Справа №295/4875/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року м. Житомир

20 квітня 2015 року Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Житомира кримінальне провадження № 0001441 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомир, громадянина України, українця, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.02.2015 року близько 15 години 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до прийомного пункту металу Стимул за адресою: м. Житомир, вул. Клосовського, б.6, на землі помітив металевий кастет, який є різновидом холодної зброї, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, взяв даний кастет і помістив його до правої кишені своєї куртки, після чого незаконно, діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність у нього вказаного дозволу переносив вказану холодну зброю вулицями м. Житомира до 10.03.2015 року. 10.03.2015 року о 20 год. 20 хв. поблизу будинку №17 по пр. Миру в м. Житомирі, працівниками міліції під час огляду виявлено і вилучено у ОСОБА_4 вказаний кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні кастету без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України.

23.03.2015 року у м. Житомирі між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості. Згідно цієї угоди ОСОБА_4 зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 2 років обмеження волі та звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік шляхом застосування ст. 75 КК України, покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п.3,4 ст. 76 КК України (а.с. 7-9).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України в повному обсязі. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості. Відповідно до положень ст. 472 КПК України в угоді вказані дата укладання угоди, сторони, які її уклали, формулювання підозри, його правова кваліфікація, істотні для цього кримінального провадження обставини (тяжкість злочину, особа обвинуваченого); дані про беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї провини у скоєнні інкримінованого злочину, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_4 були роз`яснені права, передбачені ст. 473 КПК України, що: він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно, в порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Йому та прокурору роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди, за ст. 473 КПК для обвинуваченого і прокурора буде обмеження права оскарження вироку, та відмова від здійснення прав п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.263 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведенням експертизи, в розмірі 245,52 грн. суд відповідно до вимог ст. 122 КПК України стягує з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Речові докази згідно наданих суду матеріалів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 23 березня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 245,52 грн. процесуальних витрат.

Вирок набирає чинності через 30 днів зі дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання,суворішого,ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог ч.5,6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; прокурором - виключно з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_1