Справа№ 1027/3884/12
Номер провадження: 4/1027/156/12
Головуючий суддя: Бончев .І.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Фастівський місьрайонний суд
Київської області Бончев І.В., при
секретарі Гапонюк І.В., за участю
прокурора - Клименко К.В., скаржника -
ОСОБА_2, його захисника - адвоката
ОСОБА_3, розглянувши у приміщенні суду
скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ
Фастівського МВ ГУ МВС України в
Київській області Перевозника М.І. від
30 липня 2012 року за ч. 1 ст. 203-1 КК України,
30 липня 2012 року слідчий СВ Фастівського
МВ ГУ МВС України в Київській області
Перевозник М.І. за результатами
розслідування фактової кримінальної
справи № 74-1405 виніс постанову про
порушення кримінальної справи
стосовно ОСОБА_2 та інших осіб за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.
Не погоджуючись із вказаною
постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду із
скаргою, посилаючись на те, що в
постанові не міститься жодного доказу
чи посилання, що саме він приймав
участь у здійсненні будь якої
підприємницької чи іншої діяльності,
направленої на ведення ігорного
бізнесу чи вчиняв інші дії.
У судовому засіданні ОСОБА_2 та його
захисник наполягали на задоволенні
скарги у повному обсязі, додатково
вказавши на те, що правова кваліфікація
дій ОСОБА_2 (з точки зору суб'єкта
злочину) безпідставна, в основу
оскаржуваної постанови покладені
остаточно неперевірені дані про участь
ОСОБА_2 у здійсненні будь якої
підприємницької чи іншої діяльності,
направленої на ведення ігорного
бізнесу. В постанові взагалі не
зазначені законні приводи і підстави
для порушення кримінальної справи, а
відтак ця постанова підлягає
Прокурор в судовому засіданні
наполягав, а особа, яка винесла
постанову про порушення кримінальної
справи - слідчий Перевозник М.І.,
пояснив, що оскаржувана постанова про
порушення кримінальної справи
винесена на підставі чинного
законодавства і з дотриманням вимог
ст.ст. 94, 97 та 98 КПК України, а тому не
може бути скасованою.
Дослідивши скаргу та матеріали, на
підставі яких було прийнято рішення
про порушення кримінальної справи,
оскаржувану постанову від 30 липня 2012
року, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його
захисника та думку прокурора, суд
визнає скаргу такою, що задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.
За змістом ст. 236-8 КПК України,
розглядаючи скаргу на постанову про
порушення кримінальної справи, суддя
вправі і повинен з'ясовувати такі
питання: чи були наявними на час
порушення справи приводи; чи мала
особа, яка порушила справу, достатньо
даних, що вказували на наявність ознак
злочину в діях конкретної особи, чи
були законними джерела отримання таких
даних, чи компетентна особа прийняла
рішення про порушення кримінальної
справи і чи було додержано нею
встановлений для цього порядок. При
цьому суд не вправі розглядати і
вирішувати ті питання, які вирішуються
судом при розгляді справи по суті.

Слідчий СВ Фастівського МВ ГУ МВС
України в Київській області Перевозник
М.І. (далі - слідчий) за результатами
розслідування кримінальної справи, що
була порушена 14 травня 2011 року за
фактом, прийняв рішення про порушення
даної кримінальної справи стосовно
конкретних осіб, в межах компетенції та
наданих повноважень, чітко визначених
ст. 10 Закону України «Про міліцію», п. 6-а
ст. 32, ст.ст. 4, 97, 98 та 114-1 КПК України.

Як видно зі змісту оскаржуваної
постанови та інших матеріалів справи,
оскаржувана постанова за змістом
відповідає вимогам ст. 130 КПК України,
приводом для порушення кримінальної
справи стали спочатку матеріали
дослідчої перевірки № 27пр/11,
розпочатої 14 травня 2011 року за фактом
зайняття гральним бізнесом, про що
прямо зазначено у вступній частині
оскаржуваного рішення (серед таких
матеріалів - заява гр. ОСОБА_5, рапорти
оперативних працівників з інформацією
про незаконне функціонування зали
ігрових автоматів, рапорт про
необхідність проведення перевірки за
цим фактом та інші процесуальні
документи щодо надання судом дозволу
на проведення огляду відповідних
приміщень, протокольна складова їх
результатів з матеріальним проявом у
виді ігрових автоматів, які були
належним чином вилучені, разом з
грошовими коштами), що суд оцінює
згідно із правилами ст. 94 КПК України як
належний привід для порушення
кримінальної справи (заяви окремих
громадян та безпосереднє виявлення
органом дізнання, слідчим ознак
злочину), результати подальшої
перевірки цих даних, а також матеріалів
фактової кримінальної справи № 74-1405,
порушеної 14 травня 2011 року, вказували з
великою ймовірністю на ознаки злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, в
діях, у тому числі, і гр. ОСОБА_2

Згідно із ч. 2 ст. 94 КПК України справа
може бути порушена дійсно тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину.

Як видно із матеріалів кримінальної
справи № 74-1405 (пояснень та протоколів
допиту свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які указували на факти зайнятті
гральним бізнесом ОСОБА_2), що було вже
предметом напрацювання слідчого, у
його розпорядженні на момент порушення
справи існували достатні дані для того,
щоб вважати обґрунтованою підозру
ОСОБА_2 у неправомірному зайнятті
гральним бізнесом, тобто у вчиненні
діяння, яке є суспільно небезпечним та
караним згідно з КК України.

Всі джерела отримання даних, які стали
підставою для винесення оскаржуваної
постанови, є законними, оскільки
являють собою офіційні та оформлені у
встановлений порядок документи, які
отримані слідчим у спосіб та з підстав,
передбачені законом, а також в межах
своїх повноважень.

Згідно з вимогами ст. 97 та ч. 2 ст. 98 КПК
України слідчий зобов'язаний приймати
заяви про злочин, а також і в разі
безпосереднього виявлення ознак
злочину прийняти щодо них одне з
рішень, передбачених ч. 2 ст. 97 КПК
України, а якщо на момент порушення
кримінальної справи встановлено особу,
яка вчинила злочин, справу має бути
порушено щодо цієї особи.

До того ж, на стадії порушення
кримінальної справи процесуальним
законом не вимагається надання
остаточної кваліфікації діям винної
особи, оскільки така кваліфікація під
час розслідування справи може бути
змінена та уточнена, так як цією
стадією досудове слідство не
закінчується, а лише розпочинається.

А тому оскаржуване рішення про
порушення кримінальної справи
прийнято слідчим на підставі належного
процесуального приводу для його
прийняття, в межах наданих ст. 10 Закону
України «Про міліцію», п. 6-а ст. 32, ст. ст.
4, 97, 98 та 114-1 КПК України повноважень, а
відтак компетентною особою, та у
спосіб, передбачений ст. 130 КПК України,
а тому доводи в скарзі з цього приводу
суд визнає надуманими.

Таким чином, в розпорядженні слідчого
були встановлені у визначеному законом
порядку достатні дані, що вказували на
наявність ознак злочину, передбачених
ч. 1 ст. 203-1 КК України, в діях ОСОБА_2

Враховуючи викладене, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що 30
липня 2012 року слідчий виніс постанову
про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, з
дотриманням вимог ст. ст. 94, 97 та 98 КПК
України, а тому його скарга задоволенню
не підлягає за її безпідставністю.

За таких обставин, суд, керуючись ст.ст.
4, 236-7, 236-8 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ
Фастівського МВ ГУ МВС України в
Київській області Перевозника М.І. від
30 липня 2012 року про порушення
кримінальної справи № 74-1405 стосовно
ОСОБА_2 та інших осіб за ознаками
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК
України - залишити без задоволення.

Копії цієї постанови направити
Фастівському міжрайонному прокурору
Київської області, скаржнику - ОСОБА_2,
його адвокату - ОСОБА_3 та слідчому СВ
Фастівського МВ ГУ МВС України в
Київській області Перевознику М.І.

Кримінальну справу № 74-1405 направити
слідчому СВ Фастівського МВ ГУ МВС
України в Київській області
Перевознику М.І. для провадження
досудового слідства.

Досудове слідство у кримінальній
справі № 74-1405 - провадженням відновити.

На постанову судді протягом семи діб з
дня її винесення може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Київської області через Фастівський
міськрайонний суд Київської області.
Подача апеляції не зупиняє виконання
цієї постанови.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ