Справа № 211/6884/14-к
Провадження 1-кп/211/95/15
У Х В А Л А
06 липня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: старшого прокурора прокуратури Довгинцівського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
Відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне продовжити строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначивши, що на теперішній час підстава застосування запобіжного заходу та ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , не зникли.
Захисник ОСОБА_4 вважав, що можливо змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Потерпіла ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 , вважала, що можливо змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 вважав за доцільне змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши що він не має наміру переховуватись від суду, вказав, що він не може перебувати у КУВП №3, оскільки у нього хворі нирки і його самопочуття у останній час різко погіршилось.
Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисника щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.
При вирішення питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.178 КПК:
- санкція кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;
- ОСОБА_5 раніше судимий, у тому числі 15.01.2014 року за ч.1 ст.122 КК України за умисне нанесення потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні;
- ОСОБА_5 має вік 37 років, не є інвалідом, неодружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, обвинувачується у умисному нанесенні, у період іспитового строку, ОСОБА_6 , яка є його матір`ю, тяжких тілесних ушкоджень, також суду не надано доказів того, що потерпіла є особою яка потребує постійного догляду, що у підсумку дає підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може продовжити здійснювати кримінальне правопорушення.
Щодо скарг обвинуваченого ОСОБА_5 на погіршення стану здоров`я, у зв`язку із захворюванням нирок, суд зауважує на наступне.
Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Відповідно до п.2.7 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року за №239/5/104, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО, яке, у свою чергу, забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Відповідно до п.5 преамбули спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року за №239/5/104, контроль за виконанням цього наказу покладено на першого заступника Голови Державної пенітенціарної служби України та першого заступника Міністра охорони здоров`я України.
Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» працівники місць попереднього ув`язнення в межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймають рішення і несуть за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність, у тому числі за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, порушення прав осіб, взятих під варту.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про попереднє ув`язнення» нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення здійснюється прокурором.
Як вбачається з вищевикладених нормативно-правових актів, керівництво та інші працівники КУПВ №3 повинні самостійно приймати рішення, у тому числі з питання забезпечення належного медичного обслуговування обвинуваченого ОСОБА_5 , і несуть за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність, у тому числі за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених Закону України «Про попереднє ув`язнення» та іншими нормативно-правовими актами.
Разом з тим, з огляду на скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на різке погіршення стану здоров`я, суд, відповідно до завдань кримінального судочинства, яке повинно здійснюватись на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими, і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність, вважає, що слід зобов`язати начальника Криворізької УВП №3 УДПтСУ у Дніпропетровській області надати наступний висновок: чи потребує обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, у зв`язку з наявними у нього хворобами.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи у сукупності всі обставини, суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 немає, тому слід продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372 КПК України,-
Зобов`язати начальника Криворізької УВП №3 УДПтСУ у Дніпропетровській області надати у найкоротший термін до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області медичний висновок: чи потребує обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, у зв`язку з наявними у нього хворобами.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 04 вересня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали - 04 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1