Справа № 567/1424/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2015 рокум. Острог
Колегія суддів Острозького районного суду Рівненської області в складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторонами кримінального провадження є:
потерпілі : ОСОБА_6 , ОСОБА_7
цивільна позивачка- ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , на даний час утримується в Ріненському СІ УДПтС України в Рівненській області, громадянина України, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.357 КК України ,-
встановила:
На початку квітня 2014 року, ОСОБА_9 за попередньою змовою із особою, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, вирішили незаконно заволодіти транспортним засобом марки "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та при цьому, з корисливих мотивів, а також з метою приховання даного злочину та полегшення його вчинення, заподіяти смерть останньому.
З метою вчинення вказаних злочинних дій, ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої, виділені в окреме првадження, на початку квітня 2014 року заздалегідь розподілили ролі та підшукали місце вчинення злочинів, а саме - занедбане господарство по АДРЕСА_3 . У той же час, ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, підшукали в якості знаряддя вчинення злочину - мисливську рушницю, якою мали намір налякати ОСОБА_10 з метою унеможливити опір з його боку, а також шляхом заподіяння нею ударів по тілу потерпілого, позбавити його життя. Крім того, з метою зв`язування потерпілого та унеможливлення здійснення ним опору, ОСОБА_9 та особа матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, на центральному ринку у м. Рівне заздалегідь придбали клейку стрічку, а також заготували інші засоби.
Реалізуючи свій умисел на вчинення вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, діючи в групі, шляхом обману, під приводом укладання усної угоди про проведення робіт з буріння свердловини, 3 квітня 2014 року, шляхом здійснення телефонних дзвінків, запросили ОСОБА_10 приїхати на заплановане місце територію занедбаного господарства по вул. Шляховій у с. Країв Острозького району Рівненської області, куди попередньо транспортували з м. Рівне мисливську рушницю та очікували на приїзд потерпілого.
Так, 3 квітня 2014 року, приблизно о 15 годині, коли ОСОБА_10 автомобілем марки "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав на територію зазначеного господарства, особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_9 , шляхом погроз на адресу потерпілого, а також демонстрації мисливської рушниці, змусив його підкорятись своїм вимогам та не чинити опір. Сприймаючи вказані протиправні дії особи, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також виконуючи накази останнього, ОСОБА_10 ліг на поверхню ґрунту. Відразу після цього, особа матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, умисно заподіяв не менше одного удару прикладом мисливської рушниці та не менше одного удару кулаком у ділянку голови потерпілого, а також здійснив зв`язування його рук мотузкою та одягання на голову потерпілого до рівня шиї поліетиленового пакету, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, втратив свідомість та був приведений в безпорадний стан.
Продовжуючи реалізовувати дії щодо умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, поклали потерпілого в багажне відділення його автомобіля марки "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та під керуванням ОСОБА_9 перевезли у безлюдне місце до 8 квадрату, 1 виділу лісного масиву Острозького держспецлісгоспу, що неподалік с.Країв Острозького району та с.Мар`янівка Здолбунівського району Рівненської області.
Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, поклали ОСОБА_10 , який на той час знаходився у безпорадному стані, на поверхню ґрунту та після цього продовжили його побиття. Зокрема, ОСОБА_9 , з метою вбивства ОСОБА_10 , заподіяв йому не менше двох ударів прикладом мисливської рушниці у ділянку голови, а також не менше трьох ударів ногою по тулубу. У цей же час, особа матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, з метою вбивства ОСОБА_10 , заподіяв йому не менше чотирьох ударів прикладом мисливської рушниці по голові.
В подальшому, ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, перенесли ОСОБА_10 у хащі лісу та в момент перебування останнього у свідомості намотали на голову балонову куртку, яку багаторазово щільно обмотали клейкою стрічкою, чим перешкодили нормальному процесу дихання потерпілого та можливості кликати на допомогу. Усвідомлюючи неможливість надання ОСОБА_10 будь-якої допомоги з боку сторонніх осіб у безлюдному місці, а також те, що завдають потерпілому особливих фізичних страждань, ОСОБА_9 та особа, матеріали досудового розслідування щодо котрої виділені в окреме провадження, додатково зав`язали його руки і ноги паском та клейкою стрічкою, поклали на тіло чотири громіздкі дерев`яні колоди загальною вагою 195,5 кілограмів, замаскували гілками та з метою умисного заподіяння смерті, залишили в такому стані. Внаслідок зазначених вище дій ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому кісток носа, що супроводжувався вираженою кровотечею з потраплянням крові в дихальні шляхи і шлунок; закритий уламковий перелом лівого суглобового відростку нижньощелепної кістки; два обмеженого характеру крововиливи у м`які тканини волосяної частини голови у тім`яній ділянці зліва та у потиличній ділянці справа; перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки по передній поверхні його хрящового з`єднання з тілом кістки; перелому лівого верхнього ріжка щитовидного хряща у верхній чверті. Вказані тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток носа, під`язикової кістки та ріжка щитовидного хряща, зумовили кровотечу, набряк м`яких тканин гортані, аспірацію крові в просвіт дихальних шляхів, що призвело до їх закриття та внаслідок чого наступила смерть потерпілого ОСОБА_10 від механічної асфіксії.
Після цього, автомобілем ОСОБА_10 марки "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 залишили місце події та безперешкодно, з метою подальшої реалізації вказаного автомобіля, вартістю 314695,49 гривень(триста чотирнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 49 копійок), перегнали його у м.Нікополь Дніпропетровської області.
Обвинувачений ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.4,6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.357 КК України, визнав себе частково та пояснив, що в 2014 році проживав в с. Оженин Острозького району Рівненської області із своєю співмешканкою та працював на бурінні свердловин в підприємця ОСОБА_11 . Він має знайомого на прізвище ОСОБА_12 , котрий на початку 2014 року звернувся до нього з пропозицією підшукати автомобіль, котрий можна було б викрасти, так як йому терміново потрібні були гроші для лікування вагітної дружини та на ліки під час пологів. Він довго відмовлявся від цієї пропозиції ОСОБА_12 , однак той продовжував наполягати на своєму. Так як в той час він працював на бурінні свердловин, то одного дня побачив, як до його керівника ОСОБА_13 приїхав потерпілий ОСОБА_10 , котрий мав у власності новий легковий автомобіль марки "КІА SORENTO". Про цей факт він розповів ОСОБА_12 і останній зацікавився потерпілим та його автомобілем. Вони стали готуватись до викрадення автомобіля. З цією цілю одного дня на ринку в м. Рівне купили скотч. У нього була стара мисливська рушниця, котру ОСОБА_12 наказав взяти з собою, щоб налякати потерпілого і щоб той не чинив опору. Місцем скоєння злочину вибрали старе закинуте господарство в с. Країв Острозького району Рівненської області. ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_10 та під надуманим приводом обстеження подвір`я на предмет буріння свердловини, котра повинна була бути по центру подвір"я, заманив потерпілого на місце скоєння злочину. Дане господарство вони обрали, так як воно давно закинуте, а про існування цього занедбаного кинутого господарства він знав, оскільки неподалік знаходиться город дядька його дружини і він бачив з віддалі дане господарство та, в подальшому, про його існування розповів ОСОБА_12 . Останній погодився щоб саме дане місце використовувалося ними для заволодіння транспортним засобом. З цією ціллю він та ОСОБА_12 03.04.2014 року маршрутним таксі поїхали в с. Країв Острозького району Рівненської області, зайшли на подвір`я занедбаного господарства та стали чекати на ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_12 заховав мисливську рушницю поблизу хати так, щоб її було не помітно. Він особисто заховався в середині будинку, що розташований праворуч від входу на подвір`я. Коли до цього господарства на своєму автомобілі, близько 14 год. 03.04.2014 року, під`їхав ОСОБА_10 , то ОСОБА_12 став показувати йому місце де він думав робити свердловину приблизно посередині господарства. В подальшому, ОСОБА_10 ходив по подвір`ю та дивився, кудою краще йому заїхати та завезти техніку, а в цей час ОСОБА_12 відійшов назад, до місця, де він сховав рушницю, дістав її із схованки та направив її на ОСОБА_10 . Автомобіль ОСОБА_10 в цей час був знизу, а сам ОСОБА_9 був у цей час в середині будинку та знаходився біля ближнього вікна і дані події, хоч і не бачив, проте чув їх перебіг. Зокрема, він почув як ОСОБА_12 сказав: «Руки вгору! Лягти на землю!», а ОСОБА_10 йому у відповідь сказав: «Що це за спектакль?», проте ліг на землю. Він чув удар і зразу після цього стогін потерпілого.
ОСОБА_9 розповів, що він почув крик ОСОБА_12 : - «вже», після чого вийшов із будинку та побачив, що ОСОБА_12 сидить зверху ОСОБА_10 . При цьому в останнього руки були вздовж тулубу, він лежав на животі, був без свідомості та не рухався, а ОСОБА_12 нишпорив у цей час по його кишеням. ОСОБА_12 кинув йому ключі від автомобіля і він пішов за автомобілем та заднім ходом заїхав в двір даного господарства. В цей час він чув, що ОСОБА_12 бив ОСОБА_10 , так як останній пручався. Він гадає, що він бив ОСОБА_10 не рушницею, а скоріше за все в голову руками. Він не бачив цих ударів, проте коли він вже під`їхав на подвір`я та вийшов із автомобіля, то побачив як ОСОБА_12 , що сидів на ОСОБА_10 зверху, наніс останньому один удар кулаком правої руки в потиличну ділянку голови в напрямку зверху до низу. В подальшому ОСОБА_10 заспокоївся, проте він був при свідомості, так як він чув його дихання та стогони. На голові ОСОБА_10 на потиличній ділянці, при цьому волосся окрасилося в червоний колір від крові, проте її багато не було. В подальшому він розповів, що під`їхав до ОСОБА_10 та вийшовши із автомобіля, відчинив багажник і далі він разом із ОСОБА_12 завантажили ОСОБА_10 в багажник. ОСОБА_9 при цьому брав ОСОБА_10 за руки, які вже на той час були зв`язані ОСОБА_12 за допомогою дроту чи мотузки. Звідки взялась дана мотузка, він не знає. ОСОБА_12 брав при цьому ОСОБА_10 за ноги. Останній при цьому був при свідомості, так як ОСОБА_12 іще надів йому на голову пакет чорного кольору, що закривав голову ОСОБА_10 до рівня підборіддя. Даний пакет вони знайшли на городі біля даного господарства. Після цього рушницю вони поклали в автомобіль, а він також із будинку забрав свій рюкзак з їжею та заздалегідь підготовленим скотчем. В автомобілі були відеореєстратор та GPS-навігатор. Погрузивши ОСОБА_10 та інші речі, він з ОСОБА_12 в подальшому поїхали до лісу. Щоб заїхати до даного лісу, вони повернули на ґрунтовій дорозі на право, а в подальшому іще раз на право, після чого заїхали в ліс. В лісі він відчинив багажник в автомобілі. ОСОБА_10 при цьому лежав головою до правого боку автомобіля, а ногами до лівого боку. Він та ОСОБА_12 дістали ОСОБА_10 з багажника та поклали на землю. Після цього вони потягнули ОСОБА_10 в зарослі, що з правої сторони від автомобіля. ОСОБА_10 став пручатися та чинити опір. ОСОБА_14 сказав йому «Неси рушницю», після чого він взяв із заднього сидіння автомобіля рушницю. ОСОБА_10 в цей час лежав на землі. На голові в нього була кров. Коли він приніс рушницю, то ОСОБА_12 сказав до нього: «Бий». В нього тремтіли руки і він не хотів цього робити. Однак він вдарив ОСОБА_10 , що в цей час лежав на землі дещо на боку, прикладом рушниці по голові. Після цього ОСОБА_12 сказав до нього: «Бий ще» і він наніс іще один удар прикладом рушниці по голові ОСОБА_10 . Перший удар в нього був дотичним, а другий прийшовся точно в голову в область тім`яної ділянки. Обидва удари він наносив не дуже сильно. При цьому поки він наносив дані удари, ОСОБА_12 тримав ОСОБА_10 . Від даних ударів потерпілий перестав пручатися та заспокоївся. Далі вони віднесли вдвох потерпілого ще далі в хащі, до місця де лежали порізані колоди. ОСОБА_10 лежав на землі спиною до низу зі зв`язаними дротом чи шнурком руками. При цьому на голові ОСОБА_10 був пакет, проте від ударів рушницею він порвався. ОСОБА_12 в подальшому сказав для нього щось принести, оскільки мав прорветься пакет. Після цього ОСОБА_9 показав, що приніс якусь ганчірку, чи кусок тканини. Що це було він не пам`ятає, проте це була синтетична тканина. В дану тканину ОСОБА_12 обмотав голову ОСОБА_10 , а поверх цього обмотав скотчем. Біля дихальних шляхів при цьому ОСОБА_12 зробив отвори, проте в подальшому ОСОБА_12 перемотував голову скотчем і він не пам`ятає, чи були відкриті дихальні шляхи. ОСОБА_10 в цей час стогнав та постійно говорив: «За що, за що?». Він присів біля ніг ОСОБА_10 , зігнув їх в колінних суглобах, так що стопи стояли на землі та скотчем став змотувати ноги знизу. ОСОБА_10 вдарив його випрямленими ногами в груди, внаслідок чого він відчув сильний біль та відскочив назад і ледь не впав. Він розізлився та підійшовши до ОСОБА_10 з лівого боку тулуба взутою в берці правою ногою тричі наніс удар в лівий бік живота. Дані удари він наносив не сильно, так як розумів, що ОСОБА_10 боляче. Від цих ударів ОСОБА_10 стогнав. Руки та ноги потерпілого вже були зв`язні, проте скотч рвався і ОСОБА_12 перемотав руки до ніг. Після того як ОСОБА_10 обмотали голову він продовжував кричати, проте вже менше. ОСОБА_9 також показав, що коли він бігав до автомобіля за скотчем та за ганчіркою, то чув звуки, що видавав ОСОБА_10 , які були схожі на нанесення йому ударів, тому він гадає, що ОСОБА_12 в цей час іще наносив удари ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_9 показав, що в подальшому він та ОСОБА_12 взяли колоди, що лежали неподалік та поклали їх зверху на потерпілого в поперек його положення тіла. Колод було 3-4 і вони їх поклали на руки та на ноги. Діаметр даних колод був біля 30 см. Даних колод було не багато і вони поклали їх на руки та на ноги, так як хотіли щоб ОСОБА_10 відразу з-під них не вибрався, а зробив це в подальшому, можливо коли набереться сили. Після цього поверх тіла ОСОБА_12 також поклав гілки. ОСОБА_9 пояснив, що забрав рушницю, кинув її в багажник автомобіля. Він та ОСОБА_12 сіли в автомобіль і поїхали з лісу в напрямку м.Острог та близько 17 год. виїхали із с. Оженин. По дорозі вони зупинилися, почистилися та переодяглися і поїхали до м. Нікополь, так як ОСОБА_12 розповів, що там знають, що з автомобілем зробити і його, або розберуть, або продадуть. Близько 07 год. ранку наступного дня вони приїхали до м. Нікополь. По дорозі вони зупинялися помінятися місцями за кермом. Одяг, який вони скинули із себе та який був вимащений в бруд і в кров, вони склали до пакету.
Заїхавши в м. Нікополь, ОСОБА_14 зателефонував Захару та сказав, що вони в ОСОБА_15 і запитав куди їм їхати. До них приїхав ОСОБА_16 , вони вийшли із автомобіля та привіталися з ним. Захар при цьому сказав: « ОСОБА_17 , я так і думав, що машина буде сіра». В подальшому ОСОБА_16 на своєму автомобілі, а вони за ним поїхали до його будинку, що знаходиться приблизно за 10-15 хвилин їзди. Приїхавши додому до ОСОБА_16 , вони зняли з автомобіля номерні знаки та поклали їх до автомобіля. В подальшому, він забрав свої речі та зайшов до будинку, вмився, попив кави та сказав, що йому потрібно їхати та з ОСОБА_16 поїхав на автовокзал. Далі сів на автобус, яким доїхав до м. Дніпропетровськ, а звідти потягом добирався до м. Рівне.
Він неодноразово ще телефонував до ОСОБА_12 але той казав, що в ОСОБА_16 не виходить нічого продати, навіть колесо чи акумулятор, оскільки нікому нічого не треба. І таким чином він йому це казав до того моменту, коли його викликав слідчий. Він зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що його викликали до слідчого.
При цьому ОСОБА_9 наполягає на тому, що не мав наміру вбивати потерпілого ОСОБА_10 , а мав намір лише на викрадення його автомобіля. Заперечує викрадення будь-яких інших речей із автомобіля марки "КІА SORENTO" та викрадення документів. Стверджує, що ні речей, ні документів покійного ОСОБА_10 він не бачив та не брав та наміру їх викрадати не мав.
Заявлений до нього цивільний позов ОСОБА_6 визнає частково. Так, ОСОБА_9 визнав позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди та не визнав моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, мотивуючи тим, що наміру позбавляти життя ОСОБА_10 не мав, а визначити розмір завданої моральної шкоди для потерпілої самостійно не може.
Крім часткового визнання ОСОБА_9 своєї вини, його вина в скоєні кримінальних правопорушень передбачених п.п.4,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України та ч.3 ст.289 КК України, доведена зібраними та перевіреними в залі суду доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 показала, що за життя її чоловік ОСОБА_10 працював на бурінні свердловин, чим заробляв кошти для їх сім`ї. 3 квітня 2014 року він пішов з дому на роботу о восьмій годині ранку. З собою він завжди брав чорну сумку із тканини, в котру поклав ключі від автомобіля. При собі він мав шкіряний гаманець з грішми, наручні часи марки «ZEPTER МІАМІ» чорного кольору та мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS C5212». На роботу він їздив їх сімейним автомобілем, оформленим на його ім`я марки "КІА SORENTO", сірого кольору.
В автомобілі її чоловіка знаходився GPS-навігатор марки «PIONEER» та автомобільний відеореєстратор марки «GLOBEX GU DVF002», котрі після викрадення автомобіля зникли.
Вона після обіду телефонувала своєму чоловікові, однак телефон був поза зоною досяжності. О 19 годині вона знову зателефонувала чоловікові, так як сподівалась, що той в гаражі ставить автомобіль, однак телефон був поза зоною досяжності. В зв"язку зі зникненням чоловіка вона звернулася з заявою до міліції.
Повністю підтримує заявлений нею цивільний позов на суму 239086,89 гривень майнової шкоди та моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, з підстав зазначених в позовній заяві.
Потерпілий ОСОБА_7 показав, що він є рідним братом ОСОБА_10 . Про те що брат зник 3 квітня 2014 року його повідомила дружина брата ОСОБА_6 . Він постійно цікавився тим як рухається справа по розшуку його брата. А тому працівники міліції десь 17 липня 2014 року по телефону повідомили його про те, що в м. Нікополь знайдено машину його брата і потрібно евакуатор для того щоб її забрати, так як вона без коліс. Він особисто їздив з водієм найманого евакуатора в м. Нікополь, де його зустріли працівники міліції та супроводжували до гаража, в якому він побачив автомобіль свого брата марки "КІА SORENTO", сірого кольору. Автомобіль був без коліс, було відсутнє дзеркало та фара. В салоні автомобіля були відсутні всі чотири сидіння для пасажирів .
Згідно ухвали Рівненського міського суду на підставі ст. 225 КПК України в якості свідка було допитано ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_4 (а.с. 219 т.3).
Свідок ОСОБА_18 показав, що підозрюваного ОСОБА_9 він вперше побачив коли той, разом з ОСОБА_19 , приїхав до нього в м. Нікополь 04.04.2014 року на автомобілі марки "КІА SORENTO"сірого кольору металік. Попередньо ОСОБА_12 просив його допомогти в придбанні автомобіля, з наданням йому послуг в ремонті потриманого автомобіля, або продажу потриманого автомобіля на запчастини.
В ніч з 3 на 4 квітня 2014 року зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що він їде до нього, так як в нього є машина.
Він зустрів ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на трасі в м.Нікополь та провів до свого дому. Вдома ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вивантажили свої особисті речі. Автомобіль в салоні та багажному відділені був брудним, перемазаний глиною. В багажнику була мисливська рушниця. Хлопці були втомлені та збуджені. ОСОБА_9 попив кави, зіслався на свої справи та попросив відвезти його на автовокзал.
ОСОБА_12 залишився та був у нього до вечора 6 квітня 2014 року.
ОСОБА_12 сказав, що машину купив без документів не розмитнену, а тому треба її розібрати на запчастини та продати. Він особисто продав колеса та сидіння машини за 3000 гривень, а гроші переслав дружині ОСОБА_20 в ОСОБА_21 .
Відеореєстратор та ОСОБА_22 -навігатор ОСОБА_23 поклав до сумки та забрав із собою коли від`їздив додому. Документів на автомобіль він не бачив. Також не бачив наручного чоловічого годинника. Куди поділися номерні знаки та рушниця не бачив, однак стверджує, що коли від`їздив ОСОБА_9 , то вони були ще на місці. Їх нестало після від`їзду ОСОБА_12 (а. с. 223 т.3).
Свідок ОСОБА_24 показала, що її кума ОСОБА_25 перебуває у шлюбі з ОСОБА_12 . 4 квітня 2014 року ОСОБА_23 приїздив до неї та її чоловіка за місцем їх проживання в м. Нікополь та пригнав легковий автомобіль сірого кольору, котрий залишив в їх гаражі. Для чого був залишений автомобіль вона не знає, так як в ці питання не вникала. ОСОБА_9 вона не бачила, проте знає, що ОСОБА_12 приїздив не сам, а з товаришем. Самарський ОСОБА_14 перебував у них вдома два дні.
Згідно заяви ОСОБА_18 від 16.07.2014 року останній дав добровільно згоду на огляд працівниками міліції, його гаража та території господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . (а.с. 95 т.2).
Відповідно до протоколу огляду від 16.07.2014 року при огляді гаража, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 було виявлено автомобіль марки "КІА SORENTO" сірого кольору металік. При огляді вищевказаного автомобіля, виявлено відсутність чотирьох коліс. При огляді салону автомобіля в середині відсутні всі чотири пасажирські сидіння. На підлозі знаходилася права фара від автомобіля та відсутня акумуляторна батарея. В салоні автомобіля були в наявності ключі від цього автомобіля. Номер кузова автомобіля НОМЕР_2 (а.с.96-103 т.2).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.07.2014 року при огляді автомобіля марки "КІА SORENTO", було вилучено змив речовини схожий на кров та контрольний змив із обшивки багажника з правої сторони та заглушки обшивки багажника.(а.с.106-114 т.2).
Відповідно до наданої довідки Управління МВС України в Рівненській області Управління Державтоінспекції № 35/8-4222 від 17.07.2014 року та результатів пошуку по ВД,- номерні знаки НОМЕР_1 , 27.06.2012 року видані на автомобіль марки «Kia Sorento», кузов НОМЕР_3 2012 року випуску, сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , який зареєстрований за громадянином ОСОБА_10 (адреса проживання на момент реєстрації АДРЕСА_5 ( а.с. 135-136 т.3).
Факт належності викраденого автомобіля марки «КІА SORENTO», 2012 року випуску потерпілому ОСОБА_10 підтверджується також рахункомфактурою від 18 червня 2012 року. Вартість автомобіля на день його придбання складала 248800 гривень (а. с. 172 т.3).
Відповідно до наданої розписки від 01.12.2014 року, ОСОБА_6 отримала на зберігання автомобіль марки "КІА SORENTO", номер кузова НОМЕР_3 (а .с. 115 т.2).
Із протоколу огляду місця події від 17.07.2014 року та фототаблиці до нього, вбачається, що о 22 годині 46 хвилин в лісовому масиві, що розташований біля с. Країв Острозького району та с.Мар`янівка Здолбунівського району, в хащах, за місцем, на котре вказав підозрюваний ОСОБА_9 , було виявлено труп, що знаходився під чотирма дерев`яними колодами, зверху котрих було накидане тонке гілля. Зверху труп накритий до пояса тканиною товстої структури з ознаками тління. Ноги трупа обмотані багатошаровими кругами матеріалу по типу скотча. Голова трупа в своїй більшості має багатошарові витки матеріалу, схожого на скотч. В даній обмотці голови будь-яких отворів не виявлено Ділянка переду від пояса трохи нижче колін, а саме ноги перемотані неодноразово шарами липкої стрічки, схожої на скотч, під якою вздовж ніг із коренем в ділянці пояса розташований стовбур тонкого дерева, діаметром близько 1,5 см. біля кореня. Між кистями кисті та передпліччя знаходиться щільна шнурівка темного кольору незрозумілого походження, яка має на одному з кінців декілька витків вузлів. Навколо рукавів знаходиться також витки скотчу, що із одного з рукавів переходить на інший. Для подальшого огляду трупа була спроба повернути його на ліву сторону, проте цьому завадила гілка, що примотана до ніг трупа за допомогою скотча. Було прийняте рішення для більш детального огляду направити труп на судово-медичну експертизу (а.с.117 -137 т.2).
У морзі Рівненського обласного бюро судово-медичних експертиз, труп було оглянуто, що підтверджується протоколом огляду від 18.07.2014 року. Додатково цим протоколом було встановлено, що в ділянці голови та шиї трупа щільно фіксована канцелярська напівпрозора самоклеюча плівка-скотч, шириною близько 4,6 см, що за рахунок багаторазових горизонтальних циркулярних перекриваючих один-одного турів повністю прикриває ділянку обличчя та відповідно бокові і задню поверхні голови на цьому рівні, при цьому декілька із останніх верхніх турів стрічки мають косо-вертикальний напрямок та поширюються з правої половини обличчя у напрямку знизу-вверх та справа-наліво через лобну та тім`яні ділянки на ліву половину потиличної та ліву завушну ділянки. Прилягання та фіксація плівки - скотч на рівні носа і рота щільне, без видимих пошкоджень та щілин. Після розрізу та зняття плівки - скотчу з голови встановлено, що під нею голова трупа суцільно обмотана предметом одягу, яким виявилась куртка - вітрівка з синтетичної тканини. В ході поетапного розгортання та зняття даної куртки з голови встановлено, що вона одношарово (ділянкою спинки) рівномірно покриває мозкову частину черепа, а з поширенням донизу на ділянку обличчя - тканина зібрана в складки в декілька шарів і щільно прилягає до обличчя на рівні носа і рота, рукава куртки також складені в декілька шарів і по типу «кляпа» заглиблені в порожнину рота, повністю перекриваючи при цьому його просвіт. По верху середньої та нижньої третин обох рукавів вище описаної чорної куртки, що одягнута на трупі - щільно намотані по 4-5 циркулярних турів аналогічної до голови господарської широкої стрічки - скотчу, шириною близько 4,6 см, що донизу поширюються на ділянку променево-зап`ясткових суглобів та кисті рук, де циркулярні тури чисельні і повністю фіксують між собою кисті рук, які знаходяться на рівні живота. При розрізі та пошаровому знятті стрічки - скотчу з кистей рук встановлено, що останні на рівні зап`ясть щільно фіксовані між собою ременем шляхом пропускання його вільного кінця через пряжку без фіксації та з формуванням таким чином ковзної петлі; вказаний ремінь брючний, шкіряний, темно- коричневий, шириною близько 3 см, з рамочною пряжкою із сріблястого металу. До вільного кінця ременя декількома простими вузлами прив`язана темно-сіра кругла в перерізі мотузка, товщиною близько 0,5 см, до якої поблизу рук фіксований металевий цвях діаметром 5 мм та довжиною 150 мм; вільний кінець вказаної мотузки поширюється донизу і щільно одним циркулярним туром стягує між собою обидві гомілки в нижній третині, де вона зав`язана на вузол. Також, обидві нижні кінцівки на рівнях верхньої і середньої третин обох стегон та обох гомілок - щільно стягнуті між собою багаторазовими циркулярними турами аналогічного до вище описаного стрічки - скотчу шириною близько 4,6 см. (а. с. 138-154 т.2).
При огляді місця події 18.07.2014 року було заміряно та зважено чотири колодки, котрими було накрито труп покійного ОСОБА_10 . Зокрема, колодка під № 1 довжиною 126 см, діаметром 18 см. заважила 26 кг; колодка під № 2 довжиною 200 см, діаметром 24 см., заважила 54,5 кг; колодка під № 3 довжиною 202 см. діаметром 22 см заважила 67 кг; колодка під № 4 довжиною 128 см, діаметром 28 см. - заважила 48 кг.(а.с.160-164 т.2).
Таким чином, загальна вага колодок, котрі поклали на тіло ОСОБА_10 3 квітня 2014 року, обвинувачений ОСОБА_9 та його співучасник ОСОБА_12 , склала 195,5 кілограм.
Як вбачається із протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 18.07.2014 року, слідчим було оглянуто господарство, що знаходиться в АДРЕСА_3 . Всі будівлі та приміщення на території господарства знаходяться в занедбаному стані, захаращене подвір`я поросло травою та чагарником, що свідчить про те, що на території господарства ніхто не живе.(а. с. 167 177 т.2) .
Огляд даного господарства проводився працівниками міліції в зв`язку з тим, що на нього вказав ОСОБА_9 як на місце скоєння злочину. Його опис повністю співпадає з описом даним досудовому слідству та в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 371 від 18 липня - 21 серпня 2014 року: судово-медичній експертизі був підданий труп людини, що знаходився в стані вираженого гниття та часткового скелетування. Встановлені при цьому анатомо-морфологічні та антропометричні особливості трупа вказують на те, що він є чоловічої статі, віком більше 60 років, задовільного живлення, із довжиною тіла (ростом) близько 165-168 см.
Також в ході експертизи трупа було встановлено відсутність у нього ряду кісток фаланг пальців на правій руці (2,3 палець), на лівій стопі (2,3,4 пальці) та на правій стопі (відсутня нігтьова фаланга 1-го пальця та фаланги всіх інших пальців), що цілком відповідає медичним даним та механізму травмування, які вказані у медичній довідці КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» по факту надання медичної допомоги ОСОБА_10 в 1995 році з приводу отриманої електротравми.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 були встановлені наступні тілесні ушкодження: уламковий перелом кісток носа, що супроводжувався вираженою кровотечею з потраплянням крові в дихальні шляхи і шлунок; закритий уламковий перелом лівого суглобового відростка нижньощелепної кістки; два обмеженого характеру крововиливи у м`які тканини волосяної частини голови - у тім`яній ділянці зліва та у потиличній ділянці справа; перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки по передній поверхні, хрящового з`єднання з тілом кістки; перелом лівого верхнього ріжка щитовидного хряща у верхній чверті.
Всі вищезазначені ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_10 .
Встановлені у ОСОБА_10 переломи під`язикової кістки та ріжка щитовидного хряща, загалом, властиві для досить вираженої за силою стискаючої дії пальців рук людини.
Види решти ушкоджень (крововиливи, переломи), їх локальність, розміри та розташування на різних поверхнях голови, в сукупності, вказують на неодноразову дію тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, що, загалом, властиво для побиття - нанесення чисельних (не менше одного в кожну із травмованих ділянок голови) ударів руками, ногами чи прикладом рушниці (як це випливає із вивчених матеріалів досудового розслідування), при цьому: в ділянку носа та нижньої щелепи зліва - травматичні впливи були із значною силою, а в тім`яну ділянку зліва та у потиличну ділянку справа - із порівняно незначною силою.
Встановлений у ОСОБА_10 перелом кісток носа, який став джерелом масивної кровотечі і, поряд з безпорадним станом потерпілого (що був зумовлений зв`язуванням його рук, нижніх кінцівок та позбавленням можливості адекватного зовнішнього дихання внаслідок закриття рота і носа обмотаною на голові курткою з її багаторазовою (чисельними турами) фіксацією клеючою плівкою-скотчем, призвів в даному випадку до аспірації та закриття дихальних шляхів кров`ю, - за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (як такий, що призвів до загрозливих для життя явищ - гострої недостатності дихання) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Встановлені у ОСОБА_10 переломи під`язикової кістки та ріжка щитовидного хряща клінічно характеризуються різного ступеня вираженості крововиливами та травматичним набряком навколишньої клітковини і слизової оболонки гортані, що веде до порушення функції дихання. Таким чином, вказані переломи, безперечно, усугубляли клінічне протікання гострої дихальної недостатності (що була зумовлена аспірацією крові в дихальні шляхи) та створювали реальну загрозу життю, а відтак, в даному випадку, вони розглядаються в єдиному механізмі розвитку асфіксії і, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення (згідно п. 2,1.3. о), у) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Встановлений в ході проведення експертизи характер прижиттєвих травматичних змін (наявність перелому носових кісток з вираженою кровотечею та ознаками потрапляння (аспірації) крові в дихальні шляхи; наявність переломів під`язикової кістки та ріжка щитовидного хряща, що, було усугубляючим фактором в розвитку дихальної недостатності), результати мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів (встановлено знижене кровонаповнення судин досліджених органів, одинокі вогнищеві і дрібновогнищеві крововиливи в паренхіму легень), поряд з безпорадним станом потерпілого (зумовленого зв`язуванням його кінцівок та закриттям рота і носа курткою з її фіксацією клеючою плівкою-скотчем) та відсутністю будь-яких інших ушкоджень, які б могли слугувати причиною смерті (несумісних з життям переломів кісток скелету, травмування мозку, органів грудної чи черевної порожнин, проникаючих поранень дихальних шляхів тощо), в сукупності, свідчить про те, що причиною смерті ОСОБА_10 стала механічна асфіксія, розвиток якої був зумовлений заподіяними переломами кісток носа, під`язикової кістки та ріжка щитовидного хряща, що супроводжувались кровотечею, набряком м`яких тканин гортані, аспірацією крові в просвіт дихальних шляхів та призвели до їх закриття.
Таким чином, заподіяні ОСОБА_10 переломи кісток носа, під`язикової кістки та ріжка щитовидного хряща перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.
Особливості місця виявлення трупа (на відкритому повітрі на ґрунті, прикиданий дерев`яними колодами та гіллям, що утруднює доступ до тіла трупа різних тварин та комах), встановлена ступінь гниття тіла та з врахуванням теплої пори року, в сукупності, дозволяють висловитися про перебування тіла трупа на місці його виявлення приблизно 3-4 місяці, що цілком узгоджується із вказаною у постанові датою події - 03 квітня 2014 року.
Відсутність будь-яких відмінностей у морфологічних проявах встановлених на тілі ОСОБА_10 прижиттєвих ушкоджень свідчить про їх утворення незадовго до смерті у відносно короткий проміжок часу.
Після виникнення безпорадного стану потерпілого (зумовленого, як уже зазначалось, зв`язуванням кінцівок та неможливістю адекватного дихання внаслідок прикривання рота та носа плівкою-скотчем і курткою) та повного закриття просвіту дихальних шляхів внаслідок аспірації крові та місцевого набряку тканин гортані, клінічне протікання механічної асфіксії характеризується гострим порушенням дихання з наступною втратою свідомості та швидким настанням смерті (в середньому за 5-6 хвилин) і, зазвичай, своєчасна кваліфікована медична допомога в таких випадках - є неефективною.
Судово медичною експертизою також встановлено, що за умов прижиттєвого накладання зверху на тіло ОСОБА_10 чотирьох дерев`яних колод загальною вагою 195,5 кг, окремі з яких розташовувались в ділянці шиї та тулуба і, звичайно ж, мають досить виражену стискаючу дію на тіло, вони могли значно знижувати ефективність і об`єм можливих дихальних рухів та усугубляти клінічне протікання вищевказаної механічної асфіксії, яка стала причиною смерті.
Під час проведення експертизи трупа ОСОБА_10 , на тілі останнього було виявлено ознаки зв`язування (фіксації) кінцівок та наявність фіксованого в ділянці голови предмету одягу, зокрема: в ділянці голови та шиї трупа - була щільно фіксована канцелярська напівпрозора самоклеюча плівка-скотч, шириною близько 4,6 см, що за рахунок багаторазових горизонтальних циркулярних перекриваючих один-одного турів повністю прикриває ділянку обличчя та відповідно бокові і задню поверхні голови на цьому рівні, при цьому декілька із останніх верхніх турів стрічки мають косо-вертикальний напрямок та поширюються з правої половини обличчя у напрямку знизу-вверх та справа-наліво через лобну та тім`яні ділянки на ліву половину потиличної та ліву завушну ділянки. Після розрізу та зняття плівки-скотчу з голови встановлено, що під нею голова трупа суцільно обмотана предметом одягу, яким виявилась куртка-вітровка з синтетичної тканини.
В ділянці рук - по верху середньої та нижньої третин обох рукавів чорної куртки, що була одягнута на трупі, щільно намотані по 4-5 циркулярних турів аналогічної до голови господарської широкої стрічки-скотчу, шириною близько 4,6 см, що донизу поширюються на ділянку променево-зап`ясткових суглобів та кисті рук, де циркулярні тури чисельні і повністю фіксують між собою кисті рук. При розрізі та пошаровому знятті стрічки-скотчу з кистей рук встановлено, що останні на рівні зап`ясть щільно фіксовані між собою ременем шляхом пропускання його вільного кінця через пряжку без фіксації та з формуванням таким чином ковзної петлі; вказаний ремінь брючний, шкіряний, темно-коричневий, шириною близько 3 см, з рамочною пряжкою із сріблястого металу; в ділянці нижніх кінцівок - обидві нижні кінцівки на рівнях верхньої і середньої третин обох стегон та обох гомілок щільно стягнуті між собою багаторазовими циркулярними турами стрічки-скотчу, шириною близько 4,6 см. Крім цього, обидві гомілки в нижній третині щільно одним циркулярним туром стягнуті між собою темно- сірою круглою в перерізі мотузкою, товщиною близько 0,5 см, де вона зав`язана на вузол; вільний кінець вказаної мотузки поширюється доверху і декількома простими вузлами прив`язана до вільного кінця вищевказаного ременя, який стягував кисті рук, при цьому поблизу рук на мотузці фіксований металевий цвях діаметром 5 мм та довжиною 150 мм.
Можливість залишитись живим без сторонньої допомоги, враховуючи встановлену причину смерті ОСОБА_10 та вигляд в якому було виявлено його труп (зв`язування нижніх та верхніх кінцівок липкою стрічкою та іншими предметами, намотування куртки із синтетичного матеріалу на голову та обмотування поверх неї липкої стрічки, накладання на тіло зверху чотирьох дерев`яних колод загальною вагою 195,5 кг), в даному випадку виключається.
Судово-медичні дані, встановлені при експертизі трупа ОСОБА_10 , в цілому не суперечать даним, що вказані підозрюваним ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту 17.07.2014 року, в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілому в ділянку голови (множинні удари прикладом рушниці та руками в різні ділянки голови, від яких, зокрема виник перелом кісток носа, котрий перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті) та в частині зв`язування рук та ніг потерпілого, закриття отворів рота та носа шляхом намотування на голову потерпілого куртки із синтетичного матеріалу на голову та обмотування поверх неї липкої стрічки, накладання на тіло зверху чотирьох дерев`яних колод, що призвело до виникнення безпорадного стану, котрий виявився безпосереднім сприяючим фактором у настанні смерті ОСОБА_10 (а.с.189-212 т.2).
Відповідно до висновку експерта № 122-мк судово-медичної експертизи речових доказів від 30.07.2014 року - при досліджені черепа від трупу громадянина ОСОБА_10 виявлено:
- наявнісь гемолізованної крові з залишками згустків у порожнині носа та носових ходів; крововиливи у м`які тканини навколо переломів;
- на черепі переломи обох носових кісток виникли внаслідок зміщення кісток у напрямку спереду - назад;
- на нижньощелепній кістці перелом лівого суглобового відростка по основі виник внаслідок зміщення відростку у напрямку зліва- направо (а.с.218-221 т.2).
Відповідно до висновку експерта № 121-мк судово-медичної експертизи речового доказу при досліджені органокомплексу гортані від трупу громадянина ОСОБА_10 виявлено:
- наявність гемолізованої крові з залишками згустків у порожнині гортані над голосовою щілиною;
- крововиливів у м`які тканини навколо переломів;
- на під`язиковій кістці перелом лівого великого ріжка по передній поверхні хрящового з`єднання з тілом кістки виник внаслідок зміщення лівого великого ріжка у напрямку зліва-направо;
- на щитовидному хрящі перелом лівого верхнього ріжка у верхній чверті виник внаслідок відриву внаслідок зміщення лівої пластини щитовидного хряща у напрямку або зліва-направо, або зверху-вниз,або комбінації даних дій (а.с.223-225 т.2).
Із висновку експерта № 135-мк від 18.08.2014 року судово-медичної експертизи речових доказів вбачається, що на правій стопі від трупа г-на ОСОБА_10 відсутні та з ознаками наявних раніше ушкоджень наступні кістки: - частина гомілки плюсневої кістки ІІІ-го пальця та дистальні (передні) половини плюсневих кісток ІV-V пальців.
Відсутність даних кісток та частин кісток відповідає медичним даним та механізму травмування які вказані у медичній довідці КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» по факту надання медичної допомоги ОСОБА_10 в 1995 році (а.с. 228-230 т.2).
Під час пред`явлення трупа для впізнання 18.07.2014 року для ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , обидві впізнали труп зниклого безвісті 3 квітня 2014 року ОСОБА_10 за характерними ознаками: одягом, будовою тіла та спеціальною устілкою у правому кросівку, яку він носив із-за пошкодження правої стопи ніг (а.с.155-158 т.2).
Висновок експерта № 135-мк від 18.08.2014 року судово-медичної експертизи речових доказів та впізнання трупа 18.07.2014 року ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , в своїй совокупності не залишають сумніву щодо того, що в лісовому масиві с. Країв Острозького району, був знайдений труп ОСОБА_10 , а не іншої особи.
Згідно висновку № 10/332 від 09.09.2014 року судової молекулярно-генетичної експертизи,- ОСОБА_27 може бути біологічною донькою особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якої встановлено у слідах крові людини на марлевому тампоні зі змивом, що знаходиться у пробірці з написом «Заглушка». Ймовірність даної події складає 99,99%. (а.с.15-19 т.3).
Аналогічно до висновку есперта від 10.10.2014 року № 20-717 судової молекулярно-генетичної експертизи: особа, кісткові рештки якої надані на дослідження, може бути біологічним батьком ОСОБА_27 . Ймовірність даної події складає 99,997% (а.с.26-29 т.3).
Дані судово молекулярно-генетичні експертизи ще раз підтвердили той факт, що в лісовому масиві, що розташований біля с. Країв Острозького району та с. Мар`янівка Здолбунівського району, в хащах, за місцем, на котре вказав обвинувачений ОСОБА_9 , дійсно був знайдений труп ОСОБА_10 , а не іншої особи.
Державна адміністрація залізничного транспорту України державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця» 30.05.2014 року за вихідним № 20/2954 на запит слідчого по кримінальному провадженню, надала інформацію про оформлені проїзні документи через систему АСК ПП УЗ на прізвище - ОСОБА_28 , відповідно до котрої, останній 04.04.2014 року о 10 годині 23 хвилини придбав квиток на поїзд № НОМЕР_5 від станції Козятин-1 до станції Рівне (а.с.138 т.3).
Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що дійсно придбав такий квиток на поїзд коли повертався з міста Нікополя додому, спочатку в Рівне, а потім в с. Оженин Острозького району Рівненської області.
На виконання доручення слідчого № 65/15-6362 від 17.07.2014 року було отримано матеріали аналізу інформації операторів мобільного зв`язку щодо пересування мобільних терміналів громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .
Схемою руху ОСОБА_9 та ОСОБА_12 з 03 по 06.04.2014 року згідно роботи мобільних терміналів було встановлено їх рух по маршруту від м.Острога (03.04.2014 року) до м.Нікополя (04.04.2014 року) (а. с. 128-133 т.3).
Це ще раз підтверджує той факт, що злочин по викраденню автомобіля та вбивства потерпілого ОСОБА_10 був скоєний 03.04.2014 року в обідню пору, та 04.04.2014 року автомобіль "«КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був перегнаний ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в м. Нікополь, що повністю відповідає в цій частині показам обвинуваченого ОСОБА_9
31.10.2014 року в господарстві ОСОБА_24 в АДРЕСА_4 під час обшуку було виявлено та вилучено металевий спойлер та чорний коврик для ніг. Як пояснив ОСОБА_18 , вказані предмети були забрані ним з салону автомобіля «КІА SORENTO» (а.с.55-57 т.3).
Під час пред`явлення особи для впізнання 17 липня 2014 року свідок ОСОБА_18 серед інших пред`явлених йому осіб впізнав ОСОБА_9 , як такого що 04.04.2014 року разом із ОСОБА_19 пригнали до нього автомобіль марки "«КІА SORENTO», кольору сірий металік (а. с. 213-217 т.3).
Під час проведення слідчого експерименту 17 липня 2014 року, ОСОБА_9 на місці скоєння злочину детально розказав та показав механізм скоєння кримінального правопорушення ним та ОСОБА_12 ( а.с.91-109 т.4).
Слідчий експеримент було знято на технічні засоби фіксації цифровою відеокамерою «Canon LEGRIA FS306» та відеозапис слідчої дії було відтворено та переглянуто в судовому засіданні (а.с.110 т.4).
21.08.2014 року компетентному органу Республіки Білорусь направлене клопотання про видачу (екстрадицію) та етапування ОСОБА_12 для здійснення кримінального переслідування (а. с. 209-222 т.4).
Суд рахує, що дії ОСОБА_9 обґрунтовано кваліфіковані органами досудового слідства за п.п. 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України як умисні дії, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, з метою приховання іншого злочину та полегшення його вчинення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства та із застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілого, яке завдало великої матеріальної шкоди.
При цьому, суд після вивчення протоколів огляду місця події, протоколу огляду трупа та судово медичної еспертизи, прийшов до висновку, що твердження ОСОБА_9 про те, що в нього не було наміру на вбивство ОСОБА_10 є надуманими, так як будучи в дорослому віці та маючи життєвий досвід він не міг не розуміти, що потерпілий в такому стані не мав шансу звільнитися та вижити.
Характер способу зв`язування ОСОБА_10 , який унеможливлював його рухи та характер способу зв`язування голови ОСОБА_10 , а саме щільне обмотування його голови синтетичним матеріалом з кляпом в ротовій порожнині, з ущільненим його накладенням багатьох шарів тканини та скотчу в ділянці рота, характеристики колод, якими було накрите тіло ОСОБА_10 , розміщення однієї із колод безпосередньо на голові ОСОБА_10 , накриття цих колод дрібним гіллям (що свідчить про маскування тіла) в сукупності з тим, що тіло ОСОБА_10 було залишене не в багаторічному лісі, який добре проглядався, а в хащах, вказує на те, що обвинувачений та особа з котрою він вчиняв цей злочин, не тільки не мали наміру на його будь-яке звільнення, а й не бажали щоб тіло потерпілого було знайдене випадковими свідками.
При відмежуванні вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Судова практика для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів їм необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).
Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
В п.26. постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи») зазначено, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.
В даному випадку суд виходить з того, що удари потерпілому ОСОБА_10 наносилися рушницею та руками у важливо життєвий орган голову (потиличну ділянку голови та обличчя), у великій кількості (не менше двадцяти ударів), обвинувачений бачив що потерпілий втрачав свідомість та стікав кров`ю, однак продовжував його разом із ОСОБА_12 зв`язувати плівкою скотчем та іншими засобами, що позбавляли його можливості самостійно звільнитися. Для чого на тіло потерпілого було покладено чотири колодки вагою майже двісті кілограм, а саме місце злочину було ретельно замасковане шляхом накидання гілок, з метою як довше уникнути викриття та відповідальності за скоєний злочин.
Таким чином суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 в сукупності з діями ОСОБА_12 були спрямовані на заподіяння смерті, а не тілесних ушкоджень будь -якого ступеню тяжкості.
Причина по котрій обвинувачений бажав настання смерті потерпілого, а не будь-яких інших наслідків була заволодіння автомобілем та послідуюче уникнення відповідальності за скоєний злочин.
Вбивство ОСОБА_10 було вчинене з корисливих мотивів (бажання заволодіти автомобілем потерпілого з подальшою його реалізацією для матеріального збагачення); з метою приховати інший злочин (викрадення легкового автомобіля потерпілого); вчинене ОСОБА_9 та ОСОБА_12 за попередньою між ними змовою, з особливою жорстокістю.
Вчиненим з особливою жорстокістю є вбивство, здійснене способом, особливо болісним для вбитого.
Так, в даному випадку під час позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , йому було завдано протягом тривалого часу (спочатку на подвір`ї господарства, а потім в лісовому масиві) численних ударів руками та прикладом рушниці в життєво важливу частину тіла голову, внаслідок чого потерпілий зазнав особливих страждань. Такі ж страждання він відчував коли його позбавили можливості вільно дихати та він захлинався власною кров`ю.
Всі ці дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вчиняли без примусу з будь-чиєї сторони, розуміли що чинять і з якою метою, та їх умисел був направлений на вчинення саме таких дій.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 разом з ОСОБА_12 вчинили прямі дії у вигляді посягання на життя іншої людини, при цьому наступила смерть людини, та дії обвинуваченого та ОСОБА_12 знаходяться у причинному зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_10 , а тому суд рахує доводи захисту про необхідність кваліфікувати дії обвинуваченого за ст. 119 або ст. 128 КК України, необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в залі суду.
Крім того, стороною обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 4 квітня 2014 року діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , та з корисливих мотивів, перебуваючи в м.Нікополь Дніпропетровської області, таємно викрали з салону транспортного засобу "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 , особисті речі останнього, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS C5212» вартістю 61,02 гривень; сумку матерчату чорного кольору вартістю 350 гривень, наручний годинник марки «ZEPTER МІАМІ» з червоним циферблатом, вартістю 1900 гривень; шкіряний гаманець вартістю 180 гривень; GPS-навігатор марки «PIONEER» вартістю 1400 гривень; автомобільний відео реєстратор марки «GLOBEX GU DVF002» вартістю 1276,21 гривень; чим завдали матеріального збитку на загальну суму 5167,23 гривень.
Після чого, діючи в групі за попередньою змовою, з метою укриття особливо тяжких злочинів, а саме умисного вбивства ОСОБА_10 та незаконного заволодіння його транспортним засобом, перебуваючи в м. Нікополь Дніпропетровської області, викрали з салону транспортного засобу "КІА SORENTO," реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 , офіційні особливо важливі документи, які належали останньому, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу на ім`я потерпілого.
Таким чином досудове слідство рахує, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та здійснив викрадення офіційних особливо важливих документів, в особистих інтересах, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 357 КК України.
Однак суд, заслухавши обвинуваченого, потерпілих та свідків по справі, вивчивши матеріали справи рахує, що обвинувачення в цій частині не зайшло свого підтвердження.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_9 показав, що будь-яких речей та документів із автомобіля ОСОБА_10 він не викрадав. Бачив як ОСОБА_12 дістав з кишені потерпілого телефон, кинув його на землю і роздушив ногами.
Бачив як ОСОБА_12 , під час руху автомобіля, збирав якісь речі в сумку потерпілого і коли вони зупинилися на перепочинок, то Самарський біля траси підпалив цю сумку. Що було в сумці не бачив. Коли він їхав на автовокзал та додому, то номери від автомобіля, відеореєстратор та GPS-навігатор залишалися в автомобілі. Знає, що їх пізніше забрав собі ОСОБА_12 .
Щодо документів, то взагалі їх не бачив.
Свідок ОСОБА_18 показав, що ОСОБА_9 по приїзду попив кави, зіслався на свої справи та попросив зразу ж відвезти його на автовокзал. ОСОБА_12 залишився та був у нього до вечора 6 квітня 2014 року. Відеореєстратора та GPS-навігатора ОСОБА_12 поклав до сумки та забрав із собою. Документів на автомобіль він не бачив. Також не бачив наручного чоловічого годинника. Куди поділися номерні знаки та рушниця не бачив, однак стверджує, що коли від`їздив ОСОБА_9 , то вони були ще на місці. Їх нестало після від`їзду ОСОБА_12 (а.с.223 т.3).
Таким чином, свідок підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо частини речей, котрі зникли з автомобіля потерпілого.
Свідок ОСОБА_29 показав, що в минулому році (дати не пам`ятає) запрошувався працівниками міліції в райвідділ, де його розпитували чи знає він щось про осіб, котрі торгують запчастинами до автомобілів. Проте він особисто ніколи такого прізвища як ОСОБА_9 не називав та нічого не говорив про автомобіль марки "КІА SORENTO". Він ніколи нічого не чув про ОСОБА_30 та запчастини, котрими той начебто торгує. Підпис в протоколі допиту від 07.07.2014 року йому не належить.
Покази обвинуваченого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_29 є чіткими та послідовними, а тому суд вважає за необхідне покласти їх в основу вироку і оцінює їх в цій частині як правдиві.
Відповідно до положень ст. 97 КПК України - показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.
Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.
При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний враховувати:
7) можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.
Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.
В даному випадку є покази свідка ОСОБА_29 , записані з чужих слів, від котрих він в судовому засіданні відмовився. Будь-яких інших на підтвердження вини ОСОБА_9 доказів по цих епізодах, досудовим слідством не здобуто.
За вказаних обставин суд рахує, що ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 357 КК України має бути виправданий.
Потерпіла ОСОБА_6 заявила до ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 239086 гривень 89 копійок майнової шкоди та 500000 гривень моральної шкоди. Потерпіла мотивує свою заяву тим, що в ході скоєння злочину для неї була завдана майнова шкода, що складається з придбання домовини, хреста, ритуального набору вартістю 5200,00 гривень, поминального обіду - 5025,50 гривень, витрат на поховання в розмірі 1320,47 гривень, вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 219140,92 гривень, доставляння викраденого автомобіля евакуатором з м.Нікополь до м.Рівне в сумі 8400 гривень, а всього сума завданої шкоди становить 239086,89 гривень. Крім того, позивачка вказує на те, що злочином для неї заподіяно моральну шкоду, так як вона втратила найдорожчу людину. Моральну шкоду вона оцінила в 500000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов ОСОБА_6 визнав частково. Згідний сплатити на користь позивачки майнову шкоду в розмірі 239086,89 гривень та не погоджується із розміром моральної шкоди в розмірі 500000 гривень, так як рахує її надто завищеною.
Суд, заслухавши сторони по справі та вивчивши матеріали справи, рахує позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні було встановлено, що на початку квітня 2014 року, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_12 незаконно заволоділи транспортним засобом марки "КІА SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 , та при цьому, з корисливих мотивів, а також з метою приховання даного злочину та полегшення його вчинення, заподіяли смерть останньому.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч.4 ст.1193 ЦК України вказує на те, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 2,4 постанови від 27.03.1992 р. №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (з відповідними змінами і доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до висновку експерта № 91від 30.07.2014 року ринкова вартість автомобіля «КІА SORENTO» 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 03 квітня 2014 року, за умови його аналогічного технічного стану, що і на момент проведення експертизи, могла становити 314695,49 гривень (триста чотирнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 49 копійок) .
Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля КІА SORENTO" 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спричиненого пошкодженням даного автомобіля після незаконного заволодіння ним, на момент проведення експертизи складає 138320,40 грн. (сто тридцять вісім тисяч триста двадцять гривень 40 коп.) (а. с. 40-51 т.3).
Крім того, викрадений автомобіль «КІА SORENTO» 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_9 разом із ОСОБА_12 перегнали до м.Нікополь, звідки потерпілий ОСОБА_7 перевозив автомобіль до м.Рівне, винаймаючи для цього евакуатор, так як автомобіль був частково розукомплектований, на що було потрачено 8400,00 гривень. Даний факт підтверджується долученою до позовної заяви квитанцією.
Так як викрадений автомобіль «КІА SORENTO» 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент, коли він був знайдений працівниками міліції, був уже частково розукомплектований, то потребував відновлювального ремонту.
Відновлювальний ремонт автомобіля проводився Публічним акціонерним товариством «Волинь-Авто» та відповідно до наданої суду калькуляції, на його відновлення було затрачено 219140,92 гривні.
Таким чином, злочином для потерпілої ОСОБА_6 було завдано майнову шкоду в розмірі 239086,89 гривень, котра підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 .
Вирішуючи вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив з вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статі.
Не погоджуючись із заявленим потерпілою розміром моральної шкоди, ОСОБА_9 вказав на той факт, що наміру на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 він не мав та сподівався, що в останнього буде можливість набратися сили та звільнитися від скотчу. Крім того, рахує суму в 500000 гривень дуже завищеною.
Однак суд рахує, що в судовому засіданні було доведено, що дії ОСОБА_9 знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
При таких обставинах потерпіла ОСОБА_6 обґрунтовано вказує на те, що діями обвинуваченого для неї була заподіяна моральна шкода, котра виразилась у спричиненні моральних страждань, так як вона втратила найдорожчу людину, перетерпіла та продовжує терпіти нервові страждання, позбавлена звичного для неї укладу життя, має потребу у проведенні непередбачених затрат на пошуки виходу із становища, що склалося. Стан її морального дискомфорту продовжується тривалий час і це пов`язане з тим, що потрібно перекласти на себе всю роботу, яку виконував вдома її чоловік. Відчуває постійну біль та порожнечу, втратила сон та спокій.
При таких обставинах, враховуючи принцип справедливості та розумності, суд рахує, що моральна шкода потерпілої (позивачки по справі) має бути визначена в розмірі 400000 гривень.
До відшкодування підлягають судові витрати на залучення експерта по виконанню судово-імунологічної експертизи № 178 від 25.09.2014 в сумі 614,90 гривень; молекулярно-генетичної експертизи № 10/332 від 09.09.2014 вартістю 1774,08 гривень; молекулярно-генетичної експертизи № 20/717 від 01.10.2014 року вартістю 2365,44 гривень; судової авто-товарознавчої експертизи №91 від 30.07.2014 вартістю 491,40 гривень; судової товарознавчої експертизи №518 від 17.10.2014 вартістю 245,70 гривень, а всього 5491 гривню 52 копійки.
При визначені міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України дані злочини кваліфікуються як особливо тяжкі, а також особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. До кримінальної відповідальності ОСОБА_9 притягується вперше.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 не встановлено.
ОСОБА_9 за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 272/14 від 12.08.2014 року - ОСОБА_9 в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані (емоційне збудження, емоційне напруження тощо), який би істотно вплинув на його поведінку під час інкримінованих дій, не перебував.
ОСОБА_9 з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку спроможний усвідомлювати реальний зміст власних дій та в повній мірі свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки, а також правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати по них відповідні показання.
ОСОБА_9 не має відхилень у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання.
ОСОБА_9 будь-яким психічним захворюванням не страждає, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними під час скоєння інкримінованих йому дій.
ОСОБА_9 в момент скоєння злочину у тимчасово хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Не є душевнохворим і не потребує примусових заходів медичного характеру (а.с. 64-67 т.3).
Одночасно, при призначені покарання, суд враховує, що за санкціями п.п. 4,6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 289 КК України не передбачено інших видів покарання, як позбавлення волі.
За таких обставин, суд рахує, що виправлення та перевихованя ОСОБА_9 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.368,370,373 КПК України, колегія -
засудила :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України та призначити покарання :
- за п.п.4,6,9,12 ч.2 ст.115 КК України чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна;
- за ч.3 ст.289 КК України - сім років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
На підставі ст. 70 КК України кінцеву міру покарання ОСОБА_9 призначити шляхом поглинання менш суворої міри покарання більш суворою чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
ОСОБА_9 за ч.2 ст185, ч.2 ст.357 КК України - виправдати.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_9 залишити утримання під вартою, зарахувавши йому в строк відбуття покарання знаходження його під вартою з 17 липня 2014 року.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 239086,89 гривень майнової шкоди та 400000 гривень моральної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в розмірі 5491 гривню 52 копійки.
Речові докази, після набрання вироком законної сили - спойлер та матерчаті коврики з салону автомобіля «КІА SORENTO» - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Клейку прозору стрічку, ремінь чорного кольору, шматок металевого дроту, шматок мотузки, колготи та матерчату куртку салатового кольору, якими було зв`язано верхні та нижні кінцівки трупа, два матерчатих покривала, картонну упаковку з під мобільного телефону «SAMSUNG DUOS С5212», чотири колоди, два змиви речовини бурого кольору та зразок крові ОСОБА_27 - зберігати при матеріалах справи.
Автомобіль марки "КІА SORENTO", номер кузова НОМЕР_6 , 2012 року випуску - рахувати повернутим потерпілій.
Особисті речі і документи обвинуваченого ОСОБА_9 (мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператору «МТС», медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом № НОМЕР_7 ім`я обвинуваченого; тимчасове посвідчення № НОМЕР_8 на ім`я обвинуваченого, посвідчення водія НОМЕР_9 на ім`я обвинуваченого; оригінал ідентифікаційного коду на ім`я обвинуваченого; джинсові штани), після набрання вироком законної сили, - повернути обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копії вироку надати обвинуваченому та прокурору негайно.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3