У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.

суддів

Гошовської Т.В., Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

адвоката

ОСОБА_1.

засудженого ОСОБА_2.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_2. на вирок Апеляційного суду Сумської
області від 15 листопада 2006 року.

Цим вироком засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, громадянина
України, проживаючого в АДРЕСА_1, Шосткінського району, Сумської
області, раніше не судимого,

- за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на 13
років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, українця, громадянина
України, проживаючого у АДРЕСА_1, Шосткінського району, Сумської
області, раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 296 КК України на 4 роки
позбавлення волі; за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання - 4 роки
позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, українця, громадянина
України, проживаючого в м. Шостка, АДРЕСА_2, раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 296 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_2. на користь потерпілого ОСОБА_5. 15 686 гривень
96 копійок у відшкодування матеріальної шкоди; на користь потерпілої ОСОБА_6. 50 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду злочини були скоєні
засудженими за слідуючих обставин.

5 березня 2006 року, приблизно о 20
годині, у барі «Соки-Вода», розташованому на провулку Совєтському в АДРЕСА_1 Шосткінського району Сумської області між ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9. з однієї сторони
та ОСОБА_4., ОСОБА_10, ОСОБА_3. з іншої сторони,
під час вживання спиртних напоїв виникла сварка, під час якої ОСОБА_9. вдарив по обличчю ОСОБА_3. Через деякий час
після цього, по дзвінку ОСОБА_10, до бару приїхав його брат - ОСОБА_2. Близько 22 години, ОСОБА_2 та, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_4., ОСОБА_3., а також, особа,
матеріали справи, відносно якої виділені у окреме провадження у зв'язку з її
розшуком, маючи спільний умисел на вчинення хуліганських дій та побиття ОСОБА_7., ОСОБА_9. та ОСОБА_8, заздалегідь
заготовивши штахетини для нанесення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи
громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства, не звертаючи
уваги на присутність у барі відвідувачів, забігли у приміщення бару та
несподівано стали наносити удари заздалегідь заготовленими штахетинами по
різним частинам тіла ОСОБА_7., ОСОБА_9. та ОСОБА_8. При цьому кожний з чотирьох нападаючих наносив удари
тому потерпілому, який був ближче до нього. Так, ОСОБА_3., діючи з
особливою зухвалістю, наніс штахетиною не менше чотирьох ударів по спині і
рукам ОСОБА_8, спричинивши останньому тілесні ушкодження середньої
тяжкості; ОСОБА_4. наніс удар штахетиною по шиї ОСОБА_9., спричинивши останньому фізичну біль; ОСОБА_2, діючи з особливою зухвалістю та за межами домовленості
з іншими співучасниками, із метою позбавлення життя з хуліганських мотивів,
наніс штахетиною не менше двох ударів по голові ОСОБА_7., заподіявши останньому
черепно-мозкову травму, яка супроводжувалась переломом потиличної кістки і
основи черепу, крововиливом під оболонки та речовину головного мозку, внаслідок
чого 14 березня 2006 року потерпілий помер у лікарні.

У касаційній скарзі та доповненнях до
неї засуджений ОСОБА_2., посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, яка призвела до неправильної
кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати, а матеріали справи
направити на нове розслідування. При цьому зазначає, що діяв не з хуліганських
мотивів, а, бажаючи конкретно розібратися з тими особами, які образили його
брата; що не мав наміру вбивати потерпілого і наніс йому лише один удар палицею
по голові та не допускав, що від цього може настати смерть останнього; що по
справі не встановлений дійсний механізм, виявлених у потерпілого тілесних
ушкоджень; що органами досудового слідства безпідставно закрита справа відносно
потерпілих, оскільки саме їх, неправомірна поведінка спровокувала конфлікт.
Вважає, що його дії мають бути перекваліфіковані зі ст. 115 ч. 2 п. 7 КК
України на ст. 121 ч. 1 або ст. 119 КК України з відповідним пом'якшенням
призначеного покарання.

Крім того, на думку засудженого, суд необґрунтовано послався на висновки
експертиз, оскільки вони не дають конкретної відповіді і не вказують на його
причетність до злочину.

Засудженими ОСОБА_3. та ОСОБА_4. вирок суду не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засудженого та його захисника. які підтримали касаційну скаргу, прокурора, який
заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого, перевіривши
матеріали справи та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винність ОСОБА_2. у вчиненні
злочину за обставин, встановлених судом, ґрунтується на зібраних у справі і
перевірених у судовому засіданні доказах, оцінених у сукупності.

Не визнаючи себе винним в умисному вбивстві ОСОБА_6 з хуліганських мотивів, як на досудовому слідстві, так і
в суді, ОСОБА_2. при цьому визнав, що наніс один удар палицею по голові
потерпілого.

З послідовних показань засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідка ОСОБА_11., які вони підтвердили і під час очних
ставок із ОСОБА_2. та при відтвореннях обстановки та
обставин події убачається, що саме ОСОБА_2. вдарив потерпілого штахетиною по
голові, від чого останній одразу ж упав на підлогу та знепритомнів, але ОСОБА_2. продовжував наносити удари
потерпілому. Крім засудженого ОСОБА_2. ніхто ОСОБА_6 ніяких ударів не
наносив.

З висновку судово - медичної експертизи № НОМЕР_1 вбачається, що смерть потерпілого ОСОБА_7. настала 14
березня 2006 року внаслідок черепно-мозкової травми - перелому зводу й основи
черепу з крововиливами під оболонки й речовину головного мозку з розвитком
набряку-набухання головного мозку. При дослідженні трупу було виявлено два відокремлених
переломи кісток черепу. Характер, локалізація й особливості виявлених ушкоджень
вказують, що вони виникли від дії тупого твердого предмета, який має плоску
поверхню контакту і виражене ребро. Крім того, наявність перелому кісток черепу
вказує на те, що ушкодження спричинялись зі значною силою. Особливості та локалізація переломів кісток черепу свідчить про те, що
потерпілому було нанесено не менше двох ударів у голову.

За даними висновку додаткової судово-медичної експертизи
механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7., на який указали
обвинувачений ОСОБА_4. та свідок ОСОБА_11. при відтворенні
обстановки та обставин події відповідає тілесним ушкодженням, виявленим при судово-медичному
дослідженні трупу потерпілого.

Згідно даних протоколів огляду місця події у АДРЕСА_1 по провулку Радянському та біля будинку №АДРЕСА_3, неподалік від місця проживання засудженого ОСОБА_2., було виявлено та вилучено 4 штахетини синього кольору
довжиною 80 см, шириною 9,5 см, товщиною 2 см.

За висновком судово-медичної імунологічної експертизи на
наданих на експертизу штахетинах були виявлені сліди поту, походження яких, у
тому числі і від ОСОБА_2., не виключається.

Засуджений ОСОБА_2. не заперечував, що наніс удар
потерпілому саме такою штахетиною.

Наведені докази, на які обґрунтовано послався суд,
свідчать, що саме ОСОБА_2. спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього
та спростовують посилання засудженого на те, що він наніс потерпілому тільки
один удар; що по справі не встановлений дійсний механізм утворення у
потерпілого тілесних ушкоджень,
внаслідок яких останній помер.

Доводи ОСОБА_2. про те, що результати експертиз не
вказують на його причетність до вчиненого злочину, є безпідставними, оскільки
дані, що містяться в експертних висновках повністю узгоджуються з іншими
доказами, які були досліджені судом.

Оцінивши зазначені докази в сукупності, суд обґрунтовано
дійшов висновку, що дії ОСОБА_2. були спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_6, оскільки про це свідчать дані щодо знаряддя злочину,
кількості, характеру та локалізації виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень.

Наносячи штахетиною зі значною силою не менше двох ударів
у життєво важливий орган - голову, засуджений ОСОБА_2. реально
усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його
суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав настання смерті потерпілого, але
свідомо припускав їх настання, тобто настання смерті охоплювалося умислом
засудженого.

Та обставина, що з моменту заподіяння ушкоджень до
настання смерті потерпілого минуло 9 днів, не є підставою для висновку про
відсутність у засудженого умислу на вбивство.

За таких обставин доводи засудженого про відсутність у
нього умислу на вбивство ОСОБА_6 та про перекваліфікацію його дій на
ст. 121 ч. 2 КК України або на ст. 119 КК України є безпідставними.

Посилання
засудженого на те, що він діяв не з хуліганських, а з особистих мотивів,
зумовлених бажанням розібратися з особами, які
образили його брата - ОСОБА_7 є необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справ, із яких убачається, що засуджений ОСОБА_2. не був знайомий з
потерпілим ОСОБА_7, не приймав участі у конфлікті, який мав місце того ж вечора
між ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_10 з однієї сторони та ОСОБА_8, ОСОБА_9. та
ОСОБА_7 з іншої сторони, не знав суті конфлікту та хто був його ініціатором.
Без будь-яких попередніх з'ясовувань, засуджений, взявши штахетину, зайшов до
приміщення бару та, незважаючи на присутність там інших відвідувачів, порушуючи
громадський порядок, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття й нормами
моралі, одразу ж почав штахетиною бити
по голові потерпілого ОСОБА_6.

За таких
обставин висновок суду про те, що засуджений ОСОБА_2. вчинив умисне вбивство з
хуліганських мотивів є обґрунтованим і його дії правильно кваліфіковані за
пунктом 7 частини 2 статті 115 КК України.

Доводи
засудженого про те, що органи досудового слідства необґрунтовано закрили
кримінальну справу відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9. за ознаками злочину,
передбаченого ст. 296 КК України не заслуговують на увагу, оскільки не є
предметом розгляду по даній кримінальній справі.

Істотних
порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну
вироку, по справі не встановлено.

Покарання
засудженому ОСОБА_2. призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, із
врахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, обставин,
що пом'якшують покарання, і це покарання є справедливим.

Посилання на
те, що суд не врахував у якості обставини, що пом'якшує покарання ОСОБА_2.
вчинення ним злочину під впливом неправомірних дій потерпілого є
необґрунтованими, оскільки з боку потерпілого ОСОБА_6 ніяких неправомірних дій
щодо засудженого не учинялось.

Підстав для
пом'якшення покарання колегія суддів не знаходить.

Керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок апеляційного
Сумської області від 15 листопада 2006 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Верещак
В.М. Гошовська Т.В. Шевченко Т.В.