Справа № 11а
- 841/ 2007 рік Головуючий у
1 інстанції Ригіна Л.М.
Категорія ст. 191 ч.3 КК
України Доповідач Приколота Ю.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду

Львівської області

в складі:

Головуючого: Пайонкевича Т.Т.

суддів: Приколоти Ю.А., Танечника І.І,

з участю
прокурора: Гнатіва Я.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові
кримінальну справу за апеляцією Львівського міжрайонного транспортного
поркурора на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 19 липня 2007 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка народилась в смт. Калинівка Вінницької
області, проживаюча по АДРЕСА_1, українка,
громадянка України, з середньою
освітою, одружена на утриманні одна
неповнолітня дитина, не працююча, не судима,
засуджена за ч.3 ст. 191 КК України до трьох років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади пов»язані з обслуговуванням матеріальних
цінностей на один рік і шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнена від відбування покарання з
іспитовим строком на два роки і на підставі ст. 76 КК України на неї покладені
обов»язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляй™ ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з»являтись для реєстрації в органи
кпримінально -виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишено підписку
про невиїзд.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, уроженець м.Вінниця, проживаючий по АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, не одружений, не працюючий,
судимий 11.11. 2005 року Пустомитівським районним судом Львівської області
за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до двох
років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, засуджений за ст. 191 ч.3 КК України до трьох
років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов»язані з
обслуговуванням матеріальних

цінностей на один рік та шість
місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково
приєднане невідбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду
Львівської області від 11.11. 2005 року і остаточно ОСОБА_2 призначене покарання
у вигляді трьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком на на два роки і згідно ст. 76 КК
України на нього покладено обов»язки не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з»являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишено підписку
про невиїзд.

Питання речових
доказів по справі вирішене відповідно до вимог закону.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

За вироком суду ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 з
16.00. до 19.00. год. 24.04.
2007 року в коморі Львівської механізованої дистанції
вантажно-розвантажувальних робіт (МЧ-1) ДГТО «Львівська залізниця», що по АДРЕСА_3, де вона працювала комірником і являлась матеріально-відповідальною
особою, у зв»язку з чим мала вільний
доступ до товарно-матеріальних цінностей,
що зберігались у коморі, з метою
привласнення чужого майна, яке
перебувало в її правомірному володінні,
передала своєму сину ОСОБА_2 пилу «болгарку» за допомогою якої останній
порізав чотири витки мідного тролейнорго дроту марки ПФ-80 загальною довжиною
43, 41 м. (36, 9 кг.) на куски. Після чого цей дріт ОСОБА_2 виніс за територію
МЧ-1, де і був затриманий, а викрадений дріт у нього було вилучено.

Вирок суду
оскаржив Львівський міжрайонний транспортний прокурор.

В апеляції прокурор зазначає, що
судом засудженому ОСОБА_2 призначене занадто м»яке покарання, оскільки останній вчинив злочин під час
відбування покарання за попереднім вироком суду і на думку апелянта до нього
неправомірно повторно застосовано ст. 75 КК України, що суперечить вимогам п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10. 2003 року №10 «Про практику призначення
судами кримінального покарання» з наступними змінамиу, де зазначено,
що відповідно до ч.2 ст. 75, ч.3
ст. 78 КК України вчинення протягом іспитового строку нового злочину є
підставою для направлення засудженого для відбування призначеного
покарання, рекомендувати судам не
застосовувати повторно до таких осіб звільнення від відбування покарання з
випробуванням під час розгляду справи про новий злочин. Просить вирок суду
пешої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_2 скасувати та призначити
йому за ч.3 ст. 191 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права
займати посади пов»язані з доступом до товарно-матеріальних цінностей на три
роки і остаточно на підставі ст. 71 КК України визначити йому покарання у
вигляді чотирьох років позбавлення волі з з позбавленням права займати посади
пов»язані з доступом до товарно-матеріальних цінностей на строк три роки.

В судовому засіданні
прокурор апеляцію відкликав.

Відповідно до ст. 364 КПК України у разі відмови
особи, яка подала апеляцію, від своїх вимог і при відсутності апеляцій
інших учасників судового розгляду,
апеляційний суд виносить ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Оскільки по даній кримінальній справі інших апеляцій не поступало, колегія судів приходить до висновку про
необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.
364, 373 КПК України, колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційне провадження по кримінальній справі за апеляцією Львівського
міжрайонного транспортного прокурора на вирок Залізничного районного суду
м.Львова від 19 липня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_2 закрити.