Справа № 1-135/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 року Виноградівський
районний суд Закарпатської

області

в особі
судді Рішко
Г.І.

при
секретарі Стрижак
О.М.

за
участі прокурора Зузак
Е.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Виноградів кримінальну справу про звинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, громадянина
України, українця, з початковою освітою, неодруженого,
непрацюючого, раніше судимого
Ужгородським міським судом 24.04.1991 року за
ст. 140 ч.3, 46 КК України до
одного року і 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку, Ужгородським міським судом 07.02.1992 року
за ст.
140 ч.3, 43
КК України до двох років і 6
місяців позбавлення волі, Хустським
районним судом 18.01.1995
року за ст. 140 ч.3 КК України до 3 років і 6 місяців
позбавлення волі, Тячівським районним
судом 26.04.1999 року
за ст.
140 ч.3, ст. 196-1 ч.2, ст. 42 КК України до 4 років і 6 місяців
позбавлення волі.

у скоєні
злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

встановив :

23 серпня 2003 року
Голопристанським районним судом Херсонської області за підсудним ОСОБА_1 було встановлено
адміністративний нагляд строком на 2
роки згідно ст. З Закону України «Про адміністративний нагляд
за особами звільненими з місць позбавлення волі».

В жовтні
місяці 2003 року
підсудній ОСОБА_1 не
з'явився на реєстрацію без поважних причин,
самовільно залишив постійне місце проживання, виїхавши за межі Виноградівського району без
дозволу Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, переховувався від досудового слідства до 19.04.2007 року, чим порушив п. «б» та п. «в» Постанови «Про
встановлення обмежень адміннаглядному» від 23.08.2003 року.

Підсудний
ОСОБА_1 вину свою в
пред"явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він дійсно в жовтні місяці 2003 року не з»явився
на реєстрацію без поважних причин,
самовільно залишив постійне місце проживання, виїхавши за межі Виноградівського району без
дозволу. Причиною виїзду за межі області було те, що він,
підсудний, перебував у тяжкому
матеріальному становищі і змушений був виїхати на заробітки. Після звільнення з
місць позбавлення волі він ніяких злочинів не вчиняв, став на шлях виправлення. Обіцяє в
майбутньому правопорушень не скоювати , щиро кається і просить суворо не карати.

2

Визначаючи
в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд за згодою учасників судового розгляду
обмежується допитом підсудного, який
повністю визнав себе винним. Дослідження
решти доказів, що стосуються
обвинувачення, вважати недоцільним.

Оцінивши
зізнання підсудного в сукупності з іншими зібраними доказами, суд вважає,
що юридична кваліфікація злочинних дій підсудного ОСОБА_1 за ст.
ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з
метою ухилення від адміністративного нагляду,
є правильною.

Обираючи
міру покарання підсудному, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Обставинами, що пом"якшують покарання, є щире каяття і сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не має.

По місцю
проживання підсудній характеризується негативно.

При
викладених обставинах, оцінивши всі
докази, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і йому необхідно обрати
покарання в межах санкції статті, за
якою кваліфіковані його дії.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України,

засудив:

ОСОБА_1 за ст. 395 КК України до 1 місяця і 5 днів арешту.

Строк
утримання під вартою ОСОБА_1 з 19.04.07
р. зарахувати в строк відбуття покарання і вважати його таким, що відбув міру покарання.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили змінити із тримання під
вартою на підписку про невиїзд,
звільнивши ОСОБА_1 з-під варти негайно.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом
15-ти діб через районний суд.