Справа № 129/1964/13-к
Провадження по справі № 1-кп/129/108/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2013 року Гайсинський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого
судді - Дєдова С.М.,

при
секретарі Колодійчук Л.В.,

з участю
прокурора Онуфрієнка А.О.,

потерпілого
ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Гайсині кримінальне
провадження № 0000508 про
обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з загальною середньою освітою,
неодруженого, студента 4-го курсу
Іллінецького державного аграрного
коледжу, несудимого, - в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України, -

Встановив:

ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України
злочину, а саме в тому, що 30.03.2013 року
приблизно о 22-00 год. в с. Михайлівка
Гайсинського р-ну Вінницької обл. на
вулиці неподалік житлового будинку № 67
по вул. Радянській між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
які перебували в стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті неприязних
відносин виникла сварка з приводу
виказаних ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 із
застосуванням нецензурної лайки
висловлювань щодо того, чому ОСОБА_2 та
його друзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 йдуть по
вулиці неподалік належного ОСОБА_1
будинку, під час вказаної сварки ОСОБА_2
навмисно наніс один удар кулаком
правої руки в підборіддя ОСОБА_1, від
якого останній впав на землю, чим
спричинив потерпілому тілесне
ушкодження середнього ступеня
важкості у виді перелому тіла нижньої
щелепи.

Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ч.1 ст. 122
КК України як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121 КК
України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 свою винуватість у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України, визнав частково, пояснив, що
30.03.2013 року приблизно о 22-00 год. в с.
Михайлівка Гайсинського р-ну
Вінницької обл. він йшов по вулиці
Радянській разом із своїми друзями
ОСОБА_3 і ОСОБА_4; проходячи неподалік
житлового будинку № 67 по вул.
Радянській до нього підійшов
нетверезий ОСОБА_1 та із застосуванням
нецензурної лайки почав висловлювати
на його-ОСОБА_2 адресу претензії чому
він-ОСОБА_2 та його друзі ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 йдуть по вулиці неподалік
належного ОСОБА_1 будинку; у відповідь
він відпихнув ОСОБА_1; після чого ОСОБА_1
знову підійшов до нього, тоді він
навмисно наніс один удар кулаком
правої руки в підборіддя ОСОБА_1, від
якого останній впав на землю. ОСОБА_2
заперечив перебування його у стані
алкогольного сп'яніння, медичний огляд
його на стан сп'яніння не проводився.
Він повністю відшкодував завдану
злочином потерпілому ОСОБА_1 шкоду,
останній до нього претензій майнового
та морального характеру немає.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що під
час досудового розслідування
кримінального провадження № 0000508
про обвинувачення ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України, він особисто із заявами про
вчинення щодо нього ОСОБА_2
кримінального правопорушення (злочину)
до органів досудового слідства не
подавав, своєї письмової згоди про
визнання його потерпілим як під час
досудового слідства так і в суді не
надавав.

В судовому засіданні 10.12.2013 року
потерпілий ОСОБА_1 просив суд
кримінальне провадження № 0000508
про обвинувачення ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України, закрити на підставі п.7 ч.1, ч.6
ст. 284 КПК України, оскільки він не бажає
підтримувати обвинувачення у цьому
кримінальному провадженні; не бажає,
щоб його визнавали потерпілим; завдані
злочином збитки йому обвинуваченим
відшкодовані повністю і будь-яких
претензій майнового або морального
характеру до ОСОБА_2 він немає;
заявлений ним цивільний позов про
відшкодування завданих злочином
майнової і моральної шкоди просить
залишити без розгляду, про що подав
заяви (а.с.а.с. 103, 137).

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_2 не
заперечували проти задоволення
клопотання потерпілого про закриття на
підставі п.7 ч.1, ч.6 ст. 284 КПК України
кримінального провадження про
обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК
України, а також проти залишення
поданого ним цивільного позову без
розгляду.

З'ясувавши позиції сторін
кримінального провадження, суд вважає,
що кримінальне провадження про
обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК
України підлягає закриттю, а поданий
ОСОБА_1 цивільний позов без розгляду з
наступних підстав.

Згідно із ч.1, ч.2, ч.3, ч.7 ст. 55 КПК України
потерпілим у кримінальному
провадженні може бути фізична особа,
якій кримінальним правопорушенням
завдано моральної, фізичної або
майнової шкоди; права і обов'язки
потерпілого виникають в особи з
моменту подання заяви про вчинення
щодо неї кримінального правопорушення
або заяви про залучення її до
провадження як потерпілого; потерпілим
є також особа, яка не є заявником, але
якій кримінальним правопорушенням
завдана шкода і у зв'язку з цим вона
після початку кримінального
провадження подала заяву про залучення
її до провадження як потерпілого; якщо
особа не подала заяву про вчинення щодо
неї кримінального правопорушення або
заяву про залучення її до провадження
як потерпілого, то слідчий, прокурор,
суд має право визнати особу потерпілою
лише за її письмовою згодою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України
кримінальним провадженням у формі
приватного обвинувачення є
провадження розпочате лише на підставі
заяви потерпілого щодо кримінального
правопорушення передбаченого ч.1 ст.122
КК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 56 КПК України
під час судового провадження в
будь-якій інстанції потерпілий має
право підтримувати обвинувачення в
суді; а згідно із ч.4 ст. 56 КПК України на
всіх стадіях кримінального
провадження потерпілий має право
примиритися з підозрюваним,
обвинуваченим і укласти угоду про
примирення, у передбачених законом
України про кримінальну
відповідальність та цим Кодексом
випадках примирення є підставою для
закриття кримінального провадження.

Згідно із п.7 ч.1, ч.6 ст. 284 КПК України
кримінальне провадження закривається
в разі, якщо потерпілий, а у випадках,
передбачених цим Кодексом, його
представник відмовився від
обвинувачення у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення; якщо обставини,
передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини
першої цієї статті, виявляються під час
судового провадження, а також у
випадку, передбаченому пунктом 2
частини другої цієї статті, суд
постановляє ухвалу про закриття
кримінального провадження.

З системного аналізу змісту правових
норм, закріплених у ст.ст. 55, 56, 284, 477 КПК
України вбачається таке кримінальне
провадження у формі приватного
обвинувачення може здійснюватись лише
виключно на підставі заяви
потерпілого, а у випадку відмови
потерпілого від обвинувачення у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення таке
обвинувачення закривається, оскільки
правом підтримувати обвинувачення у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення наділений
виключно потерпілий.

Оскільки потерпілий ОСОБА_1 під час
досудового розслідування
кримінального провадження № 0000508
про обвинувачення ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України, заяви про вчинення щодо нього
ОСОБА_2 кримінального правопорушення
(злочину) до органів досудового
слідства не подавав, своєї письмової
згоди про визнання його потерпілим як
під час досудового слідства так і в
суді не надавав, відмовився
підтримувати обвинувачення у цьому
кримінальному провадженні; не бажає,
щоб його визнавали потерпілим; завдані
злочином збитки йому обвинуваченим
відшкодовані повністю і будь-яких
претензій майнового або морального
характеру до ОСОБА_2 він немає та
просить закрити кримінальне
провадження про обвинувачення ОСОБА_2;
яке згідно п. 1 ч.1 ст. 477 КПК України є
кримінальним провадженням у формі
приватного обвинувачення, то на
підставі п.7 ч.1, ч.6 ст. 284 КПК України
кримінальне провадження № 0000508
про обвинувачення ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України необхідно закрити в зв'язку із
відмовою потерпілого від
обвинувачення у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

При цьому, зазначену в обвинуваченні
(обвинувальному акті) обтяжуючу
обставину, - вчинення ОСОБА_2 злочину у
стані алкогольного сп'яніння, суд
відхиляє та до уваги не приймає,
оскільки ОСОБА_2 заперечив перебування
його у стані алкогольного сп'яніння,
медичний огляд його на стан сп'яніння
не проводився та об'єктивних доказів
про таке немає.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.

Оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1
просив залишити без розгляду заявлений
ним цивільний позов до ОСОБА_2 про
відшкодування завданих злочином
майнової та моральної шкоди, то суд
вважає, що позовну заяву подану ОСОБА_1
необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 42, 56, 284, 314, 471, 474, 477 КПК України,
суд, -

Ухвалив:

Закрити кримінальне провадження №
0000508 відносно ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування завданих злочином
майнової та моральної шкоди, - залишити
без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
через Гайсинський районний суд
протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя :