Справа №: 1-68/2010
Провадження №: -
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2010 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пулика В.В.,

секретаря Оленяк С.І.,

з участю прокурора Назарчука В.Й.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 незаконно заволодів транспорним засобом.

Злочини скоєно при наступних обставинах.

25 листопада 2009 року близько 07 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в с.Новоселиця Долинського району, на вул.Грушевського побачив автомобіль марки «ВАЗ-2101», 1973 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер 371-93ІВ, вартістю 7682,40 гривень, який належить мешканцю с.Новоселиця Долинського району ОСОБА_3, яким вирішив незаконно заволодіти з метою покататися.

Для здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_2 сів за кермо вказаного автомобіля, ввімкнув двигун і став рухатися, незаконно заволодівши даним транспортним засобом.

Рухаючись автомобілем по с.Новоселиця Долинського району, ОСОБА_2 не справився з керуванням і зїхав з дороги в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав та пояснив, що 23 листопада 2009 року близько 12 години до нього додому прийшов його односельчанин ОСОБА_4 і попросив його допомогти викопати яму на сільському кладовищі с.Новоселиця, оскільки помер батько останнього ОСОБА_5. Він погодився і разом з ОСОБА_4 пішли до останнього додому, де вже були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які виносили з будинку лавки. Через деякий час приїхав його односельчанин ОСОБА_3 на своєму автомобілі марки «ВАЗ-2101» чорного кольору, який відвіз його та ОСОБА_7 на кладовище, де вони стали копати яму. Вони копали яму до сутінків, після чого всі троє: він, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, на автомобілі останнього, поїхали до будинку ОСОБА_4, де повечеряли. Під час вечері він сп»янів і пішов додому. Наступного дня, 24 листопада 2009 року, близько 7 години він підійшов до магазину «Алекс» в с.Новоселиця, куди підійшов і ОСОБА_7 і куди підїхав ОСОБА_3 на своєму автомобілі марки «ВАЗ-2101» чорного кольору, який забрав їх і вони поїхали докопувати яму на кладовищі. Закінчили копати близько 12 години, після чого пішли по домівках, переодяглися і пішли на похорон. Після похорон він разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_3 закопали яму і поїхали до ОСОБА_4 на поминки, де повечеряли, випили горілки. Він випив багато горілки і від спиртного сильно спянів.

ОСОБА_3 залишив свій автомобіль у вуличці біля будинку ОСОБА_4 і пішов додому пішки, бо також випив горілки і не хотів їхати автомобілем. Він був дуже пяний, тому вирішив додому не йти, а поспати в автомобілі ОСОБА_3, який не зачинявся. Він сказав про свої наміри спати в автомобілі ОСОБА_3 ОСОБА_4 і пішов до автомобіля. Підійшов до автомобіля, відчинив передні ліві двері, сів на місце водія і заснув, а близько 7-8 години 25 листопада 2009 року він прокинувся і вирішив запустити двигун автомобіля та проїхатися селом. Посвідчення водія в нього немає, але автомобіль водити він вміє, оскільки його навчили знайомі та сусіди давали їхати на різних автомобілях. Він бачив, що ОСОБА_3 запускав двигун автомобіля контактною групою без ключа, запустив двигун автомобіля і хотів відігнати автомобіль до будинку ОСОБА_3.

Рухаючись в напрямку до будинку ОСОБА_3 і переїжджаючи через місток, він не справився з керуванням автомобіля, зїхав з дороги в потічок, внаслідок чого пошкодив автомобіль. З потерпілим вирішив питання цивільного позову в добровільному порядку.

Кається у вчиненому, просить суворо не карати його.

За клопотанням підсудного суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, підсудний визнає свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, просить суд не допитувати потерпілого та свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію його дій за ст.289 ч.1 Кримінального кодексу України, оскільки він незаконно заволодів транспорним засобом.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та його особу: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиросердечно розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання відшкодував потерпілому завдані злочином збитки, останній просить суворо не карати підсудного.

Щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків суд визнає за обставини, які помякшують покарання підсудного; обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп»яніння.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, обставин, які помякшують покарання підсудного та його особи: він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, виховувався та проживає в сім»ї без батьків, суд вважає за можливим обрати щодо нього покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов»язки, передбачені ст. 76 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 Кримінального кодексу України, та покарати позбавленням волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_2 підписку про невиїзд - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ-2101», 1973 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер 37173ІВ, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_3 повернути останньому, як законному власнику (а.с. 14, 33).

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: