ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

30 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про перевірку вищевказаних судових рішень щодо нього у касаційному порядку.

Проте касаційна скарга засудженого не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому, обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_1 викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

У касаційній скарзі не наведено доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості судових рішень з підстав передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.

Разом з цим, у скарзі засуджений фактично посилається на неповноту та однобічність судового розгляду кримінального провадження щодо нього в суді першої інстанції, що, в силу вимог ст. 438 КПК України, не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Одночасно у скарзі ОСОБА_1 не вказує належних доводів щодо незаконності ухвали Апеляційного суду Запорізької області, про скасування якої зазначає вимогу.

Окрім того, вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 не узгоджується з нормами ст. 436 КПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Також на порушення ст. 427 КПК України до скарги не додано копій оскаржуваних судових рішень, завірених належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року щодо нього залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4