Дата документу Справа № 317/785/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/785/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1388/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2015 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 9 квітня 2013 року Київським районним судом м. Сімферополь за ст. 186 ч. 1 КК України до сплати штрафу 850 грн.; 7 серпня 2013 року Київським районним судом м. Сімферополь за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі зі сплатою штрафу 850 грн.; 5 вересня 2013 року Київським районним судом м. Сімферополь за ст. 203-2 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі зі сплатою штрафу 850 грн. з конфіскацією грального обладнання;

засудженому 2 жовтня 2013 року Київським районним судом м. Сімферополь за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим вироком цього ж суду від 7 серпня 2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі та сплати штрафу у розмірі 850 грн.,

відмовлено у задоволенні його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2014 року скорочено на половину невідбуту частину строку покарання на строк 1 рік 7 місяців 20 днів, у зв`язку із застосуванням акту амністії.

Початок строку 02.10.2013 року. Кінець строку 09.12.2015 року.

Засуджений ОСОБА_7 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 31.05.2013 року. Під час тримання в Сімферопольському СІЗО, допустив одне порушення режиму тримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення накладено до набуття вироком чинності, заохочень не мав.

В Біленьківській ВК-99 відбуває покарання з 07.12.2013 року.

Адміністрацією Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) засуджений ОСОБА_7 допустив 1 порушення режиму відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашене у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 1 раз заохочувався правами начальника відділення СПС. У відношенні до персоналу установи грубості не проявляє, але їх вимоги виконує тільки під контролем. На виробництві колонії не працевлаштований по незалежним від нього обставинам. Не приймає участі у суспільному житті відділення, програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій.

З наданої характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд зазначив, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки засуджений не приймає участі у суспільному житті відділення, програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій, не довів свого виправлення та на шлях виправлення не став.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання, оскільки всі його порушення погашені в установленому законом порядку, суд не з`ясував всіх обставин справи, зокрема те, що він працює з моменту прибуття в колонію до теперішнього часу, чим порушив його права та законодавство України.

Просить ухвалу скасувати, застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 ч. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно встановлено відсутність достатніх та беззаперечних підстав для застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.

З наданих адміністрацією Біленьківської виправної колонії (№ 99) вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання у відношенні до персоналу установи грубості не проявляє, але їх вимоги виконує тільки під контролем. На виробництві колонії не працевлаштований по незалежним від нього обставинам. Не приймає участі у суспільному житті відділення, програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій. Комісією установи відмовлялось ОСОБА_7 18 жовтня 2014 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким та 27 лютого 2015 року - в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Згідно з довідкою про стягнення та заохочення виданої на засудженого ОСОБА_7 , встановлено, що останній за час перебування в Біленьківської виправної колонії мав 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 1 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку (а.с. 8, 9).

Зважаючи на зазначені обставини, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх підстав, які б свідчили про те, що останній довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляції засудженого і скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженому - з моменту вручення копії данної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3