грн. та аналогічними його як свідка, показами.

Тому цю шкоду слід
стягнути за мінусом уже відшкодованих 13000 грн., а 28389,80 - 13000 = 15389,80
грн. майнова шкода, яка залишилася не відшкодованою, плюс 877 грн. 80 коп. -
витрат на санаторно-курортне лікування і загальна майнова шкода складає 16267
грн. 60 к., яку слід стягнути з підсудного на користь потерпілої. У решті
позовних вимог у майновій шкоді - витрати на майбутнє, санаторно -курортне
лікування у розмірі 34234 грн. 20 к. (35112 грн. - 877 грн. 80 к. = 34234,2
грн.) - відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то
вона доведена вищевикладеними доказами.

І суд, враховує характер та обсяг страждань потерпілої
ОСОБА_4 (фізичних, душевних, психічних); стан здоров'я потерпілої на даний час;
тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, а також, враховуючи
матеріальне становище (відсутність власного житла, підсобного господарства,
незначні доходи підсудного) та виходячи із засад розумності, виваженості та
справедливості, вважає, що і в цій
частині позов слід задоволити частково - у розмірі сорока тисяч гривень.

Таким чином, цивільний позов у цілому слід задоволити
частково, стягнувши з підсудного на користь потерпілої 16267 грн. 60 коп.
майнової шкоди та 40000 грн. - моральної шкоди у решті позовних вимог -
відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК
України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити
покарання по ч.2 ст. 286 КК України - п'ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами на три роки. Звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з
випробуванням - іспитовим строком на три роки в силу ст. 75 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_1. залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої від злочину ОСОБА_4 16267 грн. 60 коп. майнової шкоди та 40000 грн.
моральної шкоди, завданих злочином. У решті вимог - відмовити.

Речовий доказ - скляну пляшку з написом «Хлібний дар» - знищити.

На вирок протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція
до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд.

Суддя:
/підпис/

Вірно:

Суддя Іллінецького
районного суду В.С. Марчук