Справа №1-78/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 року

Новоукраїнський районний суд
Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Гарбуз О.А.

при секретарі Ковач І.О.

за участю прокурора Рублі О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Новоукраїнка справу про обвинуваченння

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Новоукраїнка Кіровоградської області
проживає м. Новоукраїнка АДРЕСА_1,
українець, гр. України, освіта середня-спеціальна, одружений, приватний
підприємець, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, -

у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 являючись, згідно свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1, приватним
підприємцем, що має право приймати та роботу працівників та звільняти їх з
роботи, будучи наділеною організаційно-розпорядчими функціями скоїв грубе порушення законодавства про працю,
тобто інше грубе порушення законодавства про працю за наступних обставин:
впродовж лютого-березня 2008 року використовував найману працю громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення з ними
трудових угод.

Так, в продовольчому магазині
«Ідеал», що належить підсудному ПП
ОСОБА_1. та розташований в м.Новоукраїнка, вул. Кірова, 24 починаючи з
06.02.2008 року продавцем працювала гр. ОСОБА_2, 1975 р.н., та з 10 лютого 2008
року працювала ОСОБА_3. однак, медичний огляд вказаними працівниками не
пройдено, трудовий договір між ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ПП ОСОБА_1. не укладено, трудова книжка не
ведеться, будь-яких документів, необхідних для прийому на роботу, не оформлено,
що є порушенням норм Закону- Кодексу
Законів про працю України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу Законів про працю України, працівники
реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на
підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають
право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та
робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на безпечні та здорові
умови праці, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в
старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності,
на матеріальну допомогу в разі безробіття та інші права, встановлені
законодавством.

Крім того ст.ст. 24, 24-1 КЗпП України передбачено, що при укладенні
трудового договору громадяни зобов'язані подати паспорт або інший документ, що
посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством,
також документ про освіту, про стан здоров'я та інші документи. Укладення
трудового договору оформляється наказом, чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. У разі
укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа
повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі
зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством
праці та соціальної політики України.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1. визнав себе винним у пред”явленому обвинуваченні у повному обсязі,
пояснивши, що на час розгляду справи ОСОБА_3. прийнята на роботу та з останньою
укладено трудову угоду, ОСОБА_2 відмовилась працювати та пояснивши, що винну
визнає та в подальшому не допискатиме порушень.

Потерпіла
ОСОБА_3.в судовому засіданні пояснила, що працює у приватного підприємця
ОСОБА_1, будь-яких претензій не має.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що
постійно працювати не може, так як на утриманні має малолітніх дітей, жодних
претензій до підсудного не має.

За згодою учасників розгляду справи,
на підставі ст. 299 КПК України, докази
стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, не досліджувалися.

Суд вважає, що органами досудового
слідства дії підсудного ОСОБА_1 за ч.1
ст. 172 КК України кваліфіковано вірно оскільки він являючись приватним підприємцем скоєно грубе порушення
законодавства про працю, тобто інше грубе порушення законодавства про працю,
так як приватним підприємцем ОСОБА_1. не вжито жодних заходів до
належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками та внаслідок
навмисних протиправних дій ОСОБА_1. завдано істотної шкоди трудовим правам
громадян, яка виражається у порушенні їх права на укладення трудового договору
і як наслідок - порушення права на відпочинок, на матеріальне забезпечення у
старості, у разі хвороби, безробіття, втрати працездатності, а також права на
оплату праці.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1.
покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним
нових злочинів, суд враховує:

· Ступінь тяжкості вчиненого злочину - скоєно невеликої тяжкості злочин;

· Особу винного - підсудний за місцем
проживання характеризується позитивно, скарг на стан здоров”я не має,
одружений, утриманців не має, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не
притягувався, зареєстрований приватним підприємцем;

· Обставини, що пом”якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне
сприяння у розкритті злочину та усунення порушеннь;

· Обставин, які б обтяжували відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене,
зокрема те, що раніше підсудний ОСОБА_1. правопорушень не допускав, нарікання
на його поведінку відсутні, за місцем проживання характеризується виключно з
позитивної сторони, тому суд вважає, що до підсудного можливе застосування
такої міри покарання як штраф, в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, якого суд вважає достатньо для виправлення та попередження підсудним
скоєння нових злочинів.

Крім
того суд приходить до висновку, що на час розгляду справи особа ОСОБА_1. з
врахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці не є
суспільно небезпечною та відповідно до ч.4 ст. 74 КК України за можливе
звільнити від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 321- 324 КПК
України, суд, -

ПРИСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 172 КК
України у вигляді штрафу в розмірі

30(тридцяти) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян - 510 (п»ятсот десять) гривень.

В силу ч.4 ст. 74 КК України звільнити від відбуття покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід підписку про невиїзд,
обраний відносно ОСОБА_1. залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд
протягом п”ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий:
О.А. Гарбуз