Дата документу Справа № 1-64/2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 1-64/11 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/438/15 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 в режимі відеоконференцзв*язку

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Софіївської ВК УДПтСУ в Запорізькій області № 55 щодо засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1. 26.11.2007 р. за ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.1, 190 ч.2, 309 ч.2, 383 ч.3, 186 ч.2, 69, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.02.2008 р. по відбуттю строку покарання.

2. 14.04.2010 р. за ст. 186 ч.2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

По данній справі засуджений: 11.04.2011 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 309 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 р. і остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Знов засуджений 05.10.2011 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 6 років позбавлення волі призначеного Вільнянським районним судом Запорізької області від 11.04.2011 р. остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Відбув 2/3 частини строку покарання.

Як зазначено в ухвалі суду, адміністрація кримінально-виконавчої установи, в якій засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, звернулась до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від зазначеного покарання згідно положень ст. 81 КК України. Подання мотивовано тим, що засуджений, відбувши більше 2/3 строку позбавлення волі, належним чином відносився до праці, розкаявся у вчиненому злочині,

характеризується позитивно, тобто своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що хоча засуджений ОСОБА_8 дійсно відбув більше двох третин призначеного судом покарання, проте, у період з 2012 року по 2014 рік в установі не працював, за весь час відбування покарання засуджений має 3 стягнення.

Згідно довідки залучався до робіт з благоустрою колонії у відповідності до ст.118 п.5 КВК України. За 2014 рік має два заохочення, які отримав безпосередньо перед настанням пільги.

Крім того, на думку суду, виправлення засудженого повинно базуватись на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенні до праці за весь період знаходження у виправних установах , в даному випадку особа не довела, щодо застосування до неї умовно дострокового звільнення, та є такою що не виправилася.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню, вказує на те, що він не працює, на тих підставах, що хворіє на тяжку форму туберкульозу, де не можна використовувати тяжкий труд, знаходиться в санчастині на лікуванні, мав три стягнення, але не тяжкі, та такі які вже погашенні , не порушує розпорядку режиму та дисципліну, сумлінно поводить себе, щиро кається у скоєному злочині. Просить ухвалу суду скасувати, задовольнити подання адміністрації Софіївської ВК УДПтСУ в Запорізькій області № 55 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідача; адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, та просили її задовольнити, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суд дів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, доведеності, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Суд повинен ретельно з`ясувати ставлення засудженого до скоєного злочину, праці, додержання ним вимог режиму, а також його наміри стосовно його участі в суспільно корисній праці.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд мотивував своє рішення тим, що засуджений дійсно відбув більше двох третин призначеного судом покарання, проте, у період з 2012 року по 2014 рік, в установі не працював, за весь час відбування покарання засуджений мав 3 стягнення.

Згідно довідки установи, де ОСОБА_9 відбуває покарання, останній залучався до робіт з благоустрою колонії у відповідності до ст.118 п.5 КВК України. За 2014 рік має два заохочення, які отримав безпосередньо перед настанням пільги.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму звернуто увагу судів на те, що в постанові про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким , необхідно обов`язково викладати мотиви прийнятого рішення й дані, що були підставою для задоволення клопотання або відмови в цьому.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає матеріалам справи та зроблений помилково внаслідок неналежного врахування обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно наданої до апеляційного суду, та доданих до матеріалів провадження характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області з 10.12.2010 р. по 15,07.2011 р. він характеризувався наступним чином: вимоги режиму тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав. З 15.07,2011 р. по 25,01.2012 р. тримався у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області за час тримання вимоги режиму тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав; З 25.01.2012 р. по 16.10.2012 р., відбував покарання в Софіївській виправній колоні УДПтС України у Запорізькій області (№55). За час відбування покарання також вимоги режиму відбування покарання не порушував, заохочень та стягнень не мав; з 16.10.2012 р., перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтС України у Запорізькій області (№55). За час відбуванні покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був 2 рази заохочений правами начальника колонії та 1 раз правами начальника відділення СПС. На виробництві установи не працевлаштований в зв`язку із хворобою на туберкульоз; з лютого 2012 р. по жовтень 2012 р. згідно ст. 118 п.5 КВК України залучався без оплати до роботи в господарчій обслузі відділення по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. З жовтня 2012 року по теперішній час залучається до легкої праці у зв`язку із захворюванням на туберкульоз. Запропонований об`єм робіт виконував у повному обсязі. До праці ставиться сумлінно.

На думку колегії суддів, вказані вище обставини свідчать про стійку спрямованість на виправлення ОСОБА_8 , який дотримується вимог режиму, виконує законні вказівки і розпорядження адміністрації установи виконання покарань, а отже своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. А крім того, страждає на туберкульоз та знаходиться на даний час на постійному лікуванні в установі колонії, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 відбув більше 3/4 призначеного судом строку покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 змінивши свою поведінку на зразкову і сумлінне ставлення до праці довів своє виправлення, що є підставою для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання, а тому протилежний за змістом висновок суду першої інстанції, як такий, що не відповідає фактичним обставинам справи, слід визнати помилковим, у зв`язку із чим ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали за результатами розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні подання адмінстрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 19 днів на день оголошення цієї ухвали.

Виконання ухвали покласти на начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді