У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Паневіна В.О. і
Таран Т.С.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 листопада 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Балтського районного суду
Одеської області від 20 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, такий,

що судимості не мав,

засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і покладенням на
нього обов'язку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК цього ж Кодексу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2909
гривень 20 копійок.

У апеляційному порядку справа не розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він злісно
ухилився від сплати встановлених рішенням Балтського районного суду Одеської
області від 24.05.2000 року коштів (аліментів) у виді ¼
частини всіх видів заробітку, але не менш як ½ неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
допустив заборгованість за 21 місяць, яка станом на 10 жовтня 2007 року
складала 3409 гривень 20 копійок.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про
виключення з вироку рішення суду про стягнення із засудженого на користь
ОСОБА_2 2909 гривень 20 копійок.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на
підтримання касаційного подання, обговоривши його доводи та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 в ухиленні від
сплати аліментів на утримання дитини підтверджується зібраними в справі
доказами і в касаційному поданні прокурором не оспорюється.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КК України кваліфіковані
правильно, покарання йому призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Однак, вирок суду в частині вирішення цивільного позову є
помилковим з таких підстав.

Згідно рішення Балтського районного суду Одеської області
від 24 травня 2000 року
ОСОБА_1. був зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі ¼
частини всіх видів заробітку, але не менш як ½ неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, на користь ОСОБА_2
на утримання дитини - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 03 квітня
2000 року і до досягнення нею повноліття.

Проте ОСОБА_1. злісно ухилився від сплати встановлених
рішенням суду коштів (аліментів) і станом на 10 жовтня 2007 року заборгованість
по сплаті аліментів складала 3409 гривень 20 копійок.

Порядок стягнення аліментів і заборгованості по ним
встановлений Сімейним кодексом України і Законом України «Про виконавче
провадження», згідно з яким заборгованість по аліментам визначається державним
виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим відповідно до рішення
суду про стягнення коштів на утримання дитини.

Отже, приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів, тобто 2909 гривень 20
копійок (з урахуванням частково сплачених засудженим коштів), суд не врахував,
що воно є підставою для подвійного стягнення з боржника заборгованості по
аліментах.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1 у частині стягнення
з нього на користь ОСОБА_2 2909 гривень 20 копійок необхідно скасувати, а
справу в цій частині провадженням закрити.

Керуючись ст. ст. 394, 396
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 20
грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2
2909 гривень 20 копійок скасувати, а справу в цій частині провадженням закрити.

Судді:

Ю.М. Кармазін В.О. Паневін Т.С.
Таран