Справа180/1833/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000599 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Києві, не працюючої, не заміжньої, з середньою освітою, має на утриманні трьох малолітніх дітей, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
11.06.2015 року, близько 20-00 год., обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись разом з ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілого, викрала з його карману мобільний телефон «Флай 4415» чорного кольору, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1274,00 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнала повністю, розкаялась, підтвердила обставини, вказані вище, та пояснила, що не мала грошей і тому вирішила викрасти мобільний телефон, який потім продала.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджує докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким в судовому засіданні не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, тому що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вона посягнула на чуже майно, вчинивши злочин середньої тяжкості.

Суд також враховує особу ОСОБА_4 , яка раніше судима, не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченої і попередження нових злочинів може бути міра покарання у вигляді позбавлення волі. Але, враховуючи те, що ОСОБА_4 визнала свою вину та щиро розкаялася, суд приходить до висновку про можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вирок Марганецького міського суду Дніпроптеровської області від 23.09.2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначити їй покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо ОСОБА_4 протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1