Справа № 11-270 / 08
Головуючий у 1 інстанції Каліновська В.С.
ч. 1 ст. 115 КК України
Доповідач Бешта Г.Б
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк
6 червня 2008 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Бешти Г.Б.,

суддів Лозовського А.О., Опейди В.О.,

з участю прокурора Старчука В.М.,

потерпілої ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 26
березня 2008 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець м.
Луцька, гр. України, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, освіта
середньо-спеціальна, неодружений, непрацюючий, згідно ст. 89 КК України не
судимий,

- засуджений за ч. 1 ст. 115 КК
України на 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено
попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з 26 березня 2008
року, зарахувавши в зазначений період його затримання і перебування під вартою
з 18 листопада 2007 року по 26 березня 2008 року.

Цивільний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2. 4979
грн. 30 коп. матеріальних збитків, 400 грн. за надання юридичної допомоги та
100 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судові витрати по справі в сумі 1236
грн. 26 коп. за проведення дактилоскопічної, амбулаторної комплексної
судово-психолого-психіатричної, судово-наркологічної експертиз та експертизи
холодної зброї.

Вироком вирішено долю речових доказів по справі.

За цим вироком ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 17 листопада 2007
року, приблизно о 23 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у автомобілі - таксі «Мерседес Бенц 200» р.н. НОМЕР_1, під
керуванням гр. ОСОБА_3, який рухався в напрямку будинку культури по вул. Комка
в с. Сирники Луцького району, умисно, з
метою позбавлення життя останнього, наніс йому удар клинком ножа в шию,
спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя
в момент їх заподіяння, внаслідок яких гр. ОСОБА_3 на місці події помер.

В особистій апеляції засуджений ОСОБА_1 вказує, що вирок Луцького
міськрайонного суду за яким його засудженого є надто суворим. Судом не
враховано його молодий вік та не взято до уваги те, що згідно ст. 89 КК України
він вважається не судимим. Крім того, зазначає, що наміру вбивати ОСОБА_3 не
мав, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння та стані
сильного душевного хвилювання, то не пам'ятає своїх дій. Прохає змінити вирок
суду, призначивши йому більш м'яке покарання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції,
доводи апеляції, міркування прокурора та потерпілої, які прохають апеляцію залишити
без задоволення, а вирок суду без зміни, вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати встановила, що апеляція засудженого ОСОБА_1 до
задоволення не підлягає.

Винність ОСОБА_1 в умисному вбивстві підтверджується зібраними і
дослідженими в ході судового слідства доказами, які обґрунтовано покладені в основу вироку, а діям засудженого дана
правильна юридична оцінка за ч. 1 ст. 115 КК України.

Сам засуджений в судовому засіданні визнавав себе винуватим в умисному
вбивстві ОСОБА_3, не заперечував, що саме він наніс удар ножем в шию
потерпілому, від чого останній помер на місці. Про те, що він вбив людину,
повідомив своїх батьків, що останні ствердили.

Свідок ОСОБА_4, який був очевидцем події, на досудовому слідстві та в
судовому засіданні показав, що в автомобілі ОСОБА_1 різко потягнувся двома
руками до водія, після чого крикнув «тікаймо». Пізніше зізнався свідку, що він
вбив людину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи за №605 від 18 листопада 2007
року (а.с. 65-70), смерть ОСОБА_3 настала внаслідок проникаючого
колото-різаного поранення шиї, правої плевральної порожнини з пошкодженням
серця, яке супроводжувалося гострою крововтратою. Дані тілесні ушкодження
виникли від травмуючої дії гострого колюче-ріжучого предмета, яким цілком могло
бути лезо ножа і виникли від одного удару.

Під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_1 на місці розповів
та показав, де, коли і яким чином він наніс ОСОБА_3. удар ножем в шию
(а.с.165-168). Твердження засудженого в апеляції, що дана слідча дія провена
під тиском працівників міліції є безпідставними, оскільки вона проводилась в
присутності понятих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Сам ОСОБА_1 у судовому засіданні
ствердив, що він добровільно показав та розповів про обставини вчиненого ним злочину.

З висновку судово-медичної експертизи за №2901 (а.с. 74-75) вбачається, що
на долоні засудженого ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної
ранки поверхні середньої фаланги 4 пальця правої кисті, які утворились від дії
гострого ріжучого предмету. Засуджений не заперечив, що дана рана могла
утворитись від ножа, яким він поранив потерпілого.

Як зазначено у висновку судово-медичної експертизи речових доказів за №71
(а.с.105-114) виявлені на одязі потерпілого ОСОБА_3 плями бурого кольору є
слідами крові ОСОБА_1 і вбитого.

Відповідно до висновку амбулаторної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи (а.с. 214-215) ОСОБА_1 в період скоєння
інкримінованого йому діяння і в даний час міг та може усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Підстав вважати, що засуджений перебував у стані сильного
душевного хвилювання немає.

З врахуванням наведеного, посилання засудженого ОСОБА_1 в апеляції на те,
що він наміру убивати ОСОБА_3 не мав,
оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння та стані сильного
душевного хвилювання і не пам'ятає своїх дій не заслуговує на увагу. Крім того,
знаряддя злочину, яким є ніж, спрямованість та сила удару в життєво-важливий
орган потерпілого, характер заподіяних тілесних ушкоджень вказують на те, що
ОСОБА_1 мав умисел на позбавлення життя ОСОБА_3

Призначаючи покарання засудженому, суд першої інстанції у відповідності до
вимог ст. 65 КК України в повній мірі врахував конкретні обставини справи,
зокрема вчинення ОСОБА_1 особливо тяжкого злочину, характеристику особи
засудженого, який характеризується негативно - за місцем навчання та задовільно
- по місцю проживання, не працює, раніше неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до вчинення
злочинів, обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що у вироку зазначено, що він раніше судимий не
заслуговує на увагу, оскільки у вступній частині вироку вказано, що ОСОБА_1 в
силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості. При призначенні
засудженому покарання судом було враховано ту обставину, що він двічі
засуджувався за вчинення крадіжок.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до
переконання про неможливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції його від
суспільства.

За таких обставин обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, є необхідним і достатнім
для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Підстав для зміни чи скасування вироку за обставин, викладених в апеляції,
колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Луцького
міськрайонного суду від 26 березня 2008
року щодо нього без зміни.

Головуючий: /підпис/ Бешта Г.Б.

Судді: /підписи/ Лозовський А.О., Опейда
В.О.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Волинської області Г.Б.Бешта