№1-117/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007 року Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

Головуючого - судді -Халявки В.І.

При секретарі - Козулі Н.П.

З участю прокурора Дяченко Ю.О.

Та адвоката - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Семенівка справу про обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
народився в с Новоселиця
Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України,
військовозобов'язаного,
маючого середню освіту,
розлученого, маючого на
утриманні неповнолітнього сина,
не судимого В злочині,
передбаченому ст. . 164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 скоїв
злочин, передбачений ст. . 164 ч.1 КК України за таких
обставин.

Відповідно до постанови судді
Васильківського міського суду Київської області від 30 січня 1993 року ОСОБА_2
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження у розмірі 1/4 частини свого заробітку
(доходу), але не менше 25 % мінімального
заробітку щомісячно до повноліття сина.

В 1994 році підсудний розлучився з
потерпілою ОСОБА_3 та
нетривалий час сплачував аліменти на утримання сина.

Починаючи з 1996 року підсудний почав
злісно ухилятися від сплати аліментів,
тобто повністю відмовився їх сплачувати,
чим поставив матір свого сина в скрутне матеріальне становище. Підсудній
взагалі не надавав потерпілій ніякої матеріальної допомоги на утримання
сина, на вимоги та попередження
державної виконавчої служби не реагував,
на виклики в ДВС не з'являвся.

Маючи епізодичні заробітки, підсудній не ділився ними з потерпілою, заходів до працевлаштування на постійну
роботу не вживав.

Відповідно до довідки державної
виконавчої служби підсудній заборгував потерпілій станом на 1 квітня 2007 року
6200 грн 83 коп.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину визнав повністю і щиросердно розкаявся в
скоєному. Підсудний показав, що після
розлучення з дружиною припинив надавати їй будь-яку матеріальну допомогу на
утримання сина. Так продовжується вже більше 10 років. За цей час він
заборгував потерпілій більше 6 тис.
гривень.

Відповідно до ст. . 299 КПК України в судовому засіданні не досліджувались докази про
обставини, які не оспорюють ся
підсудним.

Суд, вислухавши покази ОСОБА_2вважає їх правдивими
та такими, що відповідають обставинам
справи, а тому вину підсудного в скоєнні
злочину вважає доведеною.

Підсудний ОСОБА_2 злісно ухилявся
від обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина на протязі тривалого
часу, тому його дії правильно
кваліфіковані за ст. . 164 ч. 1 КК України.

При обранні підсудному покарання
суд враховує, що він вперше притягається
до кримінальної відповідальності,
посередньо характеризується по місцю,
кається в скоєному злочині.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у
вигляді обмеження волі.

З огляду на пом'якшуючі покарання
обставини суд вважає можливим на підставі ст. . 75 КК України звільнити ОСОБА_2від
призначеного покарання з випробуванням.

На підставі наведеного,
керуючись ст. . ст.
323, 324 КПК
України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за ст. . 164 ч.1 КК України до 1 (одного)
року обмеження волі.

Відповідно до ст. . 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
призначеного покарання з іспитовим терміном на 1 (один) рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2до
вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд з місця
проживання.

Вирок може бути оскарженим на протязі 15 діб шляхом
подачі апеляцій до апеляційного суду Полтавської області.