ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 1кп/0202/131/2014
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0006141 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, раніше судимого: 15.07.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 19 грудня 2013 року, приблизно о 03 годині, повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до гаража, належного потерпілому ОСОБА_6 , який розташований біля будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою розвідного ключа зірвав навісний замок з гаражу, за допомогою невстановленого предмету відкрив гвинтовий замок дверей, проник до приміщення гаража, звідки діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме алюмінієвий ліхтар в корпусі чорного кольору, вартістю 75 гривень, мідний брухт вагою 48 кг, вартістю 49 гривень за 1 кг, а всього на суму 2 352 гривні. Крім того, в приміщенні гаражу, з автомобіля ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 , обвинувачений діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав дві карти флеш-памяті «Місro 8 ГБ», вартістю 60 гривень кожна, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

Після того, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2 427 гривень та потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 120 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 19 грудня 2013 року, приблизно о 03 годині, з метою крадіжки він прибув до гаража, належного потерпілому ОСОБА_6 , який розташований біля будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою розвідного ключа зірвав навісний замок з гаражу, потім за допомогою металевого предмету відкрив гвинтовий замок дверей, проник до приміщення гаража, звідки викрав алюмінієвий ліхтар в корпусі чорного кольору, мідний брухт вагою 48 кг, та дві карти флеш-памяті «Місro 8 ГБ», чим відповідно спричинив матеріальну шкоду потерпілим.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, про винність ОСОБА_5 , суд робить висновок виходячи з наступних доказів: копій документів, які підтверджують вартість викраденого майна (а.п.8, 9, 10); протоколів огляду місця пригоди, в ході яких зафіксовано місце та сліди вчинення злочину (а.п. 11-12, 13-15); протоколу пред`явлення речей до впізнання, а саме ліхтарика та розвідного ключа, вилучених у обвинуваченого (а.п.18-19), що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.п.20).

Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в приміщення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини, але вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення не встановлено, а враховуючи обставини скоєння злочину, відсутність позитивної соціальної характеристики обвинуваченого, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.

Речові докази: ручний ліхтарик, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне повернути власнику; розвідний ключ, що зберігається в камері речових доказів Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, суд вважає за необхідне знищити.

Позовні вимоги потерпілих, про відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд вважає обґрунтованими, але такими, що підлягають задоволенню в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням суми вартості повернутого майна.

З метою належного виконання процесуального рішення, суд вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого з домашнього арешту на тримання під вартою, в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з 18 березня 2014 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Речові докази: ручний ліхтарик, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7 ; розвідний ключ, що зберігається в камері речових доказів Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 352 гривні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 120 гривень.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1 .