Справа №1-125 2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А І
Н И

15 серпня 2008
року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі :
головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Корсаковій І.С.,

за участю прокурора-
Гамери Н.В.,

адвоката -
ОСОБА_2,

представника потерпілих -
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця та громадянина України, невійськовозобов”язаний, з
базовою середньою освітою, одруженого,
маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не
судимого

за ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т
А Н О В И В :

В
ніч на 13 квітня 2008 року в с.Єлизаветівка Снігурівського району Миколаївської
області ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом
- автомобілем марки ВАЗ-2101 державний номерний знак НОМЕР_1, належним
йому на праві власності, в порушення вимог п.2.9 «а», 12.1, 12.3 та 2.3 «б»
Правил дорожнього руху України - був у стані алкогольного сп»яніння, допустив
неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не реагував на її
зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не
забезпечив його постійного контролю та безпечного керування транспортним
засобом і при виникненні небезпеки для руху
та перешкоди, яку як водій об»єктивно спроможний був виявити, не вжив
негайно заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і
допустив з»їзд автомобіля з ґрунтової дороги в річку Інгулець з подальшим
затопленням транспортного засобу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди
потерпілому пасажиру ОСОБА_4 заподіяно смерть, внаслідок механічної асфіксії
від утоплення.

У судовому засіданні підсудний вину в
скоєнні злочину визнав частково та пояснив, що
ввечері 12 квітня 2008 року
спільно з потерпілим ОСОБА_4 і іншими особами вживали спиртні напої.
Після півночі, рухаючись у напрямку с.Баратівка Снігурівського району
Миколаївської області перед пішохідним мостом через річку Інгулець, потерпілий,
який знаходився в машині у якості пасажира і так само в стані сп»яніння,
відволік його від управління транспортним засобом, через що автомобіль
некерованим з»їхала у воду. Обстановку оцінив неадекватно, вважав, що ОСОБА_4
самостійно вибрався з салону, тому з місця пригоди пішов. Заподіяння тяжких
наслідків щодо потерпілого не бажав, перебував з ним у приятельських
стосунках.

Незважаючи на часткове визнання вини
підсудним, його вина у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами:

- показання потерпілих ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 - батьків загиблого, які показали, що син 1986 року народження проживав
з ними однією сім»єю. Ввечері 12 квітня 2008 року без попередження пішов з
дому, а вранці наступного дня від підсудного дізналися про його загибель.
Просили постановити про стягнення на їх користь відшкодування понесених
матеріальних затрат на поховання і поминальні обіди, загалом у сумі 5535грн.та
стягнення з підсудного, як винної у смерті ОСОБА_4 особи, по 10 000грн. кожному
морального відшкодування, зваживши на глибину їх душевних страждань,
психологічної травми від втрати рідної людини

- показаннями свідка ОСОБА_7, який
підтвердив, що 12 квітня 2008 року разом з підсудним та потерпілим на
автомобілі першого їздив в с.Єлизаветівка Снігурівського району до знайомого
ОСОБА_8, де вживали спиртне. Після півночі
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 поїхали разом. За деякий час, підсудний прийшов до клубу с.Єлизаветівка Снігурівського
району, був збуджений і повідомив про затоплення машини

- аналогічним показаннями свідка
ОСОБА_8, який додатково вказав, що підсудний та потерпілий були в стані
сильного алкогольного сп»яніння.

- показаннями свідка ОСОБА_12, яка
засвідчила, що в ніч на 13 квітня 2008 року бачила ОСОБА_1 в стані алкогольного
сп»яніння, що унеможливлювало керування ним транспортним засобом. Рух до
пішохідного мосту через річку Інгулець він розпочав «на великій швидкості».

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що
потерпілий ОСОБА_4 - брат протягом дня 12 квітня 2008 року вживав спиртне, а в
вечорі поїхав з ОСОБА_1 і додому не повернувся.

- показаннями свідків ОСОБА_10 і
ОСОБА_11, пояснивши, що про дорожньо-транспортну пригоду їм стало відомо від
підсудного, який повернувся за місцем проживання вранці 13 квітня 2008 року.
Знаходячись у неадекватному стані, він перевіряв, чи є вдома ОСОБА_4, а за його
відсутності зробив висновок про загибель їхнього родича.

- протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди з доданою схемою та фото таблицею (а.с.3-8),
згідно якого зі східного берегу річки Інгулець в 250 м від с.Єлизаветівка
Снігурівського району було піднято автомобіль ВАЗ 2101 державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, в якому знаходився труп ОСОБА_4 На момент огляду вищезазначеного
транспортного засобу (протокол огляду на а.с.9) виявлено деформацію переднього
лівого крила, тріщини у лобовому склі, інші несправності відсутні.

- висновком експерта №94 експертизи
трупу ОСОБА_4, згідно якого причиною смерті потерпілого є механічна асфіксія, в
результаті дихальних шляхів рідиною при утопленні. У крові трупу знайдено
алкоголь у кількості 2.86 %, що по відношенню до живих осіб, визначається як
стан сильного алкогольного сп»яніння (а.с.38-39).

Дослідивши докази, суд кваліфікує
дії підсудного за ст. 286 ч.2 КК України - як порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть
потерпілого.

Суд виключає із об»єму
обвинувачення порушення підсудним п.п.31.4 та 31.4.1 «а» Правил дорожнього руху
України, якими забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з
законодавством за наявності зміни конструкції гальмівної системи, постільки
таке порушення не перебуває у причино-наслідковому зв»язку з наслідками, які наступили. Так, за
висновком експерта №1/157 (а.с.107-113) виявлена несправність гальмівної
системи не мала впливу на дану дорожньо-транспорту пригоду. Суд не приймає
доводів підсудного та захисту щодо встановлення факту втручання потерпілого у
керування автомобілем та фізичного відсторонення підсудного від означеного, що
вони вважали непереборною силою, яка була причиною з»їзду у водоймище,
постільки такі твердження ґрунтуються лише на поясненнях самого підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує на
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що є тяжким злочином,
обставини справи, дані про особу підсудного, який характеризується позитивно і
має на утриманні двох малолітніх дітей, пом"якшуючі покарання обставини -
вчинення злочину вперше, обтяжуючу
покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння. Судом
враховуються і прийняття ОСОБА_1 мір до відшкодування заподіяних збитків.

Цивільний позов потерпілих про
відшкодування матеріальних збитків знайшов своє часткове обгрунтування в ході
судового розгляду за накладною про придбання ритуальних предметів, чеку на
оплату квітів (а.с.89-90), довідки ПП ОСОБА_13 про вартість комплексного
поминального обіду (а.с.93), показань свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які
підтвердили, що фактично приготування поминальних обідів мало місце двічі на
загальну кількість осіб 155 чоловік і визначається судом у сумі 3048грн.

При визначенні розміру моральної
шкоди суд враховує ступінь родинних стосунків потерпілих і загиблого як
батьків і сина, глибину їх моральних страждань та психологічної травми
від втрати і визначає такий у 10 000грн. кожному.

Відповідно до ст.93 КПК України
суд постановляє про стягнення з підсудного витрат по проведенню автотехнічних
експертиз на користь науково-дослідної установи.

.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні
злочинів, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з відбуванням у
кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керування транспортними
засобами на строк три роки.

Міру запобіжного заходу засудженому
до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків по 1524грн. та
моральної шкоди по 10000грн. кожному.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області витрати по проведенню
автотехнічних експертиз у загальній сумі
973грн.56коп.

Речові докази - автомобіль ВАЗ 2101
державний номер НОМЕР_1 зі штрафного майданчику Снігурівського РВ УМВС
повернути ОСОБА_1; мішок з насінням соняшнику знищити як такий, що за плином
часу і за умов зберігання втратив свою майнову цінність.

На вирок може бути подано апеляцію до
Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом 15-ти діб з
моменту проголошення, засудженим з моменту вручення копії вироку.

Головуючий