Справа № 464/1484/15-к
пр.№ 1-кп/464/114/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/1484/15-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002876 від 6 листопада 2014 р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, з базовою вищою освітою, неодружений, має малолітню доньку, українець, громадянин України, невійськовозобов`язаний, має судимість: 1. 25 вересня 2014 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, покарання не відбуто; 6 лютого 2015 р. Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу, покарання відбуто, -

за ч.2 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 21.10.2014 р. приблизно о 14:00 год., перебуваючи в квартирі своєї колишньої дружини, що на АДРЕСА_2 , скориставшись моментом, що у даній квартирі нікого немає, викрав звідти золотий ланцюжок вагою 2,52 грами та золоту ладанку вагою 0,79 грами, які належали його малолітній дочці ОСОБА_7 , чим завдав матеріальної шкоди останній на загальну суму 3000 грн. Після цього, 25.10.2014 р. ОСОБА_3 дані золоті вироби заклав у ломбард «Скарбниця», що по вул. Сихівська,30 у м. Львові, за що отримав грошові кошти у сумі 925 грн.

Крім цього, він, 19.11.2014 року близько 14:10 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у відділі побутової хімії супермаркету ДП «Фуршет Центр», що за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38, взяв зі стелажа 8 упаковок підгузників марки «Памперс», загальною вартістю 2858 грн., та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вийшов з супермаркету, не пред`явивши до оплати на касі вищевказаний товар.

Крім цього, він, 25.11.2014 року близько 15:45 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у відділі побутової хімії супермаркету ТзОВ «ДЦ Україна» магазин «Ватсонс», що за адресою: м. Львів, вул. Антонека-Давидовича, 10, взяв зі стелажа 8 упаковок підгузників марки «Памперс», загальною вартістю 2840 грн., та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вийшов з супермаркету, не пред`явивши до оплати на касі вищевказаний товар.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні крадіжки, повторно, визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Цивільний позов ТзОВ «ДЦ Україна» про відшкодування майнової шкоди в сумі 2840 грн. визнав повністю. Просить суд його суворо не карати.
З огляду на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, має малолітню дитину, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має формальну характеристику за місцем проживання, має судимість, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні умисні корисливі злочини та вчинив під час невідбутого покарання за попереднім вироком, однак на шлях виправлення не став та вчинив злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, враховуючи суспільну небезпечність вчиненого, характер і ступінь тяжкості злочину, рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, його соціальний статус, характеристику та те, що не займається суспільно-корисною діяльністю, завдана шкода в повному обсязі не відшкодована, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, пов`язаного з ізоляцією від суспільства та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу, у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.

При цьому відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а відтак враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить підстав для висновку про можливість для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України та виключається можливість для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України.

За правилами ст.71 КК України обвинуваченому слід повністю приєднати покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 25 вересня 2014р., з врахуванням правил ст.72 КК України, строком 15 днів позбавлення волі.
Розглядаючи заявлений цивільний позов потерпілого, цивільного позивача ТзОВ «ДЦ Україна» про стягнення майнової шкоди в сумі 2840 грн., суд враховує наступне.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового розгляду справи було встановлено факт крадіжки обвинуваченого з магазину «Ватсонс» ТОВ «ДЦ Україна» майна на суму 2840 грн., що є підставою для стягнення з останнього на користь потерпілого матеріальної шкоди в даному розмірі. Відтак цивільний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Аналізуючи положення ст.377 КПК України, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально, суд вважає, що з метою забезпечення виконання вироку та недопущення його ухилення від призначеного покарання, а також попередження вчинення нових злочинів, обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2014 р. строком п`ятнадцять днів позбавлення волі та визначити остаточне покарання у вигляді одного року шість місяців п`ятнадцять днів позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 6 лютого 2015 р.

Цивільний позов ТзОВ «ДЦ Україна» задоволити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «ДЦ Україна» 2840 грн. майнової шкоди.

Речові докази два компакт-диски DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження від 19 листопада 2014 р. та 25 листопада 2014 р., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити без змін взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1