Справа № 464/4919/15-к
пр.№ 1-кп/464/248/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2015 року

Сихівський районий суд м.Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 28.11.2014 року близько 10 год 00 хв, знаходячись неподалік перехрестя вулиць Стрийська-Максимовича в м.Львові, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 83 000 гривень та взяв на себе зобов`язання до 13.12.2014 року знайти та транспортувати автомобіль «Опель Віваро» з-за кордону, для подальшого переоформлення на ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 передав дані кошти своєму товаришу ОСОБА_6 , який повинен був транспортувати вказаний автомобіль на територію України з метою переоформлення його на ОСОБА_5 . Однак, через незалежні від нього обставини, ОСОБА_6 не зміг знайти та здійснити перевезення транспортного засобу «Опель Віваро» на територію України, у зв`язку з чим в кінці грудня 2014 року приблизно о 17 год 00 хв в приміщенні піцерії «Челентано», що по вул..Городоцька, 141 в м.Львові, повернув передані йому кошти ОСОБА_5 ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що він повинен повернути кошти в розмірі 83 000 гривень ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння останньому майнової шкоди у великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою, витратив їх на власні потреби. При неодноразовому спілкуванні з потерпілим ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , зловживаючи довірою останнього та усвідомлюючи те, що коштів потерпілому не поверне, запевняв його, що даний автомобіль «Опель Віваро» скоро транспортують на територію України. Однак, коли потерпілий ОСОБА_5 почав вимагати повернення належних йому коштів, ОСОБА_4 почав уникати з ним зустрічі, в результаті чого неправомірно заволодів та позбавив потерпілого ОСОБА_5 можливості використовувати на власний розсуд кошти у сумі 83 000 гривень, чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 83 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив заподіяння майнової шкоди шляхом обману та зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, у великих розмірах, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 192 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, надав показання про те, що дійсно взяв 83 000 грн. у потерпілого ОСОБА_5 для придбання останньому автомобіля марки «Опель Віваро» за кордоном. В подальшому він передав дані кошти ОСОБА_6 для придбання та транспортування автомобіля. У зв`язку із недостатньою кількістю коштів на придбання автомобіля, останній повернув кошти йому. Кошти в сумі 83 000 грн. не були повернуті ОСОБА_5 , він використав такі для власних потреб. Цивільний позов визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини кримінального правопорушення, цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі, а щодо призначення покарання просить застосувати до ОСОБА_4 міру покарання штраф.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потепілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 192 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заподіяння майнової шкоди шляхом обману та зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, у великих розмірах.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який формально характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, не працює, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Ураховуючи вищезазначене, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.192 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, суд відповідно до ст.1166 ЦК України приходить до висновку, що такий слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в сумі 83 000 (вісімдесят три тисячі) гривень.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1