Справа № 1/1312/102/12 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11/783/12/15 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 364 КК України за апеляціями прокурора, засудженого ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2012 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2012 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше
судимий, проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років шість місяців позбавлення волі; виправданий за ч.1 ст. 357 КК України, а також виправданий за недоведеністю участі у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за епізодами: викрадення чужого майна з проникненням у житло потерпілого ОСОБА_11 - квартиру АДРЕСА_2 06.02.2008 року; викрадення майна з проникненням у приміщення салону краси " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на АДРЕСА_3 18.02.2008 року; викрадення майна з проникненням у приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_12 , 12.03.2008 року; викрадення майна з проникненням у приміщення квартири АДРЕСА_5 04.04.2008 року; викрадення майна 07.04.2008 року з приміщення Державного підприємства побутового обслуговування "Контіки" на вул. Герцена, 5 у м. Львові; викрадення майна з проникненням у приміщення квартири АДРЕСА_6 18.04.2008 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрано тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу проголошення вироку. Зараховано в строк відбування покарання термін перебування ОСОБА_7 під вартою з часу фактичного затримання з 21.05.2008 року по 29.08.2011 року;

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
раніше не судимий, проживає за
адресою:
АДРЕСА_7 ,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки три місяці позбавлення волі; виправданий за ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 364 КК України.
З урахуванням перебування ОСОБА_8 під вартою з 21.05.2008 року по 29.08.2011 року вирішено вважати, що ОСОБА_8 строк покарання відбув повністю.
Вирішено питання судових витрат.
Позовну заяву директора ТзОВ "Колізей" про стягнення завданих злочином збитків в користь ОСОБА_13 залишено без розгляду.
Позов ТзОВ "Професійна ліга" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 в користь ТзОВ "Професійна ліга" завдану злочином шкоду в розмірі 12736 грн.
Позов Львівської територіальної первинної організації УТОС задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 в користь Львівської територіальної первинної організації УТОС завдану злочином шкоду в розмірі 11664 грн. 85 коп.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він
01 травня 2008 року близько 00.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей квартири АДРЕСА_8 , де була розташована Львівська філія ТзОВ "Колізей", проник у приміщення, звідки повторно таємно викрав майно, яке належить потерпілому директору товариства ОСОБА_13 , а саме: ноутбук марки "Toshiba Satellite M-70-18" вартістю 999 Євро, що згідно з курсом НБУ станом на 30.04.2008 року становило 7855 грн. 10 коп.; а також передане в користування ТзОВ "Колізей" майно: два системні комп`ютерні блоки загальною вартістю 2500 грн.; телефон-факс марки "Panasonic" вартістю 590 грн. 00 коп., всього майна загальною вартістю 10945 грн. 10 коп.
06 травня 2008 року близько 06.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підібравши ключі до дверей, а також з допомогою побутових предметів зламавши замки, проник у приміщення ТзОВ "Професійна ліга", яке є засновником редакції Львівського тижневика "Суботня пошта", що знаходиться на пр. Шевченка, 23 у м. Львові, та повторно таємно викрав майно товариства, а саме: три системні блоки вартістю 13383 грн., три блоки безперебійного живлення загальною вартістю 675 грн., три оптичні мишки загальною вартістю 198 грн., диктофон «ОPTIMUS» вартістю 350 грн., сумку для ноутбука вартістю 240 грн., два адаптери D-Link загальною вартістю 210 грн., два монітори "Samsung 971P TFT19" загальною вартістю 3886 грн., три клавіатури «Key Logitech Internet 350 OEM USB» загальною вартістю 198 грн., точку доступу "Wireless Access Poit D-Link DWL-G700AP 54 Mbps802.11g" вартістю 210,00 грн., ксерокс БФП Xerox WorkCentre 3119 вартістю 817 грн., ноутбук марки «HP 530KP477AA T2600(2,16)/15,4» вартістю 3313 грн., в всього майна на загальну суму 23480 грн.;
в період часу з 08 по 12 травня 2008 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключів та пошкодження замків проник у приміщення Львівської територіальної первинної організації "УТОС", розташованої в будинку №5 на вул. Січових Стрільців у м. Львові, й таємно викрав майно: членські внески учасників товариства в сумі 2029 грн., комп`ютерний тифлокомплекс вартістю 5103 грн. 65 коп., цифровий диктофон марки "DV R 58 Digital Recording Pen" вартістю 831 грн. 20 коп., цифровий диктофон марки "Olympus" вартістю 385 грн., два тифломагнітофони марки "Касон-КС-161" загальною вартістю 296 грн., радіотелефон "Panasonic" вартістю 180 грн., апарат для вимірювання тиску марки "Microlife" вартістю 60 грн., блок безперебійного живлення вартістю 400 грн., брайлівські годинники марки "Луч" в кількості 21 шт. загальною вартістю 2562 грн.; МР-3 плеєр марки "Trancend T-Sonic 600" вартістю 385 грн.; 50 дисків CDR загальною вартістю 100 грн.; упаковку скетч-карт до мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку "Life", які цінності не представляють, всього майна на загальну вартість 12331 грн. 85 коп.;
14 травня 2008 року близько 00.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через відчинене вікно з вулиці проник у приміщення інформаційно-сервісного центру, який розташований в будинку АДРЕСА_9 , повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_14 ноутбук марки "Hewlett Packard" у комплекті із блоком живлення та шкіряною сумкою чорного кольору вартістю 8500 грн.
Крім цього 21 травня 2008 року в період часу з 04.00 по 07.00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з дільничним інспектором міліції Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключів проникли в приміщення Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, розташоване на другому поверсі будинку АДРЕСА_10 , звідки викрали, а ОСОБА_7 повторно, майно: ноутбук марки "ACER" із шнурами вартістю 750 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 21.05.2008 року становило 3800 грн., комп`ютерну мишку вартістю 120 грн., всього майна на загальну суму 3920 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_15 ; комп`ютерний монітор марки "LG" вартістю 1500 грн.; комп`ютерну мишку та клавіатуру загальною вартістю 200 грн., всього майна на загальну суму 1700 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_16 ; ноутбук марки "Sony" з блоком живлення вартістю 5300 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_17 ; блок живлення до комп`ютера вартістю 200 грн., сумку для ноутбука вартістю 200 грн., всього майна на загальну суму 400 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_18 ; металевий сейф вартістю 1500 грн., в якому знаходились гербова печатка № 4 з фурнітурою вартістю 115 грн., державний реєстр вартістю 60 грн., журнал вихідної кореспонденції вартістю 5 грн., журнал надання нотаріусами додаткових послуг вартістю 5 грн., журнал обліку нотаріальних бланків вартістю 5 грн., два нотаріальних бланки вартістю 13 грн. 90 коп., сертифікати та ключі (коди) для роботи із спадковим реєстром вартістю 30 грн., квитанції оплачених нотаріальних послуг та бланків, які не представляють матеріальної цінності, всього майна на загальну суму 1728 грн. 90 коп., яке належить Четвертій Львівській державній нотаріальній конторі, а всього викрали майна на загальну суму 13048 грн. 90 коп.
Викрадене майно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли за місцем проживання ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_11 , де воно було виявлене та вилучене 21 травня 2008 року після затримання ОСОБА_7 .
Винесено окрему постанову на ім`я керівництва ГУМВС України у Львівській області щодо неналежного контролю за проходженням служби молодим офіцером у Галицькому РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та окрему постанову на ім`я керівництва прокуратури Львівської області та ГУМВС України у Львівській області щодо допущених порушень КПК на досудовому слідстві та виправдання ОСОБА_7 за окремими епізодами злочинної діяльності.
На вирок суду прокурор ОСОБА_19 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання - 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі, відповідно до ст. 70 КК України шляхом складання остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі; ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання - 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.3 ст. 364 КК України - 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади терміном на 1 рік, відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання - 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади терміном на 1 рік. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вирок в частині виправдання ОСОБА_8 за епізодом викрадення майна 14 травня 2008 року з приміщення інформаційно - сервісного центру на вул. С.Бандери, 57 у м. Львові, а також ОСОБА_7 у вчиненні окремих інкримінованих йому злочинних дій не відповідає матеріалам кримінальної справи. Вина ОСОБА_7 у вчиненні 06.02.2008 р. викрадення майна Кравець доведена доказами, а саме: зізнавальними показаннями ОСОБА_7 при допиті як підозрюваного від 11.06.2008 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.06.2008 року, заявою про явку з повинною від 26.05.2008 року, показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , протоколом огляду місця події від 06.02.2008 року, показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були присутні в якості понятих при відтворенні обстановки та обставин події. За фактом вчинення 18.02.2008 року крадіжки з салону "Сакура": показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , протоколом огляду місця події від 18.02.2008 року, протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 30.05.2008 року. За фактом крадіжки 12.03.2008 року ювелірних виробів та майна ОСОБА_12 : показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 14.07.2008 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.06.2008 року, заявою про явку з повинною від 26.05.2008 року, показаннями потерпілої ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 12.03.2008 року, показаннями понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_22 від 18.06.2008 року. У вчиненні крадіжки 4.04.2008 року майна та коштів ОСОБА_28 та ОСОБА_29 на АДРЕСА_12 : показаннями обвинуваченого ОСОБА_30 від 24.06.2008 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 24.06.2008 року, заявою про явку з повинною від 26.05.2008 року, показаннями потерпілих ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , протоколом огляду місця події від 4.04.2008 року. У вчиненні крадіжки 07.04.2008 року коштів та майна потерпілого ОСОБА_31 на вул. Герцена, 5 у м. Львові з приміщення годинникової майстерні "Контіки": показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 від 20.06.2008 року, показаннями потерпілого ОСОБА_31 , протоколом огляду місця події в годинниковій майстерні, протоколом огляду місця події від 21.05.2008 року за місцем проживання ОСОБА_7 . За фактом крадіжки 18.04.2008 року ювелірних виробів та майна ОСОБА_32 на АДРЕСА_13 : показаннями ОСОБА_7 , заявою про явку з повинною, показаннями потерпілої ОСОБА_32 від 18.04.2008 року та 08.07.2008 року, а також проведення з її участю відтворення обстановки та обставин події, показаннями ОСОБА_33 , протоколом огляду місця події від 18.04.2008 року. У вчиненні крадіжки 05.05.2008 року грошових коштів ОСОБА_34 на АДРЕСА_14 : показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 від 24.04.2008 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 24.06.2008 року, заявою про явку з повинною від 23.06.2008 року, показаннями потерпілої ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , протоколом огляду місця події від 05.05.2008 року.
З врахуванням наведеного вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, які вказують, що ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 364 КК України, та ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.
В апеляції засуджений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити справу до нового судового розгляду. Покликається на те, що засудження його за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців є несправедливим, а суд першої інстанції діяв упереджено в інтересах прокуратури.
Засуджений ОСОБА_8 , його захисники ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_9 в апеляціях та доповненнях до апеляції просять скасувати вирок в частині засудження ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за епізодом крадіжки з Четвертої державної нотаріальної контори на вул. Зеленій, 2 у м. Львові; направити кримінальну справу для розгляду до суду першої інстанції, визначивши її підсудність в інший районний суд м. Львова; внести доповнення в резолютивну частину вироку, зазначивши в ній про виправдання ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна ОСОБА_14 в ніч з 13 на 14.05.2008 року з інформаційно - сервісного центру на вул. С.Бандери, 57, у м. Львові; внести зміни в мотивувальну частину вироку про виправдання ОСОБА_8 в зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України, та відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст. 357 КК України; скасувати дві окремі постанови суду від 27.11.2012 року та прийняти нові із зазначенням дійсних причин та умов, які сприяли вчиненню злочину ОСОБА_7 , та щодо істотних порушень вимог КПК України, про які зазначено в клопотаннях захисту.
В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на такі доводи:
вирок суду в частині визнання ОСОБА_8 винним у скоєнні крадіжки з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори 21.01.2008 року в групі з ОСОБА_7 є незаконним, несправедливим, необґрунтованим, постановлений на припущеннях суду з покликанням на обмовні показання ОСОБА_7 , отримані на досудовому слідстві незаконним шляхом неуповноваженими особами;
обвинувальний вирок щодо співучасті ОСОБА_8 у крадіжці з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори суд постановив за відсутності жодного доказу вини чи причетності ОСОБА_8 до крадіжки, відсутності вилученого слідством у нього жодного речового доказу, відсутності показань жодного свідка чи потерпілого, які б прямо вказали на участь ОСОБА_8 у злочині;
суд не дав належної оцінки показанням підсудних, не знайшовши доказів вини ОСОБА_7 у ряді інкримінованих йому крадіжок, вважаючи підсудних причетними до злочинів, в окремій постанові помилково зазначив, що халатним відношенням слідчих до своїх обов`язків порушено права потерпілих, так як не були зібрані докази належним чином для доведення винуватості підсудних у скоєнні окремих злочинів;
суд за власною ініціативою цитував показання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дані на досудовому слідстві, які останній не підтвердив в судовому засіданні, та навів їх в обвинувальному вироку як доказ вини ОСОБА_8 , ігноруючи принцип невинуватості та практику Європейського суду з прав людини;
в іншій окремій постанові суд дав негативну характеристику підсудному ОСОБА_8 , яка не відповідає матеріалам справи;
не відповідають фактичним обставинам справи наведені у вироку показання свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 . Суд не дав оцінки факту відсутності як речового доказу викраденого в нотаріальній конторі ноутбука "Соні" та не дав оцінки показанням ОСОБА_7 про те, що цей ноутбук забрав з його квартири ОСОБА_39 . Судом наведено показання ОСОБА_36 на досудовому слідстві, які він не підтвердив в судовому засіданні, про те, що він бачив в квартирі ОСОБА_7 . 21.05.2008 року міліцейську форму та папку ОСОБА_8 та не надав жодної оцінки показанням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які заперечували цей факт;
ОСОБА_7 давав дозвіл на огляд свого житла, а не на вилучення речей, при якому він не був присутній;
за відсутності належних доказів суд помилково визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні 21.05.2008 року крадіжки з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в групі з ОСОБА_7 та призначив покарання, а виправдавши ОСОБА_8 за ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 357 КК України та зазначивши в мотивувальній частині вироку про недоведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні в групі з ОСОБА_7 крадіжки в ніч на 14.05.2008 року з інформаційно-сервісного центру, не зазначив в резолютивній частині вироку про виправдання ОСОБА_8 ;
окремі постанови містять помилки та неточності щодо фактичних обставин справи, прийняті з порушенням таємниці нарадчої кімнати, оскільки в залі суду не оголошувались.
В доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_8 , його захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покликаються на такі доводи:
суддя заборонив захиснику ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 проголошувати підготовлені клопотання, чим порушив принципи кримінального судочинства;
працівники карного розшуку Личаківського райвідділу міліції, затримавши ОСОБА_8 , вилучили в нього особисті речі, протоколу особистого обшуку не складали, в матеріалах справи відсутній протокол огляду вилучених у ОСОБА_8 речей, які не були визнані речовими доказами, до матеріалів справи не долучені й родичам затриманого ОСОБА_8 не повернуті;
слідчий Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_40 прийняв справу до провадження з порушенням вимог ст. 112 КПК України, розпочав слідство по кримінальній справі, підслідній органам прокуратури, збирав докази проти працівника міліції ОСОБА_8 , жоден з яких не може бути визнаний судом належним і допустимим;
слідчі міліції не вправі були проводити слідчі дії у кримінальній справі, де підозрювався і обвинувачувався працівник міліції й здобуті слідчими міліції докази повинні бути визнані неналежними та недопустимими;
21 та 22 травня 2008 року не огляд, як зазначено в протоколі, а обшук житла ОСОБА_7 проведений з порушенням ст. 185 КПК України 1960 року, а протоколи цих слідчих дій є недопустимими та недостовірними доказами;
не є належними доказами вини ОСОБА_8 зазначені в обвинуваченні протоколи огляду місця події від 21 та 22 травня 2008 року, протоколи огляду та протоколи впізнання предметів, вилучених при оглядах обшуках предметів із житла ОСОБА_7 , визнаних речовими доказами, постанови слідчого від 24.05.2008 року про виїмку предметів та документів з ломбарду "Скарбниця" на вул. Шпитальній,19 та Князя Романа,7 і протоколи їх вилучення, огляду, визнання речовими доказами, оскільки отримані незаконним шляхом з порушенням встановленого порядку їх збирання;
не є доказом зазначений в обвинувальному висновку протокол пред`явлення для впізнання потерпілій ОСОБА_14 від 30.05.2008 ноутбука "НР", вилучення ноутбуку з ломбарду працівником Франківського райвідділу міліції Фоменком та впізнання його, проведеного слідчим ОСОБА_41 , оскільки проведені з порушенням процедури;
протоколи слідчих дій за епізодом крадіжки з нотаріальної контори на вул. Ген.Чупринки,102/1 у м. Львові проведені з порушенням процесуального порядку і не можуть бути доказами вини ОСОБА_8 ;
під час досудового слідства пояснення та показання ОСОБА_7 , якими слідство обґрунтовує вину ОСОБА_8 , отримані з істотним порушенням вимог КПК України, неуповноваженою особою слідчим ОСОБА_41 , з порушенням права на захист та є неналежними і недопустимими доказами; під час судового слідства ОСОБА_7 стверджував, що його показання на досудовому слідстві та явки з повинною щодо участі ОСОБА_8 у скоєнні разом з ним декількох крадіжок він давав при застосуванні до нього психічного та фізичного насильства, тортур, під впливом яких він обмовляв ОСОБА_8 ;
протокол відтворення обстановки та обставин події крадіжки з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори з участю ОСОБА_7 підтверджує суперечності в показаннях ОСОБА_7 , складений неуповноваженою особою - слідчим ОСОБА_41 та є недопустимим доказом;
на досудовому слідстві та в судових засіданнях ОСОБА_7 стверджував, що жодного злочину з ОСОБА_8 він не вчиняв і що причиною обмови ним ОСОБА_8 є вимога працівників карного розшуку Личаківського райвідділу міліції;
22.05.2008 року прокурор Личаківського р-ну м. Львова створив слідчо-оперативну групу у справі щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до складу якої незаконно були включені слідчі міліції ОСОБА_40 та ОСОБА_42 ;
допит підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 22 травня 2008 року проведений з порушенням права на захист;
при організації та веденні досудового слідства жодна слідча дія не була проведена у встановленому законом порядку;
в основу обвинувального вироку покладено докази, отримані з порушенням процесуальної форми їх збирання;
мотивувальна та резолютивна частини вироку не відповідають вимогам ст.ст. 334, 335 КПК України 1960 року;
суд обґрунтовує висновки неналежними доказами показаннями ОСОБА_7 як підозрюваного від 22.05.2008 року та протоколом відтворення обстановки та обставин події від 23.05.2008 року, які отримані неуповноваженою особою слідчим ОСОБА_41 ;
у вироку суду не зазначений фактичний розмір викраденого з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори майна, оскільки розмір за обвинувальним висновком та вироком суду не співпадає із фактичним розміром викраденого, а висновок суду про вартість викраденого майна на суму 13048,9 грн. не відповідає фактичним обставинам справи;
показання потерпілих, свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 за епізодом крадіжки з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори не можуть бути доказом вини ОСОБА_8 , оскільки не доводять злочинних намірів чи дій останнього;
не можуть бути доказом вини ОСОБА_8 наведені у вироку показання свідка ОСОБА_37 , оскільки достовірність інформації, отриманої з негласних джерел, є сумнівною, а відповідно до ст. 68 КПК України 1960 року не можуть бути доказами дані, повідомлені свідком, джерело яких невідоме. Якщо показання свідка базуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані;
у вироку суду відсутня оцінка зазначеного в обвинувальному висновку як доказу вини ОСОБА_8 висновку дактилоскопічної експертизи №4/457 від 29.05.2008 року. Даний висновок не може визнаватися належним доказом, оскільки експертиза призначена і проведена з порушенням законодавства. Сліди пальців рук відібрані у затриманого ОСОБА_8 з порушенням процедури, передбаченої ст. 199 КПК України 1960 року, постанова та протокол про їх відібрання у справі відсутні; слідчий ОСОБА_47 не надсилав в розпорядження експертів сліди пальців рук, вилучені при обшуку житла ОСОБА_7 та не надсилав експерту таблицю №2 до протоколу огляду місця події на вул. Стецька,7. У протоколі не зазначено про виявлення відбитків пальців на вилученому із житла ОСОБА_7 ноутбуці "Асер", і цей речовий доказ слідчий на дослідження експерту не направив. У протоколі огляду місця події відсутня вказівка на долучення будь-яких додатків до протоколу огляду та не зазначено, з якого саме місця, з якого саме предмету були вилучені на липку стрічку сліди пальців рук, не вказаний розмір цих стрічок; текст протоколу не містить даних про будь-які додатки чи таблиці до основного протоколу. Надані на експертизу вилучені з місця обшуку житла ОСОБА_7 сліди та зразки пальців рук ОСОБА_8 отримані з порушенням встановленого порядку, не є належним матеріалом та зразком для експертного дослідження;
суд не дав оцінки протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , відповідно до якого в останнього не було вилучено жодного речового доказу, який би мав відношення до злочину;
в мотивувальній частині виправдувального вироку судом не вмотивована неспроможність тих доказів, які стали підставою для обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки в ніч на 14 травня 2008 року з інформаційно сервісного центру майна, що належить ОСОБА_14 .
В ході проведеного апеляційним судом судового слідства учасники судового процесу висловили свою думку щодо поданих апеляцій, а засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали показання, виступили в судових дебатах та з останнім словом.
Засуджений ОСОБА_7 апеляційні вимоги змінив, не ставлячи питання про повернення справи на новий судовий розгляд, просить переглянути вирок щодо епізодів, які він не вчиняв, та призначити покарання в межах відбутого ним строку.
Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить апеляції ОСОБА_8 та прокурора залишити без задоволення та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання.
У судовому засіданні апеляційного суду 13 листопада 2014 року засуджений ОСОБА_7 пояснив, що крадіжку з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори він вчиняв сам, без участі ОСОБА_8 . Він попросив ОСОБА_8 допомогти занести кульки. Про вчинення крадіжки ОСОБА_8 нічого не знав і не знав, що знаходиться в пакетах. ОСОБА_8 допомагав йому нести додому два пакети, інші два пакети він ніс сам. Коли він виносив сейф, ОСОБА_8 цього не бачив і йому не допомагав. Визнає вину у вчиненні цієї крадіжки, але без попередньої змови з ОСОБА_8 . Не визнає вини у вчиненні крадіжок з ТзОВ "Колізей", Львівської первинної організації "УТОС", частково визнає щодо крадіжки з ТзОВ "Професійна ліга", куди він не проникав, та просить переглянути вирок в частині засудження його за цими епізодами.
У судовому засіданні 23 грудня 2014 року засуджений ОСОБА_7 пояснив, що крадіжку з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори він вчинив разом з ОСОБА_8 . Викрадені речі були в подальшому вилучені у нього з квартири. Спочатку вони з ОСОБА_8 занесли до нього додому 4 пакети з викраденими речами, потім повернулися за сейфом, який поставили на візок і завезли додому. Сейф розрізали болгаркою в квартирі.
Заперечив свої показання на досудовому слідстві про те, що він на вимогу ОСОБА_8 , коли той був в нотаріальній конторі, ходив додому за болгаркою, потім пішов додому, не взявши з контори нічого, а ОСОБА_8 сам з речами прийшов до нього додому (т.1 а.с.51).
Зміну показань в суді апеляційної інстанції щодо участі ОСОБА_8 у вчиненні злочину ОСОБА_7 обґрунтував відсутністю будь-якої допомоги з боку ОСОБА_8 .
Засуджений ОСОБА_8 підтримав подані ним та його захисниками апеляції, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляціях та доповненнях, просить апеляції його та захисників задоволити, вирок в частині засудження його скасувати й справу повернути на новий судовий розгляд.
Провівши у справі судове слідство, заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляцію сторони обвинувачення й заперечив апеляції сторони захисту, пояснення засуджених, захисника ОСОБА_6 , обговоривши наведені в апеляціях доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисників останнього слід задоволити частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 365 КПК України 1960 року перевірка вироку суду першої інстанції здійснюється апеляційним судом в межах апеляцій.
Вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції з таких підстав.
При розгляді справи суд першої інстанції допустив неповноту судового слідства та істотні порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.1, п.3 ст. 367 КПК України 1960 року є підставами для скасування вироку.
Як вбачається з обвинувального висновку, органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, в тому числі у повторному, поєднаному з проникненням у житло викраденні 05 травня 2008 року з квартири АДРЕСА_15 майна ОСОБА_34 (т.7 а.с.286-287).
В апеляції прокурор як на одну з підстав скасування вироку покликається на неправильність висновків суду фактичним обставинам справи та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих останньому злочинів, в тому числі викраденні 05 травня 2008 року майна ОСОБА_34 (т.19 а.с.166).
За змістом ч.1 ст. 275 КПК України 1960 року розгляд справи провадиться відносно підсудних в межах пред`явленого їм обвинувачення.
Положення ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року визначають питання, які суд повинен вирішити, постановляючи вирок (зокрема, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується підсудний; чи має це діяння склад злочину і якою саме статтею кримінального закону він передбачений; чи винен підсудний у вчиненні цього злочину та інші).
Згідно з ч.2 ст. 324 КПК України 1960 року при розгляді справ, в яких підсудний обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, суд, постановляючи вирок, зобов`язаний вирішити визначені ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року питання окремо по кожному злочину. Відповідно на суд покладається обов`язок дати аналіз доказів по кожному обвинуваченню, оцінюючи їх у сукупності з усіма матеріалами справи.
При розгляді кримінальної справи та постановленні вироку суд даних вимог кримінально-процесуального закону не дотримав.
Так, судом не прийнято рішення в частині обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні 05 травня 2008 року злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, й у вироку по цьому злочину питання, визначені в ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року, не вирішені.
Ні мотивувальна, ні резолютивна частини вироку не містять жодних відомостей щодо інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який мав місце 05 травня 2008 року і в результаті якого у потерпілої ОСОБА_34 з квартири АДРЕСА_15 було викрадене майно.
За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляції прокурора про доведеність органом досудового слідства вини ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину.
Отже у вироку суду не знайшло будь-якого вирішення одне з пред`явлених ОСОБА_7 обвинувачень, що свідчить про неповноту судового слідства, істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке перешкодило суду всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, що є безумовною підставою для скасування вироку.
Крім цього при постановленні вироку в частині засудження ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України суд не дотримав вимоги ст. 334 КПК України 1960 року. За змістом закону у мотивувальній частині вироку наводяться докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо підсудного, із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази. При цьому суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях підсудного, потерпілих, свідків, та інших джерелах доказів, а також, керуючись законом, дати оцінку доказам з точки зору їх допустимості, належності та достатності для постановлення відповідного судового рішення. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.
Між тим вирок містить суперечності, які ставлять під сумнів викладені у ньому висновки суду.
Так, обґрунтовуючи свій висновок про доведеність вини засудженого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд одночасно як на доказ покликався на дані на досудовому слідстві показання ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 , вчиняючи крадіжку, проник разом з ним у приміщення Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, і тут же на показання ОСОБА_7 про те, що, коли він вчиняв крадіжку протягом більше години часу, ОСОБА_8 чекав його неподалік нотаріальної контори, після чого допоміг йому перенести викрадені речі, в тому числі сейф, який вони тягли на візку до нього на квартиру; при цьому він пояснив, що речі йому передав його знайомий (т.19, а.с.131-133).
У вироку як на доказ причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину суд покликався і на ті показання ОСОБА_8 , які останній давав на підтвердження своєї невинуватості (т.19 а.с.132).
Оскільки суд першої інстанції не усунув зазначені суперечності, залишається незрозумілим, які саме докази покладені в основу обвинувального вироку, що перешкоджає встановити відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Зважаючи на те, що обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 364 КК України тісно пов`язані між собою та з обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, а наведені вище неповнота судового слідства та істотні порушення кримінально-процесуального закону призвели до незаконності вироку в цілому, вирок суду слід скасувати з поверненням справи на новий судовий розгляд відповідно до ч.4 ст. 375 КПК України 1960 року.
Аналізуючи правову позицію Європейського суду з прав людини (відображену у рішенні в справі "Салов проти України" (2005 рік) щодо застосування повноважень судів вищих інстанцій при перегляді судових рішень з метою виправлення судових помилок, а не для нового розгляду по суті, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку залишення без вирішення судом першої інстанції частини обвинувачення унеможливлює прийняття судом апеляційної інстанції остаточного рішення у справі.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінально-процесуального закону та неповноти судового розгляду, а справа поверненню на новий судовий розгляд.
Відповідно до ч.3 ст. 374 КПК України 1960 року, скасовуючи вирок, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого кримінального закону та покарання.
А тому доводи засуджених та їх захисників про невинуватість у вчиненні відповідних злочинів, про неналежність та недопустимість доказів, а також доводи прокурора про винуватість засуджених у скоєнні усіх інкримінованих їм злочинах і неправильне застосування кримінального закону мають бути перевірені в ході судового розгляду.
При цьому слід враховувати, що в разі обвинувачення особи у скоєнні кількох злочинів, які кваліфіковані за однією статтею кримінального закону і обвинувачення у деяких із них не підтвердилось, суду достатньо в описовій частині вироку із наведенням відповідних мотивів сформулювати висновок про визнання обвинувачення в цій частині необґрунтованим та виключення цих епізодів з обвинувачення.
При новому розгляді справи суд першої інстанції повинен упродовж розумного строку повно, всебічно та неупереджено дослідити обставини справи, а також з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону дати оцінку доказам у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності їх у своїх сукупності й постановити у справі законне та обґрунтоване рішення.
В зв`язку із скасуванням вироку підлягають скасуванню й окремі постанови суду від 27 листопада 2012 року.
Керуючись ст.ст. 365, 366, 367 КПК України 1960 року, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задоволити частково.
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2012 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та окремі постанови Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2012 року скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .