Справа № 191/349/15-к
Провадження № 1-кп/191/135/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жданівка Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, відбуваючого покарання в місцях позбавлення волі, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 30.11.2010 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 297 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 19.07.2012 року з не відбутою частиною покарання 1 рік 2 місяці 14 днів;

2) 13.11.2012 року Центрально - Міським районним судом міста Макіївки Донецької області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 засуджений 13.11.2012 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області, за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Після набрання вироком Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області законної сили, засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув для відбування покарання 14 січня 2013 року до Синельниківської виправної колонії № 94 (дані СВК №94), яка розташована у с. Шахтарське, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі в СВК № 94, засуджений ОСОБА_4 систематично порушував встановлений режим відбування покарання, законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарань не підкорявся, на виховні заходи адміністрації СВК № 94 не реагував, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став знову вчинив умисний злочин.

За весь час відбування покарання в СВК №94 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за різні порушення режиму відбувати покарання має 33 (тридцять три) стягнення, з яких 12 (дванадцять) разів поміщався в дисциплінарний ізолятор, 2 (два) рази був переведений в приміщення камерного типу, перший раз строком на 3 (три) місяці, в період часу з 23.07.2013 року по 23.10.2013 року, та протягом останнього року був підданний переведенні до ПКТ строком на 2 (два) місяці, в період часу з 22.08.2014 року по 22.11.2014 року, а також за порушення режиму має 1 (одне) попередження, 9 (дев`ять) доган та 9 (дев`ять) суворих доган.

Не дивлячись на застосовані дисциплінарні стягнення, засуджений ОСОБА_4 відбуваючи покарання, на шлях виправлення не став, та умисно усвідомлюючи, знову допустив порушення режиму утримання та Правил внутрішнього розпорядку в установі виконання покарань СВК № 94, чим самим висловив злісну непокору вимогам адміністрації Синельниківської виправної колонії № 94.

Так, 05.01.2015 року о 08 годині 00 хвилин начальник дільниці посиленого контролю старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, ознайомлювався з графіком чергувань засуджених дільниці посиленого контролю (котрий він склав особисто за погодженням начальника установи СВК №94, згідно положень ст. 118 КВК України ), де виявив, що 05.01.2015 року черговим на ДПК являється засуджений ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_5 прийшов на ДПК до камери № 5, в якій утримується засуджений ОСОБА_4 , та о 08 годині 15 хвилин повідомив йому, що він є черговим, вказавши засудженому територію для прибирання, та забезпечив його усім необхідним господарчим інвентарем. Однак, засуджений, в порушення законних вимог адміністрації установи, приступити до прибирані вказаної йому території (коридору першого поверху дільниці посиленої контролю), відкрито, неодноразово, в категоричній формі відмовився, хоча за станом здоров`я був здоровий, звільнення не мав, про що свідчать медичні довідки від 05.01.2015 року, чим висловив злісну непокору законним вимогам адміністрації Синельниківської виправної колонії №94.

Після цього, 05.01.2015 року приблизно о 8 годині 50 хвилин начальник дільниці посиленого контролю ст. лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 , в присутності інших начальників відділень, а саме начальника відділення СПС № 10 ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , та начальника відділення СПС № 2 ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , провів із засудженим ОСОБА_4 профілактичну бесіду, в ході якої засудженому було роз`яснено вимоги ст. 118 КВК України та ст. 391 КК України, і попереджено його про кримінальну відповідальність за цією статтею, але засуджений ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, належних висновків для себе не зробив, а відкрито умисно, в присутності інших представників адміністрації СВК № 94, з суб`єктивних причин, знову відмовився виконувати законні вимоги адміністрації СВК № 94, котра є місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі, щодо виконання прибирання згідно графіку чергувань засуджених, чим не виконав законні вимоги начальника дільниці посиленого контролю старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 .

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ст. 391 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що все було так, як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що дійсно 05.01.2015 року згідно графіку чергувань повинен був чергувати, але відмовився по особистим причинам, так як це принижує його людську гідність. При цьому за станом здоров`я почувався добре, адміністрацією колонії з ним була проведена профілактична бесіда та попереджено про кримінальну відповідальність за ст.. 391 КК України.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання, була піддана протягом року стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та непогашені в установленому законом порядку, вчинив злочин в період відбуття покарання в місцях позбавлення волі, де характеризується негативно, але вину визнав повністю. Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо наявності у нього неповнолітньої дитини, оскільки жодного належного документального підтвердження суду надано не було.
Пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України судом не встановлено.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд враховує рецидив злочинів.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч. 1 ст.. 71 КК України при сукупності вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 13.11.2012 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 20.01.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1