Справа № 11/2190/241/2012 року Головуючий в 1 інстанції Сидорякіна А.Я.
Категорія: ст.121 ч.2 КК України Доповідач Буженко Н.В.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого судді - Буженко Н.В.
суддів: Черствої Є.О.,
з участю прокурора - ЧередниченкоЄ.Г.;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 на вирок Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 23 листопада 2011 року.
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній раз судимий: 19.03.2008 року за ч.1 ст.122 КК України два роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;
засуджений за ч.2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці з відбуванням покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід ОСОБА_3 залишено без змін тримання під вартою.
За вироком суду вирішені питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.
Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що він 26.12.2009 року близько 22.00 год., знаходячись в стані алкогольного спяніння, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, яка розташована на території двору за адресою: Херсонська область, Верхньорогачицький район, смт. Верхній Рогачик, вул. Демяна Бідного, 65-А, що належить ОСОБА_4, в ході раптової виниклої сварки, яка переросла в бійку, наніс удари рукою в область голови, спричинивши тяжкі тілесні пошкодження та ногами у область тулуба легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 Від тяжких тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 вказує, що з вироком суду не згоден, оскільки досудове слідство проводилось не обєктивно, однобоко, з застосуванням до нього фізичного та морального тиску, з грубим порушенням всіх норм, які на момент винесення вироку не були ліквідовані. Просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.121 КК України на ст.118 КК України.

Захисник ОСОБА_2 в апеляції вказує на однобокість та необєктивність вироку, який винесений з порушенням процесуальних норм, слідство фактично проводилось судом, порушенні права ОСОБА_3 на захист. Вважає, що підстав для засудження ОСОБА_3 за ст.121 КК України не має. Просить частково скасувати вирок суду, в частині обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України та постановити новий вирок за ст.118 КК України перевищення меж необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити апеляції засудженого та захисника ОСОБА_2 без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено матеріалами справи, викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема його винність підтверджується особистими показами засудженого ОСОБА_3 на досудовому слідстві та у суді, який під час допитів, відтворення обставин події злочину та під час судового розгляду справи підтвердив той факт, що він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 але вдарив його лише два рази по голові, долонею та кулаком в щелепу та не бажав його смерті.

Потерпілий ОСОБА_6І пояснив, що 27.12.2009 року його повідомили, що його брат ОСОБА_5 помер від заподіяних йому тілесних ушкоджень.

Згідно до висновків судово-медичної експертизи ОСОБА_5 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження причиною смерті ОСОБА_5 стала відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась субарахноїдальними крововиливами та субдуральною гематомою головного мозку (т.1 а.с.80-86). За висновками комісійної судово-медичної експертизи, в якій зазначені ті ж самі тілесні пошкодження та час їх виникнення, заподіяні ОСОБА_5 в короткий проміжок часу, є частиною черепно-мозкової травми не могли виникнути від удару долонею та за 6 днів до настання смерті, та виключає утворення забійної рани при падінні і співзабиття з тупими предметами після одноразового удару в іншу область голови. Заподіяна ОСОБА_5І черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинно-наслідковому звязку з настанням смерті (т.3 а.с.374-383)

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 26.12.2009 року ввечері під час розпивання спиртних напоїв виникла сварка між її сином ОСОБА_3 та ОСОБА_8 під час якої, як вона бачила, її син вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_5, від чого останній упав, а син продовжив його бити ногами по різним частинам тіла потерпілого, але вона не бачила куди саме він його бив. Вона відтягнула сина та з ним вийшли в коридор. За ними вийшов ОСОБА_5, якого ОСОБА_3 вдарив один раз кулаком в обличчя та той знову впав, а вона з сином пішли додому. О 03.00 годині 27.12.2011 року від ОСОБА_4 дізналася про смерть ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що ввечері 26.12.2009 року в її помешканні разом з нею вживали спиртні напої мати та син ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Вона виходила за дровами, а коли повернулась між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вже виникла сварка. ОСОБА_7 бив ОСОБА_8 кулаками по обличчю. Від одного з ударів ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_7 продовжував бити його ногами. Вона з ОСОБА_7 почали відтягувати ОСОБА_3 від ОСОБА_8, тому не може уточнити куди саме наносилися удари. ОСОБА_9 вийшов до веранди, ОСОБА_5 вийшов за ним, де вони продовжували битися, але вона це не бачила, лише чула. ОСОБА_9 пішли додому, а коли вона вийшла до веранди, то на підлозі побачила ОСОБА_5, який не подавав ознаки життя, про що вона повідомила ОСОБА_9.

Таким чином, висновками експертиз та показами свідків, ретельно перевірених судом, спростовуються твердження засудженого про кількість та силу нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, та те що він знаходився в стані необхідної оборони, тому, на думку колегії суддів, суд правильно оцінив покази засудженого критично та зробив висновок про доведеність його вини в умисному заподіянні ОСОБА_5 тяжких тілесних пошкоджень які спричинили смерть потерпілого.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що твердження засудженого ОСОБА_3 та його захисника у апеляціях про однобокість та необєктивність судового слідства та неправильну кваліфікацію його дій - є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та відсутні й дані, які б свідчили про необєктивність чи упередженість з боку слідчих органів та суду щодо ОСОБА_3 Крім того, проведеною перевіркою фактів застосування недозволених методів ведення слідства не встановлено.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час досудового та судового слідства не допущено порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Давши належну оцінку доказам, які були перевірені в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_3 за ст. 121 ч.2 КК України, а призначене судом ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2Є залишити без задоволення, вирок Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 23 листопада 2011 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.

Головуючий __________________

Судді: __________________

__________________