Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-106/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Подопригори Л. І.

при секретарі Лєсна Н. В.,

з участю прокурора Гладкова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, раніше не судимого , -

за ч.1 ст. 125 КК України,

В с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 24 лютого 2011 року о 15 годині перебуваючи в стані алкогольного спяніння у будинку колишньої дружини ОСОБА_2 за адресою с. Бішкінь вул.. Лугова, 8 Лебединського району почав сварку зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, у ході якої умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому наніс три удари долонями руки по обличчю зліва і справа, а затим наніс декілька ударів руками по голові неповнолітнього, спричинивши йому таким чином тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 74 від 24.03.2011 року класифікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю та пояснив, що 23 лютого 2011 року він приїхав до своєї колишньої дружини та сина в с.лютого 2011 року перебував в їх господарстві. Близько 15 години між ним і сином виникла сварка під час якої син образив його назвавши «алкоголіком». Він не втримався і вдарив сина по щокам, а потім по голові. Яку кількість ударів він наніс не памятає, але не заперечує можливість нанесення пяти ударів. Вину свою визнає повністю, щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших, що були зібрані в ході дізнання та досудового слідства, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу і які ніким не оспорювались.

Тому, суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу підсудного дійшов до висновку, що дії підсудного необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що підсудний вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків від злочину не настало, думку потерпілої, обставини вчинення злочину, позитивну характеристику по місцю мешкання.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним обрати підсудному покарання у вигляді громадських робіт. Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу суд вважає необхідним залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст.. ст.. 299, 323-324 КПК України,-

П р и г о в о р и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України і визначити йому покарання за цим законом у громадських робіт терміном 100 годин.

Міру запобіжного заходу залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Лебединський районний суд.

Суддя

ОСОБА_4