Дата документу Справа № 243/4442/14-к
ВИРОК

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у кримінальному провадженні №0001030 від 26.08.2014 р.

щодо ОСОБА_1

29 січня 2015 року місто Запоріжжя

№ 11-кп/778/196/15

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_2 головуючої, ОСОБА_3 доповідача, ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні, за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),

за апеляційною скаргою, -

першого заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 ,

здійснив апеляційний розгляд
вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року (№1-кп/243/321/2014, головуючий суддя ОСОБА_8 ).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Донецькій області, місті Слов`янську і там же проживаючого по АДРЕСА_1 без реєстрації, не працюючого, раніше судимого за даними вступної частини вироку:

18 листопада 1998 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.206, 42 КК України (1960 р.) на 3 роки позбавлення волі, умовно-достроково звільненого від відбування покарання 7 червня 2000 року на 1 рік 4 місяця 19 днів;

14 червня 2010 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.263, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, умовно-достроково звільненого від відбування покарання 23 серпня 2011 року на 9 місяців 29 днів;

25 листопада 2013 року вироком того ж місцевого суду за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у сумі 850 грн. Вирок не виконано.

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі і визначено самостійне виконання попереднього вироку від 25 листопада 2013 року.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Виконання судового рішення,після набрання ним законної сили, покладено на органи МВС України, початок строку відбування покарання визначено з моменту затримання.

Питання про речові докази вирішені відповідно до вимог ст.100 КПК України.

ОСОБА_1 визнано винним у вчинені повторно, 27 березня 2014 року, в місті Слов`янську крадіжки виробів з металу та іншого майна ОСОБА_9 , всього на суму 371 грн. 80коп., поєднаної з проникненням у сховище двір садиби потерпілої.

Під час досудового слідства викрадене майно було вилучено працівниками міліції і повернуто потерпілій.

Судовий розгляд здійснено за правилами частини 3 статті 349 КПК України. При відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував правильність розуміння зазначеними особами зміст цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснив їм позбавлення права оскарження цих обставин в апеляційному порядку, здійснив допит обвинуваченого, який визнав себе винним у повному обсязі інкримінованих йому діянь та їх наслідках.

В апеляційній скарзі прокурор, пославшись на невиконання судом вимог статей 71, 72 КК України, просить вирок щодо обвинуваченого скасувати в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити остаточне покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення волі строком на 3 роки і штрафу в сумі 850 грн., який виконувати самостійно.

При здійсненні апеляційного розгляду
прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, оскільки судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За наслідками апеляційного розгляду суд задовольняє апеляційну скаргу виходячи з такого.

Винність засудженого у вчинені інкримінованих йому злочинних дій підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і його діям місцевий суд дав належну і відповідну юридичну оцінку та призначив справедливе покарання за ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, при призначенні покарання, місцевий суд не дотримав відповідні положення Загальної частини кримінального кодексу. Згідно з ними, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (ч.1 ст.71 КК України).

Цей закон місцевий суд не застосував.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання, в силу п.1 ч.1 ст.413 КПК України тягне за собою скасування судового рішення і ухвалення апеляційним судом свого вироку.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений, несплатою штрафу, призначеного йому попереднім вироком, не відбув це покарання. Тому, апеляційний суд щодо обвинуваченого скасовує вирок в частині призначеного покарання і до покарання, яке призначене йому місцевим судом за ч.3 ст.185 КК України повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тобто штраф у сумі 850 грн., який підлягає самостійному виконанню за виписами ч.3 ст.72 КК України.

В порядку статті 404 КПК України апеляційний суд виходить за межі апеляційних вимог не погіршуючи при цьому становище обвинуваченого враховуючи таке.

За смислом статті 374 КПК України і роз`яснень наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року N 5 Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку:

дані про зняту чи погашену судимість не повинні заноситись до вступної частини вироку (пункт 14).

Судимість ОСОБА_1 за вироком від 18 листопада 1998 року погашена згідно вимогам статей 89, 90 КК України.

Ці вимоги місцевий суд порушив. Тому апеляційний суд вносить у вирок місцевого суду відповідні зміни.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 404, 405, 407, 413, 418, 420, 426 КПК України, апеляційний суд засудив:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати в частині призначеного йому покарання і ухвалити новий вирок, яким:

до покарання, призначеного місцевим судом ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

на підставі статті 71 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 25 листопада 2013 року - штраф у сумі 850 гривен,

і остаточно, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і штраф у сумі 850 гривен, який виконувати самостійно згідно вимогам ч.3 ст.72 КК України.

Цей же вирок місцевого суду змінити:

із вступної частини вироку
виключати дані про судимість ОСОБА_1 18 листопада 1998 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.206, 42 КК України (1960 р.) на 3 роки позбавлення волі з наступним умовно-достроковим звільненням від відбування покарання 7 червня 2000 року на 1 рік 4 місяця 19 днів, - як погашену.

В решті вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на це судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4