Справа № 11- 522/ 2007
Головуючий у 1 інстанції: Міленко М. П.
Доповідач : Моїсеєнко Т.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року липня 24 дня колегія суддів судової падати у кримінальних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого
Лугового М. Г. Судців Моїсеєнко Т.М. ,
Сахнюка В.Г. З участю прокурора Мусієнко О.В. Засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Роменського
міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянин України, уродженець с Миколаївське,
Роменського району, Сумської
області, мешканець: АДРЕСА_1, раніше не судимий

засуджений
за ст.
125 ч. 2 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 170
годин.

Справа
по обвинуваченнюОСОБА_2 за ст. 125 ч. 1 КК України закрита за ст. 6
п. 7 КПК України.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,

громадянин
України, уродженець

с Ведмеже,
Роменського району, Сумської

області, мешканець: АДРЕСА_2,

раніше не
судимий

засуджений
за ст.
126 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 550 грн.

Відповідно
до вироку суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані винними та засуджені за скоєння
злочинів за слідуючих обставин :

З 2002
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у неприязнених стосунках відносно
користування громадським пасовищем.

В першій
половині дня, 29 травня 2005 року, ОСОБА_1 випасував своїх корів на громадському
пасовищі, розташованому за городом господарстваОСОБА_2, в АДРЕСА_2
Роменського району Сумської області. Близько 11 години одна із корів
ОСОБА_1, через горожу, стала з'їдати траву в кінці городуОСОБА_2
Побачивши це, ОСОБА_2, став висказувати зауваження ОСОБА_1, вимагаючи відігнати корову, а коли останній не

відреагував, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1
декілька ударів кулаком в обличчя,
заподіяв йому легкі тілесні ушкодження,
що потягли короткочасний розлад здоров'я, у вигляді крововиливів на віках правого
ока, рани в області лівої надбрівної
дуги, садна на верхньої губі з права.

ОСОБА_1
декілька разів умисно вдарив ОСОБА_2 розкладним стільцем, на якому сидів, по різним частинам тіла, завдавши останньому фізичного болю.

В подані
апеляції ОСОБА_1 просить вирок суду в частині його засудження за ст.
126 ч. 1 КК України скасувати, а
справу відносно нього закрити, оскільки
він не бив ОСОБА_2, а лише відмахувався
від його нападу стільцем і тому висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора, про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції колегія суддів вважає,
що апеляція підлягає задоволенню.

Відповідно
до вимог ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом
прав та інтересів особи, яка
захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів
держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає,
шкоди, необхідної і достатньої в
даній обстановці для негайного відведення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення
меж необхідної оборони.

Висновки суду
про винуватість ОСОБА_1 в заподіянні
ОСОБА_2 ударів, які завдали
фізичного болю, на думку колегії
судців, не відповідають фактичним обставинам
справи. Як зазначив суд в вироку, сварка
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла не вперше і
29 травня 2005 року почав сварку саме ОСОБА_2, також він першим наніс удар ОСОБА_1 в
обличчя.

За таких
обставин, на ОСОБА_1 ОСОБА_2 був скоєний
напад, тому він мав право на захист
своїх інтересів, а саме свого здоров'я, від неправомірного нападу, до того ж,
під час захисту від нападу,
ОСОБА_1 не перевищив меж необхідної оборони та не заподіяв ОСОБА_2 будь
яких тілесних ушкоджень, крім фізичного
болю.

Тому
висновки суду про те, що ОСОБА_1 міг
захищатися тільки від суспільно -небезпечного посягання і не мав право на
захист від протиправного вчинкуОСОБА_2,
не відповідають вимогам закону і на думку колегії суддів є
невірними, оскільки суд сам визнав
діїОСОБА_2 суспільно небезпечними, тобто
злочинними і засудив його за це.

За таких
обставин вирок суду в частині засудження ОСОБА_1 за ст.
126 ч. 1 КК України не можна вважати законним, він підлягає скасуванню, а справа,
в цій частині, закриттю.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 362,
365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2007 року в
частині засудження ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 1 КК України - скасувати, а справу в цій частині провадженням закрити.

В іншій
частині вирок суду залишити без зміни.