В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2015 Справа №607/3/14-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні , розглянувши провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зубильне Локачинського району Волинської області, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, раніше судимого: вироком Локачинського районного суду Волинської області від 11.10.2001 року за ч.1 ст.140, ч.2 ст.140 КК України до двох років виправних робіт; вироком Локачинського районного суду Волинської області від 27.05.2002 року про обвинувачення за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі; вироком Локачинського районного суду Волинської області від 3.05.2007 року про обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, жителя с.Зубильне Локачинського району Волинської області , про обвинувачення за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 28 листопада 2013 року близько 22-00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 переконався, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливих мотивів умисно таємно викрав у ОСОБА_6 400 грн., які знаходилися на столі у вітальній кімнаті. З причин що не залежали від його волі, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були виявлені ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 28 листопада 2013 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , застосовуючи насильство до ОСОБА_6 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні ударів руками йому в обличчя і відкрито викрав у нього 2 430 грн. З викраденим ОСОБА_5 втік, спричинивши ОСОБА_6 шкоду на суму 2 430 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 2 грудня 2013 року близько 17-00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами з корисливих мотивів умисно таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia MTK X2-02» вартістю 300 грн. в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Діджус» вартістю 10 грн. та картка пам`яті об`ємом 8Гб., вартістю 50 грн. З викраденим ОСОБА_5 втік, спричинивши ОСОБА_7 шкоду на загальну суму 370 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.2, ч.3 ст.349 КПК України, судом змінено порядок та обсяг дослідження доказів і визнано недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.
В суді ОСОБА_5 показав, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 28 листопада 2013 року близько 22-00 год. він переконався, що за ним ніхто не спостерігає і його не буде помічено сторонніми особами, з корисливих мотивів умисно таємно викрав у ОСОБА_6 400 грн., які знаходилися на столі у вітальній кімнаті. З причин, що не залежали від його волі він не вчинив усіх дій, оскільки його дії були виявлені ОСОБА_6 .
Також, 28 листопада 2013 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 він умисно наніс ОСОБА_6 удари руками в обличчя і відкрито викрав у нього 2 430 грн.
Крім цього, 2 грудня 2013 року близько 17-00 год. у квартирі АДРЕСА_2 скористався тим, що за ним ніхто не спостерігає і його не буде виявлено, він з корисливих мотивів умисно таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia MTK X2-02» вартістю 300 грн. в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Діджус» вартістю 10 грн. та картка пам`яті об`ємом 8Гб., вартістю 50 грн. З викраденим він втік, спричинивши ОСОБА_7 шкоду на загальну суму 370 грн.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно; ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Його дії кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше судимий, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння судовому розгляду, обвинувачений має на утримання малолітню дитину, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим, а також те, що на час вчинення злочинів він хворів психічним захворюванням - аномалія розвитку особистості у вигляді легкої розумової відсталості, в даний він час продовжує хворіти, письмові заяви потерпілих, які просять суворо не карати його і не позбавляти волі.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_5 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.15 - ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити остаточно покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
З врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк і покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Враховуючи заяву ОСОБА_6 його позов про стягнення з ОСОБА_5 6 430 грн. матеріальної шкоди необхідно залишити без розгляду.
Керуючись статями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15-ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за:
- ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;
- ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання чотири роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк два роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися в кримінальну-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення з 6430 грн. матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 735 грн. 50 коп. витрат на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.
Головуючий суддя ОСОБА_1