ЄУН193/599/15-к
Провадження №1-кп/193/34/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
13 травня 2015 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про визнання винуватості від 13 травня 2015 року, що укладений між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , його адвокатом ОСОБА_4 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000172 від 24 березня 2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Довгівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, гр. України, освіта 8 класів, не працює, на диспансерних обліках не перебуває, проживає :
АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.198, ч.1 ст.396 КК України ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , обвинувачується у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутністю ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, при слідуючих обставинах:
13 лютого 2015 року близько 17:00 год. ОСОБА_5 достовірно знаючи від ОСОБА_6 про те, що майно здобуте в результаті вчинення ним злочину, передбаченого ст.185 КК України, а саме викрадення алюмінієвого бідона ємністю 40 л. з території домоволодіння по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 . Маючи прямий умисел на заздалегідь не обіцяному збуті майна, одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом , діючи умисно ОСОБА_5 збув викрадений бідон разом з ОСОБА_6 жителю с. Девладове Софіївського району Дніпропетровської області , ОСОБА_8 за 50 грн., після чого вирученими коштами за бідон розпорядилися на свій розсуд.
Крім цього, 13 лютого 2015 року близько 15:30 год. ОСОБА_6 маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, проник на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де з приміщення гаража викрав алюмінієвий бідон з кришкою ємінстю 40 л., вартістю 650 грн. та бензопилу ТМ "GoodlukGL4500М", вартістю 1822 грн., таким чином ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Після цього ОСОБА_6 близько 16:30 год. маючи при собі алюмінієвий бідон та бензопилу, якими він заволодів незаконно, прийшов за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де повідомив останнього про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, і попросив його допомогти йому збути алюмінієвий бідон ємністю 40 л., тим самим приховати предмет, отриманий злочинний шляхом. ОСОБА_5 , погодившись на прохання ОСОБА_6 , діючи навмисно, знаючи про те, що ОСОБА_6 незаконно заволодів алюмінієвим бідоном ємінстю 40 л., який знаходився на території домоволодіння ОСОБА_7 , з метою приховання слідів злочину, за допомогою власного велосипеду відвезли алюмінієвий бідон до домоволодіння по АДРЕСА_3 , де збули дані бідони ОСОБА_8 за 50 грн..
Після чого, 14 лютого 2015 року близько 07:30 год. ОСОБА_5 достовірно знаючи від ОСОБА_6 про вчинення ним тяжкого злочину та маючи прямий умисел спрямований на незаконне привласнення бензопили ТМ "GoodlukGL4500М", вартістю 1822 грн., одержану злочинним шляхом, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , де назаконно привласнив раніше викрадену бензопилу, після чого продовжуючи свій злочинний умисел направлений на збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, направився до жителя с. Червоний Яр Софіївського району Дніпропетровської області, ОСОБА_9 , де незаконно збув раніше викрадену бензопилу за 50 грн.. Крім цього, ОСОБА_5 не являючись членом його сім"ї чи близьким родичем ОСОБА_6 та маючи реальну можливість, не повідомив правоохоронні органи про вчинений ОСОБА_6 злочин, тобто діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь не обіцяно, приховав скоєння тяжкого злочину.
13 травня 2015 року між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000172, ОСОБА_5 , та його адвокатом ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст.198 КК України, як у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутністю ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та за ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, щодо узгодженого покарання по ст.198 КК України у виді 6 місяців арешту, по ч.1 ст.396 КК України у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, і до відбуття призначити 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, та на підставі п.п. 3,4 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесені до злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ст.198 та ч.1 ст.396 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.198, ч.1 ст.396 КК України, визнав повністю, просить суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором, обвинуваченим та його адвокатом угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутністю ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та за ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його адвокатом ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 травня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000172 від 24 березня 2015 року, між прокурором прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його адвокатом ОСОБА_4 згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.198, ч.1 ст.396 КК України, та призначити йому покарання:
- по ст.198 КК України - 6 (Шість) місяців арешту;
- по ч.1 ст.396 КК України - 1 (Один) рік позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України покарання призначити шляхом поглинання менш суворого більш суворим, і до відбуття призначити - 1 (Один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (Одни) рік, та на підставі п.п. 3,4 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.
Суддя: