Справа № 1-662/11
В И Р О К

іменем України

04.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Юркової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2010 року за ч 1 ст. 190; ч 2 ст. 190; 70; 75; 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 190 КК України, -

·

В С Т А Н О В И В:

В середині березня 2011 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, в період часу від 18 год. 30 хв. по 20 год. ОСОБА_1, перебуваючи поряд з «Тарасівським базаром» в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області з метою незаконного заволодіння чужими грошовими коштами, під час зустрічі із ОСОБА_2 повторно, зловживаючи довірою останнього, приховуючи свої дійсні наміри, під приводом надання допомоги по купівлі побутової техніки зі знижкою на неї на загальну суму 9300 грн., ввівши таким чином ОСОБА_2 в оману, повторно шахрайським шляхом заволодів частиною його грошових коштів в сумі 4800 гривень. Після чого наступного дня приблизно в період з 18 по 20 год., точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_1, перебуваючи поряд з «Тарасівським базаром» в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де знову зустрівся з ОСОБА_2, отримав від нього решту грошових коштів в сумі 4500 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 9300 гривень. Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що в середині березня 2011 року в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області біля 20 години він зустрів ОСОБА_2, у якого дізнався, що останній хоче придбати побутову техніку. Він повідомив ОСОБА_2, що може йому допомогти. Вони домовились, що ОСОБА_2 дасть йому гроші в сумі 9300 грн., на які він придбає для нього техніку. Наступного дня ОСОБА_2 передав йому вказану суму, але він вказані кошти витратив на власні потреби та будь-якої техніки для ОСОБА_2 не придбав. На даний час всі збитки потерпілому відшкодував. У вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_2, який суду пояснив, що в березні 2011 року він в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області зустрівся з ОСОБА_1, який запропонував придбати з його допомогою побутову техніку дешевше, ніж в магазині. Він погодився та наступного дня передав ОСОБА_1 гроші в сумі 9300 грн. Однак, ОСОБА_1 будь-якої побутової техніки для нього не придбав та гроші не повернув, в звязку з чим він звернувся з заявою до міліції. На даний час всі збитки йому відшкодовані, претензій до підсудного не має;

- показами свідка ОСОБА_3, яка суду пояснила, що ОСОБА_2 її син, який в березні 2011 року повідомив, що ОСОБА_1 запропонував йому придбати у нього побутову техніку дешевше, ніж в магазині. Наступного дня ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 гроші в сумі 9300 грн., але ОСОБА_1 ніякої побутової техніки для них не придбав та гроші не повернув, в звязку з чим її син звернувся з заявою до міліції.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява потерпілого ОСОБА_2, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, який заволодів його грошовими коштами (а.с. 6);

· протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 34-37);

· протокол огляду місця події від 27.08.2011 року, обєктом якого являється територія „Тарасівського базару, що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 57).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1, потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинених злочинів та особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий за умисний корисливий злочин та вчинив новий злочин в період іспитового строку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч 2 ст. 190 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією вказаної статті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2010 року за ч 1 ст. 190; ч 2 ст. 190; 70 КК України до 4 років обмеження волі з випробуванням 2 роки, суд частково приєднує до призначеного невідбуте покарання за вказаним вироком.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково у вигляді шести місяців приєднати до призначеного невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2010 року та остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його зявлення до установи відбування покарання у вигляді обмеження волі, зарахувавши в строк покарання термін перебування ОСОБА_1 під вартою з 10 серпня 2011 року по 04 листопада 2011 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінити з взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення прокурором, потерпілим, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко