У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Вус С.М., Пекного С.Д.

за участю прокурора представника
потерпілої

Яковенко Р.І. ОСОБА_1

захисника та засудженого

ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційними
скаргами захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_3 на вирок апеляційного суду
Одеської області від 11 травня 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця смт. Миколаївка

Миколаївського району Одеської області,

мешканця м. Біляївка Одеської області,

раніше не судимого -

за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією
майна.

ОСОБА_3 засуджено за те, що він 5 жовтня 2006 року, приблизно о 14 годині,
знаходячись поблизу автозаправної станції “Добро”, що на 459 км. Автодороги
Київ-Одеса, умисно, із ревності та з корисливим умислом, запропонував ОСОБА_4
вчинити вбивство своєї дружини - ОСОБА_5 за грошову винагороду у сумі 2000 дол.
США.

6 жовтня 2006 року, приблизно о 9 годині, знаходячись поблизу автозаправної
станції “Добро”, що на 459 км. Автодороги Київ-Одеса, ОСОБА_3, продовжуючи
реалізовувати свій умисел на вбивство дружини, передав ОСОБА_4 анкетні дані
ОСОБА_5, а також дані про її місце проживання і роботи, фотознімок своєї
дружини та 200 дол. США у вигляді авансу за вчинення вбивства. Також ОСОБА_3
запропонував ОСОБА_4 передати йому після вчинення вбивства ключі від службових
приміщень ОСОБА_5 у Державній податковій інспекції, щоб у подальшому
привласнити кошти, які можливо зберігала дружина у своєму кабінеті.

У результаті проведених працівниками міліції оперативно-розшукових заходів
ОСОБА_3 не вдалося довести свого злочинного умислу, направленого на умисне
вбивство своєї дружини до кінця.

При цьому, 7 жовтня 2006 року після передачі ОСОБА_4 у якості винагороди
700 дол. США та 1000 грн. ОСОБА_3 був затриманий.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить вирок щодо ОСОБА_3 змінити,
виключити з вироку кваліфікацію дій засудженого за п.6 ч. 2 ст. 115 КК України
та обрати йому покарання не пов'язане з позбавленням волі. На обґрунтування
своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин на ґрунті ревнощів і не мав
наміру заволодіти грошима потерпілої. Крім того вважає, що судом не в повній мірі
враховано всі пом'якшуючі відповідальність обставини.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_3 наводить аналогічні скарзі захисника
підстави для зміни постановленого щодо нього судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, виступи захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_3
про підтримання касаційних скарг, представника потерпілої ОСОБА_1, який
заперечував проти задоволення касаційних скарг, думку прокурора про залишення
вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 у тому, що він організував
замах на умисне вбивство своєї дружини на замовлення, підтверджується
сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів і захисником та
засудженим не оспорюється.

Що стосується твердження захисника ОСОБА_2 та засудженого про
необґрунтованість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за п. 6
ч. 2 ст. 115 КК України, то воно є безпідставним.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, на виконання домовленості щодо
вбивства своєї дружини - ОСОБА_5, передав ОСОБА_4 700 дол. США.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого
2003 року “Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я
особи”, замовник умисного вбивства залежно від конкретних обставин справи
повинен визнаватись підбурювачем, або організатором злочину і його дії належить
кваліфікувати за відповідною частиною ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а
за наявності до того підстав - і за іншими пунктами цієї статті (наприклад, за
п. 6 - якщо виконавець позбавив особу життя з метою одержання вигод
матеріального характеру).

Виходячи з вищенаведеного дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_3
вину визнав та щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не настало, а
також те, що умисел засудженого на вбивство своєї дружини був сформований лише
після неодноразових зустрічей з ОСОБА_4, який і переконав засудженого у
необхідності саме вбивства ОСОБА_5, а не спричинення їй тілесних ушкоджень.

Однак, апеляційний суд, навівши пом'якшуючі відповідальність обставини, в
достатній мірі їх не врахував.

Тому, колегія суддів вважає, що вирок апеляційного суду необхідно змінити,
пом'якшити призначене ОСОБА_3 покарання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів
-

у х в а
л и л а:

касаційні скарги захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Вирок апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2007 року щодо
ОСОБА_3 змінити.

Пом'якшити призначене ОСОБА_3 покарання та вважати його засудженим за ч. 3
ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на 3 роки позбавлення волі.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді: