Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддів:ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року,

у с т а н о в и в:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість. Просить пом'якшити призначене ОСОБА_5 покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України. Вважає, що суди не повною мірою врахували дані про особу винного та обставини, що пом'якшують покарання. Також просить зменшити розмір стягнутої моральної шкоди.

Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Степанован Республіки Вірменія, жителя АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 1 ст. 119 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 02 серпня 2014 року приблизно о 03.00 год. у стані алкогольного сп'яніння знаходячись поблизу кафе «Тюльпан» по вул. Західно-Окружній, 5 у м. Хмельницькому, під час конфлікту зі ОСОБА_7, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, не бажаючи смерті потерпілого, хоча повинен був і міг її передбачити, долонею правої руки умисно вдарив потерпілого ОСОБА_7 по лівій частині обличчя, заподіявши тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу зовнішнього кута лівого ока, крововиливу в глибокі м'язи справа в проекції другого шийного хребця, розриву жовтої зв'язки справа в проекції другого шийного хребця, зміщення другого шийного хребця, крововилив під м'які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, мозочка та спинного мозку, що спричинили смерть потерпілого, тобто скоїв його вбивство з необережності.

Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши надані до скарги судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК, у касаційній скарзі не оспорюються.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом'якшують і обтяжують.

Як убачається з копії вироку, долученої до касаційної скарги, суд при призначенні покарання дотримався вимог ст. 65 КК, а саме: врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду. Зважив суд і на обставини, які пом'якшують покарання: визнання вини, щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину. Водночас обтяжуючою вину обставиною визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на все це, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки та всіх інших обставин, що мають правове значення при виборі заходу примусу, в тому числі й тих, на які є посилання в скарзі, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у межах санкції кримінального закону, за який його засуджено, проте у мінімальному розмірі.

Із висновками суду щодо призначеного засудженому покарання погоджується і касаційний суд та вважає доводи захисту про наявність достатніх підстав для застосування ст. 75 КК неприйнятними, оскільки наведені у скарзі обставини були враховані при обранні виду та розміру покарання і з огляду на встановлені у справі факти їх не можна визнати достатніми підставами для звільнення винного від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6, місцевий суд відповідно до вимог ст. 128 КПК, виходячи із засад розумності та справедливості, задовольнив його частково, постановивши рішення про стягнення із ОСОБА_5 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, достатньою мірою обґрунтувавши це рішення.

Крім того, аналогічні за змістом доводи про пом'якшення призначеного покарання та про зменшення розміру стягнутої моральної шкоди були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який навівши належні мотиви для спростування цих доводів, визнав їх неспроможними. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Жодних даних, які би свідчили, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 було допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

З огляду на викладене обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих аргументів необхідності перевірки матеріалів кримінального провадження, а зі змісту скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для її задоволення немає, тому у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3