Справа № 629/284/15-к
Номер провадження 1-кп/629/204/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000027 від 03.01.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки РФ Ростовської області, с.м.т. НОМЕР_1 , циганки, громадянки України, без освіти, не працюючої, пенсіонерки, вдови, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, і.н. НОМЕР_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого: ч.1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
31 грудня 2014 року, приблизно о 11:20 годині, ОСОБА_5 , перебувала на автомобільній зупинці на перехресті вулиць Миру та Шмідта в м. Лозова Харківської області, де зупинила автомобіль марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , з метою прохання доїхати до центру міста. Після чого, вона сіла на переднє пасажирське сидіння автомобілю, де побачила мобільний телефон водія, та в ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Відволікаючи запитаннями водія вона, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, виражених в таємному викрадені чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків в виді заподіяння матеріального збитку потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом вільного доступу, впевнившись що за нею ніхто не спостерігає, з сидіння автомобілю ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон марки «НОКИА» модель «Х1-01» згідно висновку товарознавчої експертизи №113 від 15.01.2015 року вартістю 208 грн. 00 коп., в якому знаходилися дві сім карти, а саме мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн.00 коп., та мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн.00 коп..

Після скоєння крадіжки ОСОБА_5 з місця події зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 228 грн. 00 коп.

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала та пояснила у судовому засіданні, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах. Чистосердне розкаюється у скоєному нею злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, проти чого не заперечували вона та інші учасники процесу.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) у потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 228 гривні 00 копійок.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_5 скоїла злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона громадянка України, раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вдова, характеризується задовільно, не працює, пенсіонерка (а.с. 114-119).

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст.ст. 69,69-1 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєного злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання обвинуваченій ОСОБА_5 в межах санкції обвинувачення без застосування ст.ст. 75,76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.

Судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи: № 113 від 15.01.2015 року у розмірі 293 грн. 40 копійок стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави, так як з її вини дані витрати наступили, та вона їх визнала у судовому засіданні.(а.с.3)

Питання щодо речових доказів вирішити в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України (2012 р.), суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення та призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 не обиралась.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи № 113 від 15.01.2015 року, на загальну суму 293 (двісті дев`яносто три) гривні 40 копійок, на користь держави, та перерахувати: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680 МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова. Одержувач платежу: Держава.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «НОКИА» модель «Х1-01», який згідно розписки від 17.01.2015 року органом досудового слідства переданий потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1