справа №1-358/07 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 червня 2007
року м.
Житомир

Корольовський
районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Побережного В.И.,

при
секретарі Бачинській Л.П.,

прокурора Ревут Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі кримінальну справу

по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.,
українця, громадянина України, уродженця м.Житомира, освіта середня, не
працюючого, розлученого, військовозобов»язаного, без постійного місця
проживання, тимчасово проживає в с.Озера Коростишівського райо­ну Житомирської
області, судимого: -07.08.2001
р. Богунським районним судом м.Житомира за ст.ст.142 ч.2, 191 ч.1, 42 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфі­скацією 1/2
частини майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.162 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1. 04.03.2007р. близько 23 год.30 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп»янння, порушуючи конституційне право
громадян на недо­торканість житла, через пошкоджені ним вхідні двері, умисно,
незаконно проник в кв.АДРЕСА_1, господарем якої є ОСОБА_2.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину в інкримінованому злочині
визнав повністю та суду показав, що 04.03.2007
року у вечірній час він разом з своєю співмешканкою ОСОБА_3, її знайомою
ОСОБА_2та чоловіком останньої ОСОБА_4 відпочивали в кафе «Жокей», яке роз­ташоване
на вул.Михайлівській м.Житомира, де вживали спиртні напої. В кафе у нього з
ОСОБА_3виник конфлікт і пішов додому. Через деякий час він зателефону­вав
ОСОБА_3. на мобільний
телефон та поцікався, де вона знаходиться, на що вона йому нічого не
повідомила. Він вирішив, що ОСОБА_3знаходиться за місцем про­живання ОСОБА_2та
поїхав до неї за адресою АДРЕСА_3. Він піднявся до кв.79, в якій проживає
ОСОБА_2 та постукав у двері, однак йому ніхто не відчинив, тоді він ногою вибив
вхідні двері вказаної квартири, зайшов у квартирі. Переконавшись, що у квартирі
нікого немає, він її за­лишив.

Підсудний вину
усвідомив, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1., його винність в інкри­мінованому
повністю також стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому
засіданні слідуючими доказами:

· показаннями
потерпілої ОСОБА_2., яка суду показала, що вона проживає в кв.АДРЕСА_1 разом з
своїм чоловіком ОСОБА_4. 04.03.2007 року у вечірній час вона разом з чоловіком,
своєю подругою ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_1відпочивали у кафе «Жо­кей»
м.Житомира, де вживали горілку. Під час відпочинку між ОСОБА_3. та ОСОБА_1виник
конфлікт, після чого останній залишив кафе, а вони втрьох поїхали до кафе
«Феміна», де продовжили вживати спиртне. Близько 2 години ночі, коли вони з ОСОБА_4. повернулись додому, то
виявили, що вхідні двері її квартири від­криті, замок дверей і самі двері
пошкоджені. Сусіди їм повідомили, що двері їм ви­бив ОСОБА_1. Про проникнення
ОСОБА_1до її квартири пона повідомила праців­ників міліції;

·
протоколом огляду місця пригоди від 05.03.2007 р., в ході
якого було огля­нуто кв.АДРЕСА_3та виявлено пошкодження вхідних дверей (а.с.7);

·
протоколом усної заяви про злочин потерпілої ОСОБА_2., в
якій вона по­відомляє про незаконне проникнення до її квартири ОСОБА_1.
(а.с.17);

·
копією технічного паспорту на кв.АДРЕСА_1, згідно якого
вказана квартира належить ОСОБА_2. (а.с.38-39).

Суд, оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, приходить до переконання, що винність
підсудного ОСОБА_1. в незаконному проникненні до житла потерпілої ОСОБА_2.,
доведено повністю і його дії кваліфікує за ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.162 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого зло­чину
підсудним ОСОБА_1., дані про його особу, обставини справи, що пом"якшують
та обтяжують покарання.

Злочин,
передбачений ч.1 ст.162 КК України, є
невеликої тяжкості.

До обставин, що пом»якшують покарання підсудному, суд відносить, - усві­домлення
ним вини, каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, є - вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

Із-за таких обставин та враховуючи те, що тяжких наслідків від вчиненого
злочину не наступило, потерпіла не наполягає на суворості призначення
покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1.
можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання з
застосуван­ням положень ст.ст.75, 76
КК України.

Що стосується заявленого потерпілою ОСОБА_2. цивільного
позову, то суд вважає, що він підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено,
що своїми зло­чинними діями підсудний ОСОБА_1. заподіяв потерпілій шкоду на
суму 1750 гривень
та повністю визнав ці позовні вимоги.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України , суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передба­ченого ч.1 ст.162 КК
України та за цим законом призначити йому покарання, -2(два) роки
обмеження волі.

Згідно
ст.ст.75, 76 КК
України, звільнити засудженого ОСОБА_1. від від­бування призначеного покарання
з випробовуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, - повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з»являтися в ці органи на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1., до вступу вироку в за­конну силу, залишити попередню, - підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1. на користь потерпілої ОСОБА_2. 1750 гривень в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок суду може
бути оскаржено та на нього може бути внесено апеляційне подання до
Житомирського апеляційного суду через Корольовський райсуд м. Жи­томира
протягом 15 діб з
моменту його проголошення.