Справа №1-78
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня 2007 року м. Тлумач

Тлумацький
районний суд Іано-Франківської області в складі:

головуючої -
судді Бондаренко Г.Ю. секретаря -
Скавінська М. М. з участю прокурора -
Рудого Б.І. адвоката - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця,
з середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, безпартійного, в минулому не судимого, гр. України,

за ст. 121 ч.1 КК України, суд, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_2 умисно заподіяв ОСОБА_3 тяжке
тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

Злочин було
вчинено при слідуючих обставинах :

01.10.2005
року близько 22 год. 30 хв. в
с Палагичі
Тлумацького району в ході конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних
відносин ОСОБА_2 наніс удар ОСОБА_3 в
груди від якого останній впав на землю. Після чого підійшов до нього і наніс ще
два удари ногою по голові, завдавши
закриту внутрішньочерепну травму у вигляді забою головного мозку важкого
ступеня, внутрішньомозкових крововиливів
під тверду мозкову оболонку в обох лобно-скроневих ділянках, з двома синцями обличчя.

Закрита
внутрішньочерепна травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, внутрішньомозкових крововиливів під тверду
мозкову оболонку в обох лобно-скроневих ділянках, з двома синцями обличчя була спричинена
сукупністю нанесення не менше двох ударів потерпілому по голові тупими твердими
предметами, які могли бути і взуті
ноги, при цьому кожний з ударів викликав
закриту черепно-мозкову травму, яка відноситься
до тяжких тілесних ушкоджень, як
таких, що є небезпечними для життя в
момент спричинення і такі тілесні ушкодження у ОСОБА_3 не могли утворитися при падінні з висоти
власного росту.

Підсудний
ОСОБА_2 винним себе визнав у вчиненні інкримінованого йому злочину, пояснив,
що 01.10.2005 року приблизно о 22 год.
він вийшов із весілля, яке
відбувалося в ОСОБА_4 на дорогу щоб покурити.

На
дорозі побачив свого товариша ОСОБА_5,
підійшов до нього,
привітався, став розмовляти. В
цей час до них підійшов ОСОБА_3 у
нетверезому стані, сказав йому принести
з весілля випивку, а коли він двічі
відмовився, в конфлікт втрутився
ОСОБА_5, якому ОСОБА_3 наніс головою удар в обличчя, а він заступився за ОСОБА_5, вдарив ОСОБА_3 в груди ,
від удару останній впав на землю і на землі ще два

-2-

рази копнув його в ділянку голови.

Розуміє, що зробив недобре, розкаюється у скоєному, цивільний позов прокурора визнає
повністю, просить суворо його не карати.

Потерпілий
ОСОБА_3 дав покази аналогічні, як підсудний ОСОБА_2,
ствердивши достовірність обставин на, які він покликається. Претензій матеріального
і морального характеру до підсудного не має,
оскільки останній відшкодував всі кошти на операцію та лікування.
Просить підсудного до кримінальної відповідальності не притягати.

У
відповідності ст. 299 КПК України, суд не досліджував докази стосовно фактичних
обставин справи, які підсудний ОСОБА_2
не оспорює, правильно розуміючи зміст
цих обставин, за відсутністю сумнівів в
добровільності та істинності її позиції.

Ґрунтуючись на показаннях підсудного ОСОБА_2, суд вважає доведенною його вину в умисному заподіянні тяжкого тілесного
ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому, а тому його дії слід кваліфікувати за ст.
121 ч. 1 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує, що ним вчинений тяжкий злочин, при цьому він вперше притягається до
кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання,
щиро розкаявся, потерпілий його
простив, а тому він підлягає
передбаченому санкцією ст. 121 ч.1 КК України покаранню у вигляді
позбавлення волі.

Разом з
тим, беручи до уваги тяжкість
злочину, особу винного та встановлені
обставини справи, суд приходить до
висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання у
вигляді позбавлення волі, а тому на
підставі ст. 75 КК України його належить звільнити від
відбування такого покарання з випробуванням,
встановивши необхідний іспитовий строк з покладенням на нього певних
обов'язків з числа передбачених ст. 76 КК України.

Пред'явлений
прокурором Тлумацького району цивільний позов підлягає до задоволення, у відповідності із ст.
1206 ЦК України
з підсудного належить стягнути 2050 грн. в порядку відшкодування витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним за ст. 121 ч.1 КК України та призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі строком - 5 (п'ять) років.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити
від відбування призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням на іспитовий строк - 1 (один) рік.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 протягом
іспитового строку звільнення його від відбування покарання у вигляді
позбавлення волі з випробуванням наступні обов'язки:

· не
виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи ;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередньо
обраний - підписку про невиїзд. Цивільний позов прокурора Тлумацького району -
задовольнити. Стягнути з засудженого ОСОБА_2 2050 (дві тисячі п'ятдесят)

-3-

грн. в дохід
бюджету Івано-Франківської області в порядку відшкодування витрат
Івано-Франківській обласній клінічній лікарні на стаціонарне лікування
особи, яка потерпіла від злочину, на р/р
1179, УДК в
Івано-Франківській області, МФО
836014, Код. 01993150.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення через Тлумацький районний суд.