У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів за участю прокурора

Глоса Л.Ф. і Коротких О.А.,
ОСОБА_4,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 11 листопада 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням виконуючого
обов'язки прокурора Дніпропетровської області на вирок Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2008 року
щодо ОСОБА_1

встановила:

цим
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця та жителя м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк
3 роки.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не
переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та
засуджено за те, що він 24 жовтня 2006 року близько 9-ї години на
перехресті проспекту
Миру та вулиці Балхашської у місті Кривому Розі Дніпропетровської
області, керуючи автомобілем “ЗАЗ-НОВА”, порушив вимоги п. п. 1.5, 2.1 (а), 2.3, 10.1, 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього
руху України, не справився з керуванням транспортного засобу й
виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілями “Дамлер
Бенц”, “Форд Транзит “ і “КІА”, від чого керований ним автомобіль перекинувся. Унаслідок
цього пасажирам його автомобіля ОСОБА_2 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження,
а ОСОБА_3 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких той помер.

У касаційному поданні прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_1 змінити,
виключивши призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати
транспортними засобами, посилаючись на відсутність такого права у засудженого,
а також виключити ознаку злочину -
порушення правил експлуатації транспорту та з
обвинувачення, визнаного судом доведеним, виключити спричинення ОСОБА_1
тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора ОСОБА_4 на
підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у поданні доводи, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікація його дій
є правильними і не оспорюються у касаційному поданні.

Доводи ж касаційного подання щодо
необхідності виключення з обвинувачення ОСОБА_1 спричинення йому тілесних
ушкоджень середньої тяжкості колегія суддів вважає безпідставними.

Як убачається з мотивувальної частини
вироку, суд, зазначивши, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 також отримав тілесні
ушкодження середньої тяжкості, виклав фактичні обставини справи, які повністю
підтверджуються матеріалами справи. Однак ця обставина не була врахована судом як ознака злочину, за
вчинення якого ОСОБА_1 засуджено.

Разом з тим, дійшовши правильного
висновку, що порушення ОСОБА_1 правил безпеки дорожнього руху знаходиться в
прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок
якої потерпілому ОСОБА_3 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких той
помер, суд безпідставно кваліфікував дії засудженого ще й за ознакою злочину,
передбаченого ст. 286 КК України -
порушення правил експлуатації транспорту, оскільки під час досудового та
судового слідства не було встановлено даних про порушення ОСОБА_1 правил експлуатації
транспорту.

Крім того, обираючи ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами, судом був застосований закон, який не підлягає
застосуванню, оскільки в ході судового слідства було встановлено, що засуджений
не мав прав на керування транспортними засобами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у ч.3 п.21 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на
транспорті", позбавлення права керувати транспортними засобами щодо особи,
яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Таким чином, на підставі ст.371 КПК
України у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону вирок
підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне
подання заступника прокурора Харківської області задовольнити
частково.

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 15 січня 2008 року щодо ОСОБА_1 змінити. Виключити ознаку злочину - порушення
правил експлуатації транспорту та рішення суду про призначення ОСОБА_1
додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У решті цей вирок залишити без зміни.

Судді:

Міщенко С.М. Кортких О.А. Глос Л.Ф.