Справа № 646/7446/15-к
№ провадження 1-кс/646/2994/2015
УХВАЛА
ІМЕН ЕМ УКРАЇНИ
15.06.15року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 28.12.2012р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, яке погоджено з прокурором та яким просить:

· надати дозвіл йому та членам слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні на тимчасовий доступ до документів, а саме: завірених належним чином копій матеріалів кримінальної справи №49-3028 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України та ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України (судовий № 1-511/11), яка перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований по АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 з можливістю вилучення вищевказаних завірених належним чином копій документів;
· зобов`язати співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 надати доступ до оригіналів матеріалів кримінальної справи №49-3028 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України та ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України (судовий № 1-511/11) та виготувати за завірити належним чином копії зазначених документів.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням прокуратури Харківської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 28.12.2012р. за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27 - ч.2 ст.375 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2010р. слідчий в ОВС ГПУ ОСОБА_7 порушив відносно ОСОБА_5 кримінальну справу за фактом вчинення останнім злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, та затримав останнього у вказаній кримінальній справі відповідно до ст.115 КПК України.

За результатами досудового розслідування кримінальної справи у відношенні ОСОБА_5 вона була направлена до суду та 27.02.2012р. головуючим суддею ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , а також суддями вищевказаного суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було постановлено обвинувальний вирок, яким визнано винним та засуджено ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що оскільки до предмету доказування у даному кримінальному провадженні входить дослідження обставин порушення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України, то виникла обґрунтована необхідність в отримані засвідчених належним чином копій матеріалів вказаної кримінальної справи, і саме засвідчені належним чином копії матеріалів вказаної кримінальної справи можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

В той же час, без таких копій зазначених документів зібрання доказів для встановлення усіх обставин порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неможливим.

Слідчий вважає, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження мають важливе значення матеріали зазначеної кримінальної справи (судовий № 1-511/11), враховуючи неможливість іншим способом встановити обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, виникла необхідність у тимчасовому доступі до них з отриманням засвідчених належним чином їх копій, з можливістю їх вилучення для детального вивчення та в разі необхідності проведення експертних досліджень.

В ході слідства здобуто достатні дані, які вказують на те, що оригінали матеріалів кримінальної справи (судовий № 1-511/11) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України знаходяться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 .

У клопотанні слідчий просить розглянути його без виклику працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на існування реальної загрози знищення, підроблення та спотворення вищезазначених документів.

Але достатнього обґрунтування, передбаченого ч.2 ст.163 КПК України, слідчим не надано, тому суд повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_3 про час та місце розгляду клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, якими воно обгрунтоване.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не прибув з невідомих причин.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання докази, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливість ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх(здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження зі клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутись із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1)перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2)самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3)не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням прокуратури Харківської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 за заявою ОСОБА_5 про вчинення злочину працівниками прокуратури та суду під час досудового слідства та судового розгляду у кримінальній справі №493028.

12.08.2014р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27 - ч.2 ст.375 КК України,.

Так, у повідомленні про підозру, зокрема, зазначено, що 02.11.2010р. слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , у рамках кримінальної справи № 49-3028 порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_5 ; та ОСОБА_6 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

05.11.2010р. слідчим ОСОБА_7 обрано підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд і того ж дня ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

Під час досудового слідства ОСОБА_5 , виконуючи умови обраного щодо нього запобіжного заходу, з місця постійного проживання без дозволу слідчого не відлучався та на вимогу слідчого своєчасно з`являвся до останнього для участі у проведенні слідчих і процесуальних дій.

11.12.2010р. слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 дії ОСОБА_5 перекваліфіковано та щодо нього порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Цього ж дня, тобто 11.12.2010р., щодо ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, яку об`єднано в одне провадження із кримінальною справою № 49-3028.

13.12.2010р. ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 365 КК України, та оголошено про закінчення досудового слідства в порядку ст. 218 КПК України.

У подальшому, 14.12.2010р., 15.12.2010р., 16.12.2010р., 20.12.2010р., слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , 22.12.2010р. слідчий групи слідчих ОСОБА_11 , слідчі в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 і ОСОБА_12 надали першому заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_13 рапорти, в яких вказали, що ОСОБА_5 начебто не з`являється для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, зводить наклепи на Генеральну прокуратуру України та її керівництво, зухвало поводиться, вимагає надати йому для ознайомлення всі матеріали кримінальної справи.

На виконання зазначеної незаконної вказівки першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 24.12.2010р. слідчий ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого в АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про те, що підстави для виконання злочинної вказівки ОСОБА_13 відсутні, діючи умисно, з мотивів кар`єризму, який виразився у його бажанні догодити особам, зацікавленим в обмеженні конституційних прав ОСОБА_5 та перешкоджанні останньому можливості здійснювати свої функції як політичного діяча та представника опозиції щодо чинного на той час Уряду та Президента України, а також отримати у подальшому від зазначених вище осіб сприяння у його просуванні по службі, виніс постанову про поновлення досудового слідства у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України, та наступного дня, тобто 25.12.2010р., склав та підписав подання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, оскільки наявний запобіжний захід начебто не забезпечив належної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень органу досудового слідства. При цьому в поданні слідчий ОСОБА_7 умисно та безпідставно зазначив, що ОСОБА_5 начебто чинить перешкоди слідству шляхом умисного затягування строків слідства, постійно ухиляється від явки до слідчого, не виконує процесуальні рішення слідчого, чинить тиск на свідків у кримінальній справі з метою їх дискредитації і тим самим створює собі можливість уникнути кримінальної відповідальності. Посилаючись саме на ці вигадані обставини, слідчий ОСОБА_7 намагався переконати суд, що саме взяття ОСОБА_5 під варту забезпечить виконання ним процесуальних рішень слідчого і дасть змогу перешкодити ОСОБА_5 чинити тиск на свідків.

Вказане подання, незважаючи на те, що воно не містило жодних обґрунтованих підстав, передбачених ст. ст. 148-151 КПК України, до зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, про що було достеменно відомо першому заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_13 , було останнім того ж дня, тобто 25.12.2010р., погоджене шляхом особистого підписання, після чого скероване слідчим ОСОБА_7 для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За даними виписки з медичної картки ОСОБА_5 від 29.12.2010р. (одразу після арешту), він хворів лише на гастрит, панкреатит та цукровий діабет 2 типу.

Однак після ув`язнення, тобто з 29.12.2010р., ОСОБА_5 набув такі хвороби: виразку 12 - палої кишки, яка прогресує; гострі ерозії шлунку; хронічний себорейний дерматит; хронічний дуоденіт; еутиреоз; вперше виявлений субкомпенсований цукровий діабет; панкреатит; шлунково-кишкову кровотечу; ерозійний гастрит; токсично-метаболічну енцелопатію (дегенеративний неврологічний розлад, який спричинений виділеннями токсичної речовини); цироз печінки з ознаками портальної гіпертензії; варикоз вен стравоходу; КТ - ознаки дифузійних змін печінки з_початковими ознаками портальної гіпертензії; хронічний холецистит; кісти лівої нирки; жирову хворобу печінки; ерозивний хелікобактер асоційований з гастритом; поліпоз жовчного міхура; дифузні зміни в підшлунковій залозі; ангоміоліпоми правої нирки; ураження печінки по типу хронічного гепатиту; синдром подразненого кишечника; дивертикулярну хворобу сигмовидної кишки; хронічний панкреатит; вірус гепатиту ТТУ в крові ДНК; міозит; синдром ВСД по гіпертензивному типу (підвищення артеріального тиску); підозру на екзокринну недостатність підшлункової залози; дивертикулярну хворобу сигмоподібної кишки; хронічний гастрит асоційований з хелікобактер пілорі. Також встановлено 2 епізоди шлункових крововиливів, у наслідок розриву вен стравоходу. При цьому 30.08.2011р. незалежною комісією лікарів під керівництвом професора ОСОБА_14 зроблено висновок, що при відсутності належного лікування можливе подальше прогресування цирозу та трансформація його в гепатоцелюлярний рак.

Вказані діагнози встановлювалися та підтверджувалися під час медичних оглядів ув`язненого ОСОБА_5 , які проводилися 06.05.2011р., 23.05.2011р., 28.05.2011р., 30.08.2011р., 06.09.2011р., 15.09.2011р., 20.09.2011р., 05.11.2011р., 14.12.2011р., 20.01.2012р., 20.04.2012р., 09.07.2012р.

Зазначені вище активні протиправні дії ОСОБА_7 були враховані та підтримані керівництвом Генеральної прокуратури України, зацікавленими в обмеженні конституційних прав ОСОБА_5 та перешкоджанні останньому можливості здійснювати свої функції як політичного діяча і представника опозиції щодо чинного на той час Уряду та Президента України, що сприяло подальшому просуванню ОСОБА_7 по службі.

Крім того, 24.12.2010р., після поновлення досудового слідства у

кримінальній справі №49-3028 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.365 КК України, слідчий ОСОБА_7 , виконуючи вказівку Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 , діючи умисно, з мотиву кар`єризму, який

виразився у його бажанні догодити особам, зацікавленим в обмеженні конституційних прав ОСОБА_5 та перешкоджанні останньому можливості здійснювати свої функції як політичного діяча та представника опозиції щодо чинного на той час Уряду та ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також отримати у подальшому від зазначених вище осіб сприяння у його просуванні по службі, за відсутності підстав, передбачених ст.94 КПК України, порушив щодо ОСОБА_5 кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, та прийняв її до свого провадження.

У подальшому, того ж дня, тобто 26.12.2010р., слідчий ОСОБА_7 , діючи на виконання вказівки Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 щодо ізоляції ОСОБА_5 від політичного та у спільного життя шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завідомо незаконно затримав ОСОБА_5 як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, у кримінальній справі, яка була порушена ним же 24.12.2010р.

Факт незаконного затримання ОСОБА_5 слідчим ОСОБА_7 підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 03.07.12 у справі «Луценко проти України», яке набуло остаточного статусу для України 19.11.2012р.

Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що затримання ОСОБА_5 було здійснене з іншою метою, ніж та, що передбачена пунктом 1 статті 5 Конвенції і, таким чином було свавільним і таким, що суперечило цьому положенню. Таким чином, мало місце порушення пункту 1 статті 5 Конвенції щодо цього.

Також у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини Високий Суд зазначив, що обставини справи наводять на думку, що незабаром, після зміни влади, заявника, який був одним з колишніх міністрів уряду та лідером популярної політичної партії, було обвинувачено у зловживанні владою та притягнуто до відповідальності. Це відбулось в контексті, який зовнішні спостерігачі охарактеризували як політично мотивоване переслідування опозиційних лідерів. Справа заявника разом зі справою колишнього Прем`єр-міністра ОСОБА_15 привернула як національну, так і міжнародну увагу. За цих обставин твердження заявника на початковій стадії щодо можливого політичного тиску на нього перед майбутніми виборами, а також його скарга про те, що однією з підстав для взяття його під варту було його спілкування з представниками засобів масової інформації та його публічне заперечення проти пред`явлених йому обвинувачень, є достатніми підставами для розгляду питання взяття заявника під варту з точки зору статті 18 Конвенції. Отже, Суд дійшов висновку, що у своїх поданнях щодо фактів та права заявник по суті заявив скаргу про те, що його затримання та тримання під вартою мали інші цілі.

На підставі цього рішення Європейського суду з прав людини внаслідок порушення прав ОСОБА_5 , передбачених ст.ст.5, 18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, останньому державою Україна 17.01.2013р. було сплачено моральну шкоду у сумі 158812,92 грн.

Таким чином, через вищезазначені протиправні дії слідчого ОСОБА_7 та першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 державі заподіяно матеріальні збитки у вказаному розмірі.

Крім того, у своїй заяві від 07.05.2014р. про кримінальне правопорушення, поданій на ім`я Генерального прокурора України, ОСОБА_5 , зокрема, вказував, що 26.12.2010р. він був незаконно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7 біля його постійного місця проживання, при цьому його не повідомляли та у протоколі не було зазначено, в якому злочині він підозрюється та затримується. Слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 за участю працівників спецпідрозділу «Альфа» заявник був доставлений до приміщення СБУ за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно утримувався до 08.00 години ранку 27.12.2010р., коли був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Слідчий ОСОБА_7 відмовив захиснику заявника, адвокату ОСОБА_17 , у видачі копії протоколу затримання та постанови про порушення стосовно заявника кримінальної справи. Як стало відомо заявникові вже у січні 2011 року, він був затриманий за обвинуваченням за нібито зловживання посадовим становищем за ст..364 КК України, і яке було повністю надуманим. 20 липня 2012 року у судовому засіданні державне обвинувачення відмовилося від того, що у діях заявника є склад злочину, передбаченого ст..364 КК України, та він був обвинувачений у службовій недбалості за ч.1 ст.367 КК Украни, яка взагалі не передбачає такої санкції як позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала кримінальна справа №1-511-11 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України (в редакції до набрання чинності Законом №3207-VI від 07.04.2011р.) та ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України, за результатами розгляду якої 27.02.2012р. було ухвалено вирок.

Таким чином, слідчим доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування свого клопотання.

Одержати засвідчені належним чином копії документів вищевказаної кримінальної справи (судовий № 1-511/11) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України іншими способами не можливо, враховуючи, що доступ до матеріалів судової справи є обмежений законом.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчому надається дозвіл на тимчасовий доступ до вказаної кримінальної справи з правом отримання її засвідчених належним чином копій, а тому окреме зобов`язання працівників суду для цих цілей є недоречним та не відповідає вимогам КПК України, враховуючи, що ухвала підлягає виконанню особою (особами) у володінні (розпорядженні) якої знаходяться відповідні документи.

Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 131-132, 159-164,166, 392-395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Частково задовольнити клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 28.12.2012р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України.

Надати слідчому в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000266 від 28.12.2012р., та членам слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні, дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме: засвідчених належним чином копій матеріалів кримінальної справи №49-3028 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.365 КК України та ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.358 КК України (судовий № 1-511/11), яка перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований по АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення вищевказаних засвідчених належним чином копій документів.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали один місяць.

У разі невиконання ухвали слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на поступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1