№ 1007/5005/2012 р.
№ 1/1007/284/2012 р.
ВИРОК

Іменем України

V)

25 травня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Міхієнкової T.Л. при секретарі - Сюр О.М.

за участю прокурора - Гарника М.В., Таран Л.B.

потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2 захисників - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого водієм в TOB «Рентал Груп», раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9

у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 15, ч. З ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

16.03.2012 року, близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані ілкогольного сп'яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна Ііроникли в магазин № 10-10 підприємства з іноземними інвестиціями ІЛукойл-Україна, розташований на територію АЗС, на 59 км + 960 м Івтодороги «Київ-Чернігів-Н.Яриловичі» в с. Семиполки Броварського району Київської області». Перебуваючи у торгівельному залі магазину, підсудні за попередньою мовою між собою, застосовуючи насильство до оператора паливі - юздавальної колонки ОСОБА_2 та продавця-консультанта вишевказаної АЗС, ОСОБА_8, що не є небезпечним для життя чи здоров'я останніх, намагалися відкрито викрасти кошти в сумі 5540 грн., що належали ПІІ «Лукойл-Україна, але розпорядитися викраденим майном їм не вдалось, оскільки ОСОБА_7 зазнавши опору від працівників АЗС та усвідомлюючи неможливість доведення їх злочинного умислу до кінця, залишив місце вчинення злочину, а ОСОБА_6 був затриманий працівниками АЗС на місці вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не змогли довести злочин до кінця з причин, не залежали від їх волі. В судовому засіданні підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винними у вчинені вище описаного злочину визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому злочині та просили призначити їм умовне покарання. В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що 16 березня 2012 р. під час розлиття спиртних напоїв в автомобілі на залізничному вокзалі в м. Бровари вони разом з ОСОБА_7 вирішили пограбувати автозаправну станцію. На автодорозі «Київ-Чернігів-Н.Яриловичі» вони зупинилися біля АЗС «Лукойл», що в кінці села Семиполки у Броварському районі. Коли вони зупинились на території АЗС, він натягнув собі на голову шапку, а ОСОБА_7 насунув на очі свій камуфляжний картуз, після чого вони пішли в приміщення магазину з метою пограбування. Лід час вчинення пограбування він наніс один удар кулаком правої руки в обличчя заправнику, після чого пішов до каси, де відтягнув жінку касира від касової зони, не спричиняючи їй фізичної шкоди, та витягнув з касової шухляди гроші, але відразу був затриманий працівниками АЗС. Аналогічні показання щодо замаху на відкрите викрадення вищезазначеного майна дав у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7, який уточнив, що 16 березня 2012 р. він розпивав спиртні напої з ОСОБА_6 і перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння. Останній запропонував «зробити заправку» чи ще щось, щоб непогано жити. Па»мятає розмову про магазин і бажання купити цигарки. В магазині він пам»ятає бійку з незнайомим чоловіком, у якого, як йому здалося, виник конфлікт з ОСОБА_6 Стверджував, що він не мав наміру вчиняти злочин. За таких обставин, враховуючи згоду . учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд відповідно ч. З ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних та ослідженням письмових доказів, які характеризують особи підсудних. Вислухавши у судовому засіданні підсудних, суд приходить до висновку, що їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 15, ч.З ст. 186 КК України за ознаками замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення знайшла своє підтвердження в ході судового слідства і їх дії за вказаними ознаками вищезазначеної норми матеріального права кваліфіковані правильно. При призначенні покарання підсудним суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу кожного: обоє позитивне характеризуються за місцем проживання та роботи, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебувають, щиро розкаялися у вчиненому злочині що є пом»якшуючими покарання обставинами. Обтяжуючою вину обставиноь є вчинення підсудними злочину у стані алкогольного сп»яніння. Але урахуванням вищевикладених обставин та прохання потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_2, які просили не позбавляти підсудних волі, суд приходить до висновку, що їх подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства і при призначенні їм покарання у виді позбавлення волі, вважає можливим застосувати ст. 75 КК України, звільнивши підсудних від відбуття покарання з випробуванням та покладенням на них обов»язків , передбачених ст. 76 КК України. На думку суду, саме таким покаранням буде досягнута мета держави, закріплена у ст. 50 КК України, направлена на виправлення засуджених та на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Цивільний позов по справі не заявлений. Питання про речові докази по справі вирішити в порядку ст. 81 КПК України. Судові витрати по справі відсутні. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, - ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України та призначити їм покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців кожному.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки ,

В період випробування на підставі ст. 76 КК України зобов»язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили змінити на підписку про невиїзд та звільнити обох з-під варти із зали суду.

Речові докази у кримінальній справі - грошові кошти в сумі 5540 гривень, передані на зберігання ОСОБА_9; автомобіль НОМЕР_1, переданий на зберігання власнику ОСОБА_10 вважати повернутими власникам.

Кому фляжну кепку, комуфляжні штани, комуфляжну куртку, спортивну суртку, спортивну шапку, куртку з надписом «Лукойл», пачку з-під цигарок, іломану цигарку , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових юказів Броварського МВ - знищити.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення іншими учасниками процесу, а засудженими в цей же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: Міхієнкова Т.Л.