154/825/15-к
1-кп/154/87/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000040 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, військовослужбовця кулеметника розвідувального відділення розвідувальної роти, старшого сержанта військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

за ч. 2 ст. 407, ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №80 від 12.04.2014 року старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника розвідувального відділення розвідувальної роти.

Згідно наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади АДРЕСА_1 №39 від 02.05.2014 року військову частину НОМЕР_2 перейменовано та надано нове умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_4
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 №128 від 14.06.2014 року ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника розвідувального відділення розвідувальної роти.

На підставі виданого направлення 05.05.2014 року ОСОБА_4 проходив обстеження у Волинській обласній клінічній лікарні, після чого у період з 07.05.2014 року по 28.05.2014 року перебував на лікуванні у Рівненському військовому госпіталі військової частини. По завершенню лікування, упродовж з 28.05.2014 року по 12.06.2014 року продовжив лікування в нейрохірургічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології військово-медичного клінічного центру Західного регіону. За результатами лікування останньому надано право на звільнення від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів, тобто до 28 червня 2014 року. Однак, по закінченню реабілітаційного періоду, ОСОБА_4 до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_4 польова пошта не повернувся, а продовжував перебувати за місцем свого проживання в с. Топилище Іваничівського району Волинської області до 22.12.2014 року, дня прибуття його за викликом до військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 польова пошта №262 від 29.11.2014 року старшого сержанта ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу частини і з усіх видів забезпечення та з 29 листопада 2014 року направлено до військової частини НОМЕР_1 , де з 01.12.2014 року зараховано до списків особового складу вказаної частини.

Крім того, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, після закінчення проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000062 від 04.11.2014, в період з 15.01.2015 року до 03.02.2015 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд знаходячись за місцем свого проживання в с. Топилище Іваничівського району Волинської області.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 та ч. 2 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, а також нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад 10 діб, але не більше одного місяця.

03 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000040 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3, ст. 407 КК України в повному обсязі.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік ; ч.3 ст.407 КК України у виді позбавлені волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 03 березня 2015 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 03 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 та ч. 3 ст. 407 КК України призначивши покарання :

- за ч. 2 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік;

- за ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлені волі на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти її про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1