Справа №639/788/15-к
Провадження №1-кп/639/162/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000046 від 08.01.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого на посаді бригадира будівельної бригади в ТОВ «Рококо», інваліда 3-ої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, а саме: 1) 08.12.1999 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.215-3 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі; 2) 03.10.2003 року Київським районним судом м.Харкова за ст.395 КК України до 2 місяців арешту; 3) 08.12.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.187, ч.1 ст.309, 70 КК України до 9 років позбавлення волі; 4) 10.04.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння умисних злочинів, за останнім вироком в порядку ст.75 КК України будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисний злочин, за наступних обставин.

01 січня 2015 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де він святкував Новий рік разом із своїм знайомим ОСОБА_8 і малознайомою йому ОСОБА_5 . Пізніше ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 пішов до іншої кімнати, де запропонував останній вступити із ним у інтимні стосунки. ОСОБА_5 відмовила ОСОБА_7 в його пропозиції. У відповідь на це ОСОБА_7 , розгнівавшись на ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, наніс потерпілій, яка лежала на ліжку, один удар кулаком правої руки у груди, два удари кулаком правої руки по ребрам з правої сторони тулубу. Потім ОСОБА_7 , тримаючи потерпілу за праву руку, стягнув її із ліжка на підлогу, від чого ОСОБА_5 подряпала собі лікоть правої руки. Продовжуючи свої злочинні дії він наніс потерпілій не менш двох ударів ногою в область лівої кисті та по одному удару в область лівого та правого передпліч, по одному удару ногою в область правого та лівого стегна і не менш п`яти ударів кулаками обох рук у область волосистої частини голови потерпілої. Згодом, припинивши дії відносно потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ліг спати, в тій же кімнаті.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №111-ая/15 від 16.01.2015 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з переломами 8, 9 ребер праворуч по середньо-пахвовій лінії без зміщення кісткових уламків, які утворились від дії тупих твердих предметів та за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я, а також крововиливи на голові, тулубі, на лівій руці та лівій нозі, які утворились від дії тупих твердих предметів та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому злочині за ч.1 ст.122 КК України визнав, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Підсудний зазначає, що він не визнає вину в обсязі пред`явленого обвинуваченого в частині наявності обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що в новорічну ніч він познайомився із раніше невідомою жінкою ОСОБА_9 , якій запропонував відсвяткувати Новий рік разом, на що остання погодилась. В цей вечір, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , він святкував разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , його дівчиною ОСОБА_10 , а також була присутня ОСОБА_11 . ОСОБА_12 пробула з ними недовгий час та пішла до себе додому, приблизно о 23 год. 00 хв. вони заснули, після цього о 02 год. 00 хв. проснулись та продовжили святкувати. Близько 02 години між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого він наніс їй один удар в грудну клітину, два рази ударив її по ребрам з правої сторони, спричинення інших тілесних ушкоджень він пам`ятає смутно. З показань підсудного, в цей вечір вони випили одну пляшку сухого вина та одну пляшку шампанського, однак він не був у стані алкогольного сп`яніння та знаходився у тверезому стані.

У судовому засіданні підсудний зазначив, що на стадії досудового розслідування та під час допиту у суді він показання надає добровільно, без примусу зі сторони працівників правоохоронних органів, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала пояснення, що 31.12.2014 року познайомилась із раніше невідомим чоловіком, який запропонував їй відсвяткувати разом Новий рік, на що вона погодилась. Коли вони прийшли за адресою: АДРЕСА_2 , вдома знаходились молодий хлопець, який виявився сином його друга на ім`я ОСОБА_13 , а також його дівчина. В цей вечір вони спільно святкували та всього за вечір випили пляшку сухого вина та пляшку шампанського, з показань потерпілої на вигляд всі в цей вечір бути тверезими. Пізніше дівчина на ім`я ОСОБА_14 поїхала додому, а потім ОСОБА_7 сказав потерпілій, що вона залишиться у нього вдома ночувати та запропонував їй піти спати разом, після чого вона злякалась та погодилась на його пропозицію. Близько 02 години їх розбудив ОСОБА_13 , вони разом випили шампанського та знову пішли спати. В цей час ОСОБА_15 запропонував потерпілій вступити з ним в інтимний зв`язок, однак нічого не відбулось, після чого він розлютився та почав спричиняти потерпілій тілесні ушкодження. З показань потерпілої, ОСОБА_15 стягнув її з ліжка на підлогу, потім почав бити руками та ногами, від чого вона почала кричати від болю та пізніше втратила свідомість. Внаслідок незаконних дій підсудного у неї був розбитий ніс, на все обличчя був синець, по всьому тілу були синці та також були зламані 2 ребра. Потерпіла пояснила, що проснувшись зранку вона відчувала себе дуже погано та вирішила піти додому, однак обвинувачений наказав їй роздягатись та запропонував повторно вступити в інтимний зв`язок, потім поставив диск із відеозаписом еротичного характеру, однак між ними статевого акту не було, після чого вона пішла додому. Потерпіла пояснила, що повернувшись додому вона також встановила наявність на руці термічного опіку, однак звідки він з`явився вона не пам`ятає, оскільки після спричинених ушкоджень втратила свідомість. Потерпіла ОСОБА_5 у суді підтвердила, що їй відшкодовано матеріальну та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., вона просить суд обвинуваченого суворо не карати та просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою під тримання нею обвинувачення.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав пояснення, що в ніч з 31 грудня 2014 на 01 січня 2015 року він святкував Новий рік разом зі своєю дівчиною ОСОБА_12 , пізніше до них прийшов ОСОБА_7 із раніше незнайомою жінкою. Після цього вони вчотирьох спільно сиділи за столом, розпивали одну пляшку вина, після чого він посварився зі своєю дівчиною та вона поїхала додому. Після того як настав Новий рік близько 02 год. 00 хв. вони прокинулись, випили ще одну пляшку шампанського, а потім лягли спати. З показань ОСОБА_8 він заснув у своїй кімнаті, ОСОБА_16 та раніше невідома жінка пішли спати в іншу кімнату. Свідок зазначив, що жодної сварки та криків потерпілої він не чув, з його слів в цей вечір ОСОБА_7 алкогольні напої вживав мало та не знаходився у стані сп`яніння.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_17 пояснив, що 31 грудня 2014 року о 21 год. 00 хв. його мати ОСОБА_5 пішла святкувати Новий рік до своєї подруги, однак в цей вечір додому не повернулась. З показань свідка, в момент, коли його мати йшла із дому, вона перебувала у легкому стані алкогольного сп`яніння, жодних тілесних ушкоджень в цей вечір у неї не було. На наступний день приблизно о 13 год. 30 хв. потерпіла повернулась додому, у неї на обличчі були видимі тілесні ушкодження, крововиливи на губах, ліва частина обличчя була опухлою, та по всьому тілі наявні синці. Зі слів матері, на вулиці її зустрів раніше невідомий чоловік, який запросив її відсвяткувати Новий рік, після чого вона пішла з ним до нього додому. В цей вечір вказаний чоловік спричинив його матері тілесні ушкодження та не випускав її з дому, пізніше дав можливість зателефонувати своїй доньці та відпустив додому. 02.01.2015 року ОСОБА_17 викликав бригаду швидкої медичної допомоги, які приїхали додому та забрали потерпілу до медичного закладу, де у неї було встановлено переломи ребер, крововиливи та обличчі та тілі, а також було встановлено сильний опік на передпліччі, однак від чого утворився вказаний опік потерпіла своєму сину не розповідала.

В порядку вимог ч.3 ст.23, ст.92, ч.2 ст.327 КПК України, судом не проводився допит свідка ОСОБА_12 , оскільки прокурором не забезпечено участь зазначеного свідка при розгляді справи, за судовими викликами на 13.02.2015 та 20.02.2015 року свідок до суду не прибула, при цьому за погодженням із стороною захисту та потерпілою встановлено, що показання даного свідок не мають суттєвого значення для правильного розгляду справи, оскільки свідок не була очевидцем подій.

Крім наданих показань підсудним ОСОБА_7 , згідно яких він частково визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, його вина у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , а також наступними письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом.

Змістом протоколу огляду місця події від 08.01.2015 року, відповідно до якого проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено жіночий носок, праску, простирадло зі слідами бурого кольору, DVD-диск (а.с.54-57).

Висновком експерта №27-И/15 від 30.01.2015 року підтверджується, що на простирадлі, вилученому під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові, походження якої від потерпілої ОСОБА_5 не виключається (а.с.74-76).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.01.2015 року, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила механізм нанесення їй тілесних ушкоджень, а саме: вона знаходилась у положенні лежачи, після чого ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком правої руки у груди, далі схватив та стягнув її із ліжка на підлогу, потім наніс не менше двох ударів по рукам та передпліччю, потім по одному удару в область стегон з лівого та правого боку. Потерпіла значила, що удари наносились носком стопи без взуття, потім ОСОБА_7 укусив потерпілу за ліву щоку, після чого наніс не менше 5 ударів кулаками обох рук по голові, після чого потерпіла втратила свідомість (а.с.58-63).

Висновком судово-медичної експертизи №111-ая/15 від 16.01.2015 року підтверджується, що потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з переломами 8, 9 ребер праворуч по середньо-пахвовій лінії, без зміщення кісткових уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я, а також крововиливи на голові, тулубі, на лівій руці та лівій нозі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ділянки свіжої епітелізованої шкіри на лівій руці, які виявились внаслідок загоєння, виникли від дії термічних агентів опікових поверхонь. Обставини, на які посилається гр. ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с.80-81).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2015 року підтверджується, що потерпіла ОСОБА_5 упізнала ОСОБА_7 як особу, яка їй спричинила тілесні ушкодження 01.01.2015 року (а.с.64-66).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2015 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_7 , у присутності захисника, підтвердив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , а саме: наніс їй удар кулаком лівої руки в область грудей, далі наніс два удари кулаками в область ребер, потім стягнув її за праву руку з ліжка на підлогу, після чого наніс декілька ударів обома ногами по рукам та стегнам, а також наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови (а.с.84-89).

Відповідно до висновку експерта №306-ая/15 від 30.01.2015 року, обставини, на які посилається ОСОБА_7 під час проведення з його участю слідчого експерименту в цілому не протирічать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 (а.с.90-91).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 3-ої групи, має постійне місце мешкання та проживання, працює з випробувальним терміном на посаді бригадира будівельної бригади в ТОВ «Рококо», за місцем роботи характеризується позитивно, не одружений, дітей на утриманні не має, має непрацездатну матір - ОСОБА_18 , 1943 року народження, яка страждає рядом тяжких хронічних захворювань, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку (а.с.38-40, 92-99).

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування завданих потерпілій збитків.

Судом не визнається обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки письмових доказів на підтвердження зазначеного факту стороною обвинувачення до суду не надано, а із показань допитаних під час судового слідства потерпілої та свідків достовірно не встановлено наявність стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 на момент вчинення злочину.

Разом із цим, згідно ст.67 КК України судом визнається обтяжуючою покарання обставиною, рецидив злочинів.

Відповідно до вимог п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010 року, згідно зі статтею 34 КК рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до частини першої статті 88 КК особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі і за вчинення особливо тяжкого умисного злочину за ч.3 ст.187 КК України (розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище), інкримінований злочин за ч.1 ст.122 КК було вчинено в період звільнення особи від відбування покарання з іспитовим строком за останнім вироком, тому відповідно до вимог ст.34, п.1 ч.1 ст.67 КК України, рецидив злочинів визнається судом обтяжуючою покарання обставиною.

Згідно ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: 1) частиною першою статті 122 КК (умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження без обтяжуючих обставин).
З урахуванням того, що в діях ОСОБА_7 встановлено наявність обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів, заявлене потерпілою ОСОБА_5 клопотання про закриття провадження у формі приватного обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України задоволенню не підлягає.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7 , суд виходить з положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставини, дані про особу підсудного, відсутність у потерпілої матеріальних та моральних претензій щодо вчиненого злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі.

При цьому, оскільки ОСОБА_7 був раніше засуджений 10.04.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, а злочин за ч.1 ст.122 КК України, який є предметом даного судового розгляду, скоїв у період іспитового строку, тому суд остаточно призначає покарання у відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

У зв`язку із заявленням прокурором клопотання про продовження дії обраного щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, до набрання чинності вироком дію зазначеного запобіжного заходу необхідно залишити без змін, із покладенням на підсудного обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, а з моменту набрання вироком законної сили ОСОБА_7 затримати та через Харківський слідчий ізолятор відправити до місць відбування покарання.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з підсудного по справі в порядку ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 квітня 2014 року у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити дію застосованого до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме: заборонити підсудному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. без дозволу прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) носити електронний засіб контролю.

Вирок для контролю за дотриманням підсудним дії запобіжного заходу направити для виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримати та через Харківський слідчий ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області відправити до місць відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного його затримання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1