УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів за участю прокурора

Кліменко М.Р. та Гриціва
М.І., Опанасюка О.В.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 20 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою представника цивільного відповідача ОСОБА_1 на судові
рішення щодо ОСОБА_2,

встановила:

вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2005
року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судимостей немає,

засуджено за ч.2
ст. 286 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі п. б ст. 1 та ст. 14 Закону України “Про амністію” від 31
травня 2005 року ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного основного та
додаткового покарань.

Постановлено стягнути з ТзОВ “Інвестиційна компанія “Стиролхімінвест” на
користь:

- потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 7000 (сім тисяч) гривень кожному на
відшкодування моральної шкоди;

- ПП “Севагротанссервіс” матеріальну шкоду в розмірі 20 924 (двадцять тисяч
дев'ятсот двадцять чотири) гривні 68 копійок.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 6 квітня 2004 року
близько 6 години, керуючи автомобілем марки “КІА-Кларус”, на 454 кілометрі
автошляху Харків-Сімфероплоль-Севастополь та виконуючи обгін, порушив пп.
10.1,12.6,12.9,14.2 Правил дорожнього руху - не впевнився в безпечності цього
маневру, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху і зіткнувся на ній з
автомобілем ВАЗ-21093, за кермом якого був ОСОБА_4.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжкі
тілесні ушкодження, а його пасажир ОСОБА_3 - середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2006 року
вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

У касаційній скарзі представника цивільного відповідача ОСОБА_1 порушується
питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_2 із закриттям провадження у
справі. Свою вимогу мотивує тим, що суд неправильно вирішив цивільний позов,
оскільки при наявності заяви підсудного ОСОБА_2 про згоду на застосування до
нього Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року мав би закрити
провадження у справі та залишити цивільний позов без розгляду, а не постановляти
вирок та вирішувати у ньому заявлені цивільно-правові вимоги. Також зазначає,
що суд, розглянувши цивільний позов у відсутність представника цивільного
відповідача, позбавив його можливості довести необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора
Опанасюка О.В., який частково погодився з касаційною скаргою і вважає, що вирок
в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з направленням справи
на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства, перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи, наведені в касаційній
скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом
за ч. 2 ст. 286 КК України злочинних дій ОСОБА_2 в касаційній скарзі не
заперечуються.

Також не ставляться під сумнів правильність визначення покарання ОСОБА_2 та
звільнення від його відбування на підставі Закону України “Про амністію” від 31
травня 2005 року.

У той же час при вирішенні цивільних позовів суд допустив помилку, оскільки
висновки про доведеність підстав та розміру цих позовів обґрунтував доказами,
які безпосередньо ним не були досліджені в судовому засіданні.

Як видно з протоколу судового засідання, суд не заслухав пояснень позивачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стосовно їхніх вимог про відшкодування моральної шкоди, хоча
вони були присутні в судовому засіданні, та не перевірив матеріалів, наданих
ними на підтвердження цих вимог. Не були предметом дослідження дані висновку
товарознавчої експертизи, платіжні документи та інші матеріали справи, якими у
вироку мотивовано вирішення цивільного позову ПП “Севагротанссервіс”
(а.с.271-274).

При обговоренні питання про можливість розгляду справи у відсутність
представника цивільного відповідача, суд неправильно розцінив письмове
повідомлення останнього про можливість закриття кримінальної справи щодо
ОСОБА_2 на підставі акта про амністію, як згоду на розгляд справи у його
відсутність, внаслідок чого, як правильно зазначено в касаційній скарзі,
позбавив можливості заперечувати проти пред'явлених позовів, давати пояснення
по суті цих позовів та скористатись іншими правами цивільного відповідача,
передбаченими ст. 51 КПК України.

Під час перегляду справи в порядку апеляційного провадження зазначені
порушення кримінально-процесуального закону усунуті не були.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок в частині
вирішення цивільних позовів, заявлених до ТзОВ “Інвестиційна компанія
“Стиролхімінвест”, підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий
розгляд в порядку цивільного судочинства.

Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінального та
кримінально-процесуального законів, які б ставили під сумнів законність та
обґрунтованість прийнятих судових рішень, у тому числі й звільнення ОСОБА_2 від
відбування покарання на підставі акта про амністію, не встановлено.

Тому доводи касаційної скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294-296 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

касаційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2005
року та ухвалу судової колегії у кримінальних справах апеляційного суду
Запорізької області від 15 березня 2006 року скасувати в частині вирішення
цивільних позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ТзОВ “Інвестиційна компанія
“Стиролхімінвест” про стягнення по 7000 гривень кожному на відшкодування
моральної шкоди та цивільного позову ПП “Севагротанссервіс” до ТзОВ “Інвестиційна
компанія “Стиролхімінвест” про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20
924 гривні 68 копійок, а справу направити на новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства у той же суд.

В решті ці ж судові рішення залишити без зміни.

Судді:

Паневін В.О. Кліменко
М.Р. Гриців М.І.