№1-кп/243/156/2015
В И Р О К
На підставі угоди про визнання винуватості
23 березня 2015 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Словянська, Донецької області, українця, гр-на України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
1) 20.10.2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких підстав.
ОСОБА_4 був засуджений 20.10.2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт та з 26.11.2014 року перебував на обліку в Слов`янській кримінально-виконавчій інспекції. Відповідно до ст. 37 КВК України 01.12.2014 року йому були роз`яснені права та обов`язки засудженого, він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт про що в нього було відібрано підписку.
Для відбуття покарання ОСОБА_4 був направлений до КП «Наружноеосвещение» за адресою: м. Слов`янськ, пров. Свердлова, буд. 15, де був ознайомлений з графіком роботи та зобов`язанням приступити до відбування покарання з 02.12.2014 року.
Постановою інспектора Слов`янського МВ КВІ ОСОБА_5 ОСОБА_4 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію перший, другий, третій, четвертий вівторок кожного місяця. Одночасно, ОСОБА_4 був попереджений, що у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності згідно ч. 2 ст. 389 КК України.
Однак не зважаючи на вищевказане, ОСОБА_4 став на шлях порушення порядку та ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Так 02.12.2014 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Слов`янської кримінально-виконавчої інспекції без поважних на те причин, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.
03.12.2014 року ОСОБА_4 до відбування покарання не приступив без поважних на те причин, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.
09.12.2014 року засуджений ОСОБА_4 знов не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних на те причин, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.
Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 02.12.2014 року, 03.12.2014 року, 04.12.2014 року, 05.12.2014 року, 08.12.2014 року, 09.12.2014 року, 10.12.2014 року допустив невиходи на громадські роботи, згідно складеного графіка на грудень 2014 року.
11.12.2014 року засудженому ОСОБА_4 було винесено застереження у виді письмового попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт.
Одночасно, ОСОБА_4 був попереджений, що у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності згідно ч. 2 ст. 389 КК України.
Після винесеного повторного попередження, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, продовжив порушувати порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: 11.12.2014 року, 12.12.2014 року, 15.12.2014 року, 16.12.2014 року, 17.12.2014 року, 18.12.2014 року, 19.12.2014 року, а також 16.12.2014 року не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції без поважних на те причин, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.
22.12.2014 року засудженому ОСОБА_4 знову було винесено застереження у виді письмового попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт. Одночасно, ОСОБА_4 був попереджений, що у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності згідно ч. 2 ст. 389 КК України.
Не зважаючи на це, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, продовжив порушувати порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: 22.12.2014 року, 23.12.2014 року, 25.12.2014 року, 26.12.2014 року, 29.12.2014 року 30.12.2014 року, 31.12.2014 року, допустив невиходи на громадські роботи, згідно складеного графіка на грудень 2014 року, а також 23.12.2014 року, 06.01.2015 року, 13.01.2015 року не з`явився на реєстрацію до Слов`янської кримінально-виконавчої інспекції без поважних на те причин.
20.01.2015 року засудженому ОСОБА_4 було винесено попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та його попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.
До теперішнього часу засуджений ОСОБА_4 до покарання у виді громадських робіт в КП «Наружноеосвещение» за адресою: м. Слов`янськ, пров. Свердлова, буд. 15, не приступив, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся.
Враховуючи, що 11.02.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором ОСОБА_3 була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389 ч.2 КК України покарання у вигляді 2 років обмеження волі та відповідно до ст. 71. 72 КК України остаточне покарання у вигляді 2 років 10 днів обмеження волі, на підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, суд розглянув справу відповідно до положень ч.2 ст. 473, ч.4 ст. 474 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди передбачені ст. 473 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин на думку суду угоду про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 під час досудового розслідування, належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.
Речових доказів по справі не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370, ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання за даною статтею кримінального кодексу у вигляді 2 років обмеження волі .
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2014 року та з урахуванням правил ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 10 днів обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в даний орган.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувався та не обирався.
Речових доказів по справі не має.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1