Справа № 0603/4190/12
Провадження №1/0603/429/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………….Дубцова О.В.

при секретарі………………..ОСОБА_1

з участю прокурора ……..... ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, спеціальність повар, розлученого, не одруженого, працюючого лісорубом ДП Дзержинський лісгосп АПКБердичівського лісничества, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ст.122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

28.04.2012 року, приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_3, знаходячись поряд з домогосподарством будинку №83 по вул. Червонотравневій в м. Бердичеві, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_4, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю, в результаті чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи №438 від 30.05.2012 року, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння спочатку визнав частково, стверджуючи, що потерпілого не бив. Запевняв, що лише відштовхував потерпілого рукою у плече, і при цьому його рука зісковзнувши попала потерпілому у щелепу.

Після оголошення показів наданих ОСОБА_3 під час його допиту в якості обвинуваченого, в ході провадження досудового слідства по справі, свою вину визнав повністю, підтвердивши попередні покази а також те, що наніс потерпілому ОСОБА_4 удар кулаком правої руки у обличчя. Свій вчинок підсудний пояснює обуренням викликаним поведінкою потерпілого, який перебуваючи у стані алкогольного спяніння, у його присутності ображав діда за те, що той не виорав йому город.

Крім визнання вини самим підсудним, його вина також стверджується сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів.

Так потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що 27.04.2012р. дід підсудного ОСОБА_5 пообіцяв йому на наступний день кіньми виорати город. Однак на наступний день 28.04.2012р., ОСОБА_5 цього не зробив. У цей день, близько 19 години, він приїхав додому до ОСОБА_5 та став зясувати з останнім чому так сталося. Під час розмови з ОСОБА_5 до нього зі сторони спини підійшов підсудний та нічого не кажучи вдарив його кулаком руки у щелепу. Від даного удару він впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, поруч вже нікого не було. В цей же день він звернувся до лікарні де у нього було виявлено подвійний відкритий перелом щелепи. Лікування він проходив в лікарні у м.Житомирі.

Також потерпілий суду повідомив, що у той вечір він випив сто грам горілки, однак з ОСОБА_5 він не сварився, просто розмовляв.

Допитаний в ході судового розгляду справи в якості свідка ОСОБА_5 суду повідомив, що підсудний являється його онуком. З потерпілим ОСОБА_4 він знайомий, однак будь-яких відносин не підтримував.

Так в один з днів квітня цього року потерпілий звернувся до нього з проханням виорати кіньми город. Він відповів ОСОБА_4, що зробить це, якщо встигне. Оскільки він цілий день працював на власному городі, то виорати город потерпілому не встиг. Його онук у цей час допомагав виорати город його напарнику та повернувся додому кіньми близько 18 години. Коли вони розпрягли коней, до них додому знову приїхав потерпілий, який перебував у стані алкогольного спяніння та став зясовувати чому йому не виорали город. Оскільки потерпілий вів себе агресивно, він відмовився йому допомагати. Тоді потерпілий став заважати їм запхати воза до сараю. У цей момент він знаходився позаду нього, а онук ОСОБА_3 ще трохи далі. Потім він почув, як щось впало на землю. Повернувшись побачив, що на землю впав ОСОБА_4, однак вдарив чи штовхнув його підсудний він не знає, оскільки не бачив цього.

Деякий час потерпілий сидів біля їхньої хвіртки а потім поїхав. Повернувшись до їхнього будинку через деякий час цього ж вечора сказав, що у нього щось не в порядку у роті, але що саме було не так у потерпілого він не цікавився.

Допитаний в якості свідка син потерпілого ОСОБА_6 суду повідомив, що 28.04.2012р., близько 19 години він на мопеді привіз свого батька на вул.Червонотравневу. Там його батько повинен був домовитись із кимось про те, щоб їм виорали город. Так він залишив батька а сам пішов додому до бабусі, яка живе неподалік. Через деякий час батько зателефонував йому та поросив прийти і викликати працівників міліції. Коли він прийшов до батька, той сидів на бордюрчику та тримався за щелепу. З рота у нього йшла кров. Батько повідомив йому, що коли він розмовляв із дідом про город, підійшов його онук та вдарив його. Він узяв батька та завіз на мопеді у травмпункт, де у останнього виявили перелом щелепи.

Допитана в ході судового розгляду справи дружина потерпілого ОСОБА_7 суду повідомила, що 27.04.2012р. її чоловік декілька раз їздив до ОСОБА_5 домовлятись про те, щоб останній виорав їм город, однак ОСОБА_5 до них так і не приїхав. Ввечері 28.04.2012р. її чоловік та син знову поїхали до ОСОБА_5 домовлятися про город. Після 20 години чоловік і син повернулись і сказали, що у ОСОБА_4 подвійний перелом щелепи та його потрібно везти на лікування до м.Житомира. При цьому чоловік розповів, що розмовляв із ОСОБА_5 і в цей час до нього ззаду підійшов онук останнього та вдарив його, після чого у нього з роту пішла кров.

Її чоловік лежав у лікарні в м. Житомирі 7 днів, а потім ще два чи три тижні не міг ні їсти ні пити.

Місце скоєння злочину ділянка ґрунтової дороги поблизу будинку №83 по вул.Червонотравневій у м.Бердичеві, встановлено згідно протоколу огляду місця події від 04.05.2012р. та фото-таблиці до нього (а.с.12-15).

Ще в ході провадження досудового слідства по справі сам підсудний на місці розповів та показав як саме він наніс удар кулаком правої руки у обличчя потерпілому ОСОБА_4, про що свідчить протокол відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_3 від 30.05.2012 року (а.с.60-62).

Тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_4 підсудним ОСОБА_3 встановлено згідно висновку судово-медичного експерта №438 від 30.05.2012 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлене ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва, яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що викликає тривалий розлад здоров'я. Виникнення даного тілесного ушкодження в результаті падіння на ґрунтову дорогу малоймовірно (а.с.36).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №450 від 04.06.2012 року, тілесне ушкодження у ОСОБА_4 могло утворитись в результаті удару при обставинах вказаних ОСОБА_3 під час проведення відтворення обстановки та обставин події за його участю (а.с.66).

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст.122 ч.1 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При визначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ст.122 ч.1 КК України є злочином середньої тяжкості. Підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, за місцем проживання характеризується МК ВЖРЕП №7 - посередньо, дільничним інспектором міліції позитивно, працює та по місцю роботи характеризується позитивно, розлучений.

Обставин, що помякшують підсудному покарання, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, відповідно до ст..67 КК України, судом також не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_3 покарання у виді виправних робіт, що буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Заявлений в рамках кримінальної справи потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов суд задовольняє частково. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд керується положеннями ст.23 ч.3 Цивільного кодексу України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, згідно матеріалів справи, у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_4 перебував на лікуванні у відділенні щелепно-лицьової хірургії Житомирського обласного стоматологічного медичного обєднання Житомирської обласної ради в період з 28.04.2012р. по 05.05.2012р., де йому було проведено репозицію та фіксацію уламків нижньої щелепи, рекомендовано амбулаторне лікування у лікаря хірурга-стоматолога протягом 21 дня (а.с.17, 32). Згідно наданих в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_4 а також його дружини ОСОБА_7, у звязку з ушкодженням щелепи, він тривалий час відчував незручності при прийомі їжі, оскільки його нижня щелепа протягом 21 дня була пришита до верхньої щелепи та протягом півроку йому не можна було кусати, його раціон був обмежений та викликав постійну потребу у специфічному харчуванні. Вказане свідчить про вимушені зміни в житті потерпілого, викликані ушкодженням його здоровя, та про наявність підстав для часткового задоволення заявленого по справі цивільного позову.

Судових витрат по справі немає.

У звязку з необхідністю забезпечення цивільного позову по справі, арешт накладений на майно підсудного за постановою слідчого від 07.06.2012р. скасуванню не підлягає.

Речових доказів по справі немає.

Підстав для зміни обраного щодо підсудного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року виправних робіт, з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків його заробітку.

Заявлений потерпілим по справі цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 5000 (пять тисяч) гривень в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Арешт накладений за постановою слідчого від 07.06.2012р. на майно засудженого ОСОБА_3 не скасовувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий суддя О.В.Дубцов