Провадження №1-кс/193/132/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
24 червня 2015 року сел.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Софіївського РВ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Софіївського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 000017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання слідчого СВ Софіївського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 000017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження № 0000017 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з проведенням досудового слідства по кримінальній справі №17011322 порушеній 25.01.2002 року у відношенні ОСОБА_5 по ст. 296 ч.2 КК України.
Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , 23.11.2001 року близько 23:00 годин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в групі з ОСОБА_6 , та неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після спільного розпиття спиртних напоїв також перебували в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , з метою спільного проведення часу ОСОБА_10 , котра є донькою ОСОБА_9 , та постукали в двері житлового будинку останньої. ОСОБА_9 , не відчиняючи дверей повідомила їм, що доньки вдома немає. Після чого ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_8 , діючи умисно та безпричинно, грубо порушуючи своїми діями спокійний відпочинок мешканців будинку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань стали стукати в двері будинку ОСОБА_9 та вимагати впустити їх до приміщення, лаючись при цьому нецензурною лайкою на адресу самої ОСОБА_9 , та її сина ОСОБА_11 , 1974 року народження, який також перебував у вказаному будинку, та погрожували їм фізичною розправою.
Після того як ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відмовились відчиняти двері, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочині дії та діючи умисно, в групі з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_8 , проявляючи особливу зухвалість - розбили три вікна та вибили вхідні двері будинку, чим спричинили ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 100 грн, та проникнувши у такий спосіб до приміщення вказаного будинку, та продовжуючи вчинення злочину - побили ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани ліктьового суставу лівої руки.
Згідно висновку експерта №238/3825 від 25.01.2002 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Хуліганські дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 вчинені ними на території домоволодіння ОСОБА_9 , продовжувались на протязі однієї години і були ними припинені лише після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_9 втекли зі свого помешкання рятуючись від побиття їх вказаними особами.
Вказані хуліганські дії проходили у присутності неповнолітнього ОСОБА_12 , 1986р.н., який намагався припинити дії ОСОБА_5 , однак в силу своїх фізичних даних та психологічного впливу на нього з боку неповнолітнього ОСОБА_8 припинити хуліганські дії братів ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не зміг.
Після вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_5 з метою уникнення покарання з місця постійного проживання зник.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявою потерпілої ОСОБА_9 ; висновком СМЕ згідно у потерпілого ОСОБА_11 виявлено легкі тілесні ушкодження; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ін..
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.296 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на сторк до чотирьох років.
На даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 є останнє місце мешкання АДРЕСА_2 де вже тривалий час, місце перебування та контактні дані невідомі.
Крім того в ході досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України були надані доручення щодо проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення місця знаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцеві м. Воронеж, Росія, росіянину, освіта середня, не працюючого, зареєстровани АДРЕСА_3 , республіка Молдова проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , однак виконання вказаних доручень позитивного результату не дали.
В судовому засіданні прокурор прокуратури та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі.
Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вимоги клопотання підлягає задоволенню оскільки ухилення підозрюваного від явки до органів досудового слідства перешкоджає розгляду даного кримінального провадження. У відповідності до положення ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ст. 189 КПК України, слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам,
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Воронеж Росія, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором. Виконання ухвали доручити Софіївському РВ УМВС України в Дніпропетровській області. Копію ухвали направити для контролю за виконанням прокурору Софіївського району Дніпропетровської області. Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1