Справа № 477/1553/14-к
Провадження № 1-кп/477/127/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2014 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника цивільного відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - ОСОБА_6 ,
При проїзді по 169 км+500 м вищевказаної дороги, що пролягає поблизу с.Котлярове Жовтневого району, водій ОСОБА_5 проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.3, 14.2 «в,г» Правил дорожнього руху України, при виборі безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, власний фізіологічний стан та стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно безпечно керувати транспортним засобом, та контролювати його рух, рухаючись в колоні транспортних засобів, та маючи намір виконати маневр обгону, не впевнився в безпеці свого маневру, та в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також в можливості після обгону, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, тим самим маючи технічну можливість уникнути дорожньо- транспортної пригоди, а продовжуючи грубо ігнорувати вищевказані вимоги Правил дорожнього руху, став виконувати маневр обгону, не встановленого під час досудового слідства вантажного автомобілю, виїхавши на зустрічну смугу.
Внаслідок ДТП водій автомобілю «Хюндай Туксон» державний номер НОМЕР_2 Гринцов ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя під час заподіяння та пасажирка вищевказаного автомобілю ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Свої пояснення обвинувачений підтвердив в ході слідчого експерименту за його участі під час досудового розслідування.
Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що дійсно 19 серпня 2013 року приблизно о 17 годині на автомобілі «Хюндай Туксон» державний номер НОМЕР_2 з дружиною, а також сестрою ОСОБА_9 та її чоловіком вони їхали з Донецька до м.Одеси, коли він помітив, що приблизно в 6-ти метрах від нього автомобіль ВАЗ виїхав на його смугу рух. Для уникнення зіткнення він намагався з`їхати на узбіччя, але через незначну відстань між автомобілями уникнути зіткнення не зміг. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження. Йому, у зв`язку з отриманими травмами за станом здоров`я було призначено другу групу інвалідності, у зв`язку з чим просив стягнути з страхової компанії, яка несе цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну обвинуваченим матеріальні збитки в сумі 91 924 грн. та моральну шкоду в сумі 4596,20 грн., а також з ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 19 серпня 2014 року їхали родиною на весілля до доньки з м.Донецька до м.Одеси. За кермом автомобілю був її чоловік ОСОБА_7 . Дорога була вільною, аж раптом вона почула крик чоловіка та побачила, що їм назустріч швидко наближається автомобіль. Чоловік скерував автомобіль в бік узбіччя, в цей час сталося зіткнення, від якого їх автомобіль злетів у кювет та перевернувся на дах, під час чого їх викинуло з автомобілю. Її чоловік та його сестра ОСОБА_11 отримали серйозні тілесні ушкодження та були госпіталізовані. У зв`язку з отриманими ушкодженнями чоловіку встановлено другу групу інвалідності.
Окрім визнання ОСОБА_5 своєї вини та пояснень потерпілого, вина обвинуваченого у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.
За даними висновку експертизи технічного стану автомобіля № 2/190 від 10.09.2013 року, технічних несправності автомобілю «Хюндай туксон» , які могли б виникнути до ДТП та могли в вплинути на рух транспортного засобу не виявлено (а.с. 63).
Відповідно до висновку аналогічної експертизи щодо автомобілю ВАЗ, то останній також не мав несправностей, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на рух транспортного засобу (а.с. 73).
Крім вказаних висновків експертиз вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується також протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.08.2013 року (а.с. 83-100) та схемою до нього (а.с. 101), актом обстеження дорожніх умов на ділянці дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода (а.с. 107), згідно якого недоліків в утриманні дороги, які сприяли скоєнню ДТП відсутні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №160 від. 23.06.2014 року у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тяжкої травми тіла, забою головного мозку 2 ст., субарахноідального крововиливу, забою шийного відділу хребта з переломом поперечного відростку 7-го шийного хребта зліва, ротаційного підвивиху атланта, струсу шийного відділу спинного мозку, ЗТКГ, перелому хрящових ділянок 3-8 ребер справа, пошкодження правої легені, правостороннього пневмотораксу, малого пневмотораксу, малого гемотораксу, забою легені, забою серця 1 ст, тупої травми живота з розривом печінки і відривом серповидної та круглої зв`язок печінки, внутрібрюшної кровотечі, садни тулубу, кінцівок, поширеної гематоми грудної клітки, травматичного шоку 2-3 ст, лівостороннього посттравматичного брахіоплесита з грубим парезом лівої кістки, правостороннього посттравматичного плевриту. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути за вищевказаних обставин при ДТП. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя під час заподіяння (а.с. 23-24) .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №133 від. 23.06.2014 року у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці, перелому 6-7 ребер, розриву симфізу, розриву лівого хрестового повздовжнього зчленіння, скольчатого переламу мищелку правої великої стегнової кістки, двосторонній пневмоторакс, шок 2 ст. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути за вищевказаних обставин при ДТП. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.с. 25-26).
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в порушенні Правил дорожнього руху України особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.2 ст. 286 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, не судимого, враховує його щире каяття у вчиненому, скоєння кримінального правопорушення, що не є умисним, та приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_5 під час судового розгляду справи заявлено клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він має малолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_5 має доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 109).
Враховуючи викладене, на підставі ст. 1, 4, 8, 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання на підставі п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Вирішуючи питання щодо заявлених цивільних позовів, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто винною особою.
Згідно ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Згідно страхового полісу АЕ № 1299970, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, між ОСОБА_5 та Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» укладено договір страхування терміном з 30.11.2012 року по 29.11.2013 рік, згідно якого страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).
Згідно п. 4 Полісу, страхова сум (ліміт відповідальності за одного потерпілого) складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100 тисяч грн., за шкоду заподіяну майну 50 тисяч грн., розмір франшизи 1тис. грн.
За вищевказаного, обвинувачений має нести матеріальну відповідальність за фактом ДТП та завданням у зв`язку з цим матеріальної шкоди, лише в розмірі, що є недостатнім для покриття спричиненої шкоди страховиком, та з урахуванням умов вищевказаного договору, у розмірі встановленої франшизи.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Статтею 24 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Згідно п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, в тому числі зумовлені придбання ліків, протезування.
Відповідно до ст. 26 Закону - Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою
працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, тобто 19 серпня 2013 року.
Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік» на час настання страхового випадку (1147 грн.), а також вимоги ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надані докази про встановлення ОСОБА_7 другої групи інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням, отриманим в ДТП (довідка до огляду МСЕК від 12.12.2013 року № 358812), розмір вказаного відшкодування становить 20 646 грн.
Щодо заявлених ОСОБА_7 вимог про стягнення із страховика моральної шкоди, то відповідно до вимог ст. 26-1 вказаного Закону, Страховиком (а у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Згідно п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України "Про страхування", тобто особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.
За вказаного, страховик звільняється від здійснення страхової виплати за двох умов, а саме: якщо потерпілий був пасажиром забезпеченого транспортно засобу, який спричинив ДТП, яким в даному випадку ОСОБА_7 не являвся, та у разі, якщо потерпілий провів особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.
За даними ПАТ «Страхова Група «ТАС» та згідно копії наданого ним договору, потерпілим ОСОБА_7 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу ПК/21 від 07.05.2013 року. Дані щодо укладення потерпілим договору особистого страхування від нещасних випадків на транспорті відсутні, та ним спростовуються.
В своїх запереченнях АТ «УОСК» повідомляє, що готова розглянути в загальному порядку та компенсувати обґрунтовані витрати позивача, понесені ним на лікування та інші витрати.
В той же час, у цих же запереченнях, страховик вказує на те, що вимоги ОСОБА_7 не обґрунтовані та безпідставні, тому права та інтереси ОСОБА_7 підлягають захисту судом відповідно до ст. 128 КПК України.
Вина ОСОБА_5 у настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджена в судовому засіданні, а отже є підстави для його відповідальності та відповідальності страховика відповідно до укладеного договору.
Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування страховиком матеріальної шкоди пов`язаної з лікуванням потерпілого ОСОБА_7 , суд виходить з наданих ОСОБА_7 письмових доказів витрат на придбання ліків та проведення медичних обстежень на загальну суму 55 308,21 грн. (124-155), яка і підлягає стягненню.
Розмір матеріальної шкоди у зв`язку із стійкою стратою працездатності ОСОБА_7 як зазначено вище становить 20 646 грн.
Щодо заявлених ОСОБА_7 вимог про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди, яка обґрунтована перенесеними фізичним болем та душевними стражданнями, погіршенням стану здоров`я, позбавленням можливості вести звичний спосіб життя, враховуючи глибину та тривалість перенесених потерпілим ОСОБА_7 фізичних та душевних страждань, завдані йому внаслідок ДТП травми, що призвели до його інвалідності, та що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, при цьому враховуючи принципи розумності та справедливості, суд вважає необхідним в цій частині задовольнити вимоги ОСОБА_7 частково в сумі 70 000 грн.
Вимоги прокурора щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрат медичних установ на лікування потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на суму 6539,19 грн., з урахуванням положень ст. 1206 ЦК України та Порядку обчислення розміру і фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993 року, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати з залучення експертів в загальному розмірі 8226,84 грн.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України,
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання звільнити, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.
На підставі п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Речові докази по справі: автомобіль «Хюндай Туксон» номерний знак НОМЕР_5 , залишити власнику ОСОБА_7 ; автомобіль НОМЕР_6 номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання до Жовтневого РВ, повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по справі в загальному розмірі 8226 (вісім тисяч двісті двадцять шість) грн. 84 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 1000 (одна тисяча) грн., та у відшкодування моральної шкоди 70 000 (сімдесят тисяч) грн.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Не пізніше наступного дня з дня винесення, направити копію вироку потерпілим, що не обрали участь в судовому засіданні та страховій компанії Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія».

Суддя ОСОБА_1