Справа № 645/1491/15-к
Провадження № 1-кп/645/243/15

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003720 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда війни 2-ї групи, раніше судимого 26.03.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 09.03.2011 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, -

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Під час розгляду справи 23.06.2015 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме: роздруківки в електронному та роздрукованому вигляді вхідні і вихідні дзвінки, інформації про вхідні і вихідні СМС-повідомлення (із роздрукуванням змісту повідомлень) в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з мобільних терміналів, котрі користувались номером мобільного оператора НОМЕР_1 , «МТС Україна» з мобільних терміналів, котрі користувались номером мобільного оператора НОМЕР_2 , за період часу з 20 по 22 годину 27 листопада 2014 року. Зобов`язати оператора мобільного зв`язку з ПрАТ«Київстар» та «МТС Україна» виготовити на паперовому носії документ із дотриманням вимог національного стандарту України до оформлення документів з наступними відомостями щодо мобільних терміналів, котрі користувались номером мобільного оператора НОМЕР_2 та НОМЕР_1 за період з 20 по 22 годину 27.11.2014 року: типи з`єднання абонента вищевказаного кінцевого обладнання: вхідні та вихідні дзвінки SMS, MMS, GPRS, переадресація тощо; дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднань нульового тривалості абонента НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ; зміст СМС-повідомлення абонента НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з якими відбувався сеанс зв`язку вищенаведеного терміналу; за наявності контрактної угоди (або відповідної реєстрації) з абонентом, надати відомості про його особу.

На обґрунтування клопотання захист зазначає, що вказана інформація необхідна для з`ясування, чи дійсно події відбувалися так саме, як їх описує потерпіла, чи можливо їх кваліфікувати за ч.2 ст.153 КК України, чи була взагалі наявною подія злочину, в котрому обвинувачують ОСОБА_4 .

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись, що ця інформація містить охоронювану законом таємницю, в задоволенні аналогічного клопотання захисту було відмовлено слідчим суддею на стадії досудового слідства. При цьому просив прийняти до уваги, що з боку самого обвинуваченого факт телефонних зв`язків 27.11.2014 року приблизно о 20 год. 35 хв. між потерпілою та свідками не заперечується, зауваження захисту щодо порушень прав обвинуваченого під час затримання та досудового слідства повинні перевірятися органами прокуратури в рамках окремого доручення, наданого відповідно до ухвали суду від 09.06.2015 року.

Потерпіла проти перевірки вказаної інформації не заперечувала. Її представник задоволення клопотання вважав зайвим.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримував, проте зі свого боку не заперечував, що 27.11.2014 року приблизно о 20 год. 35 хв. потерпіла в його присутності телефонувала свідкам по справі.

Заслухавши думку учасників процесу суд прийшов до наступного.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Тобто при доказуванні насамперед мають бути встановлені обставини, які належать до події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Необхідно зауважити, що відповідно до статті 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить, у тому числі інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, зміст, маршрутів передавання тощо.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 той факт, що 27.11.2015 року приблизно о 20 год. 35 хв. потерпіла ОСОБА_6 в його присутності телефонувала свідкам по справі з його боку не заперечується. Аналогічні покази надає в судовому засіданні сама потерпіла ОСОБА_6 . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що захисником не доведена наявність підстав вважати, що самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, витребувані речі та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно до ч.1 ст.223, ст.333 КПК України, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд вправі доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку наявних доказів у даному кримінальному провадженні. В розумінні ст. 333 КПК України при розгляді клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій вирішальним для суду є значущість та можливість встановлення обставин, заради яких сторони кримінального провадження просять провести слідчі (розшукові) дії, та з`ясування причин, з яких певні слідчі (розшукові) дії не були проведені під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування, а саме той факт, що ухвалою слідчого судді від 29.01.2015 року під час досудового слідства в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 було відмовлено з аналогічних підстав.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ухвали суду від 09.06.2015 року про окреме доручення підлягають перевірці зауваження захисту щодо порушень прав обвинуваченого ОСОБА_4 під час затримання та досудового слідства працівниками міліції в тому числі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання захисника відсутні.

Керуючись ст. 160, 161, 163, 223, 333, 372 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя