Справа № 441/245/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/16/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.153 ч.3, ст. 115 ч.1 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000994 внесеного до ЄДРДР 05.11.2013 року за апеляційними скаргами з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 18.08.2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької обл., з середньою загальною освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого: 24.12.2003 р. Шахтарським міським судом Донецької області по ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.1, 186 ч.3, 70 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі; 11.06.2010 р. Жовківським районним судом Львівської області по ст. 185 ч.3, 71 КК України на чотири роки позбавлення волі, ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27.02.2013 р. умовно-достроково звільнений від відбування покарання - невідбутий строк 11 місяців 17 днів, який тимчасово проживав до затримання, без реєстрації в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.153, п.п2,10 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 18.08.2014 року, ОСОБА_6 було визнано винним за ч.3 ст.153, п.п. 2,10 ч.2 ст.115 КК України та обрано покарання:

- по ч.3 ст. 153 КК України - 12 років позбавлення волі,

- по п.п.2, 10 ч.2 ст. 115 КК України - 14 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_6 за їх сукупністю шляхом часткового складання призначених покарань на 14 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_6 цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком суду у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків - 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахується з дня затримання 16.12.2013 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - тримання під вартою - залишено без зміни.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

По даній справі подав апеляційну скаргу з доповненням обвинувачений ОСОБА_6 в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та виправдати його по всіх обвинуваченням.

Покликається, що на нього та потерпілу ОСОБА_9 під час досудового та судового слідства вчинявся психологічний тиск, залякування та погрози. Досудове розслідування велося з грубим порушенням норм КПК України, а судове слідство однобічно та упереджено щодо нього.

Вважає кримінальне провадження сфальсифікованим так, адже потерпіла в суді першої інстанції чітко вказала, що на неї здійснювався тиск і вона змушена була підписувати папери не читаючи через залякування.

Акцентує, що експертиза проведена не по тій груші (клізмі), яка була у них дома. Наполягає, що судом не взято до уваги, що дитина падала з рук потерпілої ОСОБА_10 , однак ця версія не розглядалася. Коли дитина вивернулася з рук матері, впала та вдарилася об стільчик, лише через деякий час почала вести себе неприродно і саме він почав реанімувати дитину. Потерпіла ОСОБА_9 запропонувала поставити дитині клізму, щоб та випорожнилася.

Звертає увагу, що півтора місяці їздив добровільно і давав покази, як свідок, в міліцію. Якби був винуватий то мав би час сховався б від правосуддя.

На вирок подав апеляційну скаргу з доповненням захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , який просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 . Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, винесеним з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Вважають, що всі докази по даному кримінальному провадженні здобуті з грубим порушенням вимог КПК України. Стороною захисту під час судового слідства були спростовані всі докази вини ОСОБА_6 .

Покликаються, що підписи від імені потерпілої ОСОБА_9 на листках протоколів обшуку виконані не нею, а іншою особою, бо її підпис є лише на останньому листі. Працівниками міліції з квартири з трьох груш була вилучена лише одна. Слідчі дії під час обшуку були проведені з грубим порушенням норм КПК і не можуть слугувати доказом по справі.

Апелянт наголошує, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи полягає в тому, що всі докази у справі, на які посилається сторона обвинувачення, які нібито доводять вину ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, не можуть являтися доказами по справі, так як здобуті незаконним шляхом, з грубим порушенням вимог КПК України.

Наполягає, що колегія суддів з початку розгляду зайняла сторону обвинувачення та ухилялася від проведення неупередженого, об`єктивного судового слідства. По даній справі колегія суддів видалилася в нарадчу кімнату для прийняття рішення по справі 14.08.2014 року о 12 годині, а вирок було проголошено 18.08.2014 року близько 17 години. Однак згідно списку справ в судді ОСОБА_11 були призначені до розгляду справи на 15.08.2014 року о 15 та 16 годинах, а також о 9 год. та 9 год. 30 хв. 18.08.2014 року. Тобто суддею ОСОБА_11 було порушено вимоги ст. ст. 371 та 367 КПК України.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.153 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, а також визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.2, 10 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а на підставі ст.71 КК України, призначити остаточну міру покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Апелянт, не оспорюючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень вважає, що вирок суду першої інстанції постановлений з порушенням вимог ст. 414 КПК України.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано тяжкість кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_6 , а саме у вчиненні особливо тяжких злочинах, один із яких відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, а інший до злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Суспільна небезпека цих злочинів полягає в тому, що він посягає на одну з найвищих соціальних цінностей, визнаних Конституцією України - життя людини. Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчинив під час не відбутої частини покарання (11 місяців 17 днів). Судимість ОСОБА_6 в установленому законом порядку не знята та не погашена, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 02.11.2013 р. близько 18 год., за місцем свого тимчасового проживання, у квартирі на АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через її малолітство і захворювання на ДЦП та умисно завдавши їй руками декілька ударів в живіт і по тілу, насильно задовольнив з нею свою статеву пристрасть в неприродний спосіб, спричинив їй тупу травму живота, що призвела до смерті потерпілої, чим скоїв вбивство малолітньої, поєднане із насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприроднім способом, задовольнив статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, щодо малолітньої, та використанням її безпорадного стану, що спричинило особливо тяжкі наслідки.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриману захисником, які, кожен окремо, просили задоволити їх апеляційні скарги з доповненнями, та залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, міркування прокурора, який просив задоволити його апеляційну скаргу та залишити без задоволення апеляційні скарги з доповненнями обвинуваченого і захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційні скарги з доповненнями обвинуваченого та захисника апеляційна скарга прокурора підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що дане кримінальне провадження розглядалося в суді першої інстанції колегіально в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які перебували в нарадчій кімнаті з 14 по 18 серпня 2014 року, під час винесення оскаржуваного вироку.

Згідно ст. 366 КПК України після останнього слова обвинуваченого суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголошує присутнім в залі судового засідання.

Статтею 367 КПК України визначено, що суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу.

Відповідно до ст.371 КПК України суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду.

Отже, зі змісту вказаних статей вбачається, що під час перебування в нарадчій кімнаті, до оголошення вироку, суд не має права здійснювати розгляд інших справ та проваджень.

При перевірці кримінального провадження по даній справі, колегія суддів виявила, що відповідно даних Єдиного реєстру судових рішень, суддею Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_11 , яка входила до складу колегії суддів, 15.08.2014 року постановлялися процесуальні рішення по 4 цивільних справах, зокрема: 40348054 рішення цивільне 441/1068/14-ц, 40314731 ухвала суду цивільне 441/1297/14-ц, 40395313 рішення цивільне 441/1134/14-ц, 41753522 рішення цивільне 441/1272/14-ц.

Згідно вищевказаних даних факт порушення таємниці нарадчої кімнати суддею ОСОБА_11 знайшов своє підтвердження.

Допущене судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотним та таким, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість вироку та тягне його безумовне скасування.

Таким чином, з врахуванням вищевказаного, апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника, прокурора у кримінальному провадженні підлягають до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, під час якого необхідно повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів вказаних в апеляційних скаргах стосовно цих доказів, та прийняти рішення по справі, що відповідає положенням ст. 370 КПК України.

Інші доводи, вказані в апеляційних скаргах обвинуваченого, захисника, прокурора, колегія суддів не розглядає, оскільки вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_6 , апеляційну скаргу з доповненням захисника-адвоката ОСОБА_7 , апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - задоволити частково.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 18.08.2014 року відносно ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню передбаченому ч.3 ст.153, п.п.2,10 ч.2 ст.115 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді:
Згідно з оригіналом

Суддя : ОСОБА_2 .

Ухвала набула законної сили 15.01.2015 р.

Копію ухвали виготовила 16.01.2015 р.

Помічник судді : ОСОБА_14