У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Заголдного В.В.

суддів

Коновалова В.М., Пивовара В.Ф.

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві, 3 травня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції та касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2006 року.

Вироком Київського районного суду м.
Донецька від 16 березня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженець м. Донецька,

раніше не судимий,

засуджений
за ст. 186 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком на 2
роки, з покладенням на нього обов'язків відповідно до ст. 76 КК України.

За ст. 186 ч. 2 КК України ОСОБА_1
виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Апеляційним судом Донецької області від
30 листопада 2006 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 в частині виправдання
за ст. 186 ч. 2 КК України, а також призначеного покарання за ст. 186 ч. 1 КК
України скасовано.

ОСОБА_1 визнано винним за ст. 186 ч. 2
КК України та призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
1137 грн. матеріальної та 600
грн. моральної шкоди.

ОСОБА_1 засуджений за відкрите
викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Злочини вчинені за таких обставин.

26 серпня 2004 року, приблизно о 14
год. 40 хв., ОСОБА_1, перебуваючи на тунелі шляхопроводу між вулицями
Сормовська та Гранітна, через вул. Артема м. Донецька відкрито викрав майно
потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вирвавши з рук сумку з майном загальною вартістю
329 грн.

29 вересня 2004 року, приблизно о 14
год. 30 хв., біля АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відкрито заволодів сумкою з речами загальною
вартістю 1137 грн., яка належала ОСОБА_2, вирвавши з рук останньої.

7 грудня 2004 року, приблизно о 10
годині, ОСОБА_1, перебуваючи поблизу АДРЕСА_2, відкрито заволодів сумкою з
речами загальною вартістю 3130 грн., вирвавши її з рук потерпілої ОСОБА_5 З
викраденим намагався зникнути, але був затриманий.

У касаційному поданні прокурор просить
вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд;
посилається на те, що зі змісту мотивувальної частини вироку не вбачається, за
якими ознаками кваліфіковані дії засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України;
вказує, що резолютивна частина вироку не відповідає вимогам ст. 335 КПК
України.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
також просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Зазначає, що необґрунтовано засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, вказує на
істотні порушення судом норм кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання частково
і просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання та
скарги, колегія суддів вважає, що подання та скарга не підлягають задоволенню.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, вчинених за викладених у вироку
обставин, доведена об'єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом
порядку і належним чином оцінені судом.

Засуджений ОСОБА_1 за епізодом грабежу щодо потерпілої ОСОБА_5 визнав себе
винним повністю. Про це свідчить його щире каяття, яке зазначено в касаційній
скарзі. Крім того, його винуватість за цим епізодом стверджується зібраними в
справі доказами, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_5, даними протоколу
очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_1им.

Із повних та послідовних показань потерпілої ОСОБА_2 як під час досудового,
так і судового слідства вбачається, що її пограбував ОСОБА_1

Крім того, на досудовому слідстві, в присутності захисника, який захищав
інтереси ОСОБА_1а, ОСОБА_2 переконливо впізнала нападника (ОСОБА_1а) як особу,
яка вчинила напад на неї.

Потерпілі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердили факт вчинення
грабежу щодо них ОСОБА_1им. Крім того, під час проведення очної ставки, за
участю захисника, ОСОБА_1 не заперечував своєї участі у відкритому викраденні
майна потерпілих ОСОБА_3.

Належно оцінивши зібрані у справі і дослідивши в судовому засіданні докази
в їх сукупності, у тому числі й за участю засудженого та потерпілих, суд дійшов
обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1а у вчиненні
грабежів за трьома епізодами.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно.

Що ж до виправдання ОСОБА_1 за епізодом грабежу стосовно ОСОБА_6, то у касаційному поданні це не
оспорювалося.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону України, які б тягли за
собою скасування вироку, як про це зазначено у касаційному поданні та
касаційній скарзі засудженого, колегією суддів не виявлено.

Покарання ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України,
з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, даних про
особу винного та обставин, які пом'якшують покарання, в тому числі й тих, на
які посилається засуджений у касаційній скарзі. Обране йому покарання суд
мотивував належним чином і воно є достатнім для виправлення та перевиховання
засудженого.

Підстав для зміни вироку та пом'якшення покарання ОСОБА_1 колегія суддів не
вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора і касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду
Донецької області від 30 листопада 2006 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Заголдний В.В. Коновалов В.М.
Пивовар В.Ф.