УХВАЛА

29 травня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1,

у с т а н о в и в :

20 травня 2015 року ОСОБА_1, засуджений вироком колегії суддів із розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2011 року, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд у порядку, передбаченому главою 33 КПК України, ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2012 року, якою обвинувальний вирок щодо ОСОБА_1 та іншого засудженого в даній справі ОСОБА_2 залишено без зміни.

Підставою для перегляду вказаного рішення суду касаційної інстанції заявник називає пункти 2 і 3 частини 1 статті 445 КПК України (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015) та стверджує про те, що суддями касаційного суду ухвалено цілком різні за змістом і мотивами рішення за результатами розгляду його заяв про перегляд обвинувального вироку від 28 грудня 2011 року та ухвали суду касаційної інстанції від 17 травня 2012 року за нововиявленими обставинами. Водночас засуджений скаржиться на те, що при новому розгляді справи не дотримано вказівок суду касаційної інстанції, викладених в ухвалі колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 12 серпня 2010 року, якою скасовано попередній вирок щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та направлено справу на новий судовий розгляд.

Заявник просить скасувати оскаржену ухвалу від 17 травня 2012 року з огляду на порушення суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ принципів поведінки суддів та ігнорування суддями при ухваленні вироку від 28 грудня 2011 року й ухвали від 17 травня 2012 року положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 1 листопада 1996 року і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду іншої області України.

До заяви ОСОБА_1, який тримається під вартою, додає ксерокопії вироку від 28 грудня 2011 року, ухвали касаційного суду від 17 травня 2012 року, ухвали Верховного Суду України від 12 серпня 2010 року та інші матеріали і просить викликати на розгляд справи його і засудженого ОСОБА_2.

Водночас ОСОБА_1 клопоче про поновлення строку подання заяви, посилаючись на наявність підстав для перегляду оскарженого рішення та розширення повноважень Верховного Суду України з прийняттям Закону № 192-VIII від 12.02.2015. Разом із тим, згідно положеннями статті 447 КПК України (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015), 3-місячний строк подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України відраховується або з дня ухвалення оскарженого рішення, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження відповідної підстави, передбаченої частиною 1 статті 445 КПК України (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015). Однак у тексті заяви ОСОБА_1 відсутні посилання на рішення, які би підтверджували вказані заявником підстави для перегляду оскарженої ухвали суду касаційної інстанції, а саме на інше за змістом рішення касаційного суду, в якому було би правильно, на відміну від оскарженого, застосовано конкретну норму права, передбачену КПК України (пункт 2 частини 1 статті 445), або на постанову Верховного Суду України, яка б містила висновок щодо застосування норм права, якому б не відповідало оскаржене рішення суду касаційної інстанції (пункт 3 частини 1 статті 445). За таких обставин визначення процесуального строку подання даної заяви є неможливим.

Заява ОСОБА_1 має й інші недоліки: поряд із відсутністю обґрунтування названих заявником підстав для перегляду оскарженого судового рішення, передбачених статтею 445 КПК України, вимоги засудженого про скасування рішення суду касаційної інстанції і направлення справи на новий розгляд до суду іншої інстанції суперечать процесуальним повноваженням Верховного Суду України (стаття 455 КПК України).

Усупереч вимогам статті 449 КПК України, до заяви не додано копій судових рішень касаційного суду, які б за змістом відрізнялися від оскарженого та були прикладом правильного, на думку заявника, застосування кримінального процесуального закону, і копії постанови Верховного Суду України, в якому було б викладено висновок щодо застосування норм права, якому, на думку заявника, не відповідає оскаржене рішення суду касаційної інстанції (зазначені рішення мають бути отримані заявником із дотриманням вимог частини 3 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, який дозволяє використовувати при здійсненні судочинства лише тексти судових рішень, що отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень або опубліковані офіційно). Крім того, надані примірники оскаржених судових рішень не завірені належним чином - як це передбачено пунктом 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Подання заяви без додержання вимог статей 448 і 449 КПК України перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 450, 5 КПК України, а також Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»,

ухвалив:

повідомити ОСОБА_1 про недоліки заяви і надати йому строк для їх усунення до 29 червня 2015 року.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою у день її первинного подання до Верховного Суду України.

У разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви протягом установленого строку, її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3