Ухвала

іменем україни

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

при секретарі ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001251 щодо ОСОБА_1 за касаційними скаргами заступника прокурора Чернігівської області та засудженої ОСОБА_1 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку смт Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, мешканку АДРЕСА_1, громадянку України, раніше не судиму,

засуджено за:

ч. 1 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

ч. 1 ст. 311 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Апеляційний суд Чернігівської області залишив без зміни зазначений вирок місцевого суду.

Як зазначено у вироку місцевого суду ОСОБА_1, попередньо незаконно виготовивши та зберігаючи в АДРЕСА_1 психотропну речовину амфетамін, яку 24 грудня 2013 року, близько 19 год. незаконно перевезла на територію Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого по проспекту Миру в м. Чернігові, де незаконно збула особі під вигаданими особистими даними ОСОБА_2 0,00089 г амфетаміну за 120 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, попередньо незаконно виготовивши та зберігаючи в АДРЕСА_1, психотропну речовину - амфетамін, 15 січня 2014 року у вечірній час, повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, передала останній вказану психотропну речовину, яку зазначена особа у цей же день, близько 21 год., незаконно перевезла на територію Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого по проспекту Миру в м. Чернігові, де незаконно збула ОСОБА_2 0,0110 г амфетаміну за 120 грн.

У подальшому 15 січня 2014 року, у вечірній час, працівниками міліції, в ході проведення санкціонованого обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_1 у АДРЕСА_1, було виявлено та вилучено 68,0 мл соляної кислоти, яка згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.12.2000 р. «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» віднесена до списку 2 таблиці 4 «Прекурсори, стосовно яких встановлюються заходи контролю», і яку ОСОБА_1 незаконно зберігала за вказаною адресою.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 належним чином не перевірені і ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає про незаконність вироку суду першої інстанції, вказуючи при цьому на невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження та, що доводи, наведені у її апеляційній скарзі, які стосуються відсутності в її діях складу правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК, та які стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційним судом не перевірені. Також зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора та частково підтримав касаційну скаргу засудженої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, касаційна скарга засудженої - частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК, та призначив їй, застосувавши положення ст. 70 КК, відповідне покарання.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, засуджена ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила вирок суду в частині засудження її за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК скасувати, а кримінальне провадження закрити, при цьому наводила доводи, у тому числі, аналогічні доводам її касаційної скарги. Посилалась на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначала, що під час судового розгляду пояснювала, що збутом психотропних речовин вона не займалась.

Апеляційний суд, переглянувши кримінальне провадження за вказаною апеляційною скаргою, дійшов висновку про її безпідставність та залишив вирок суду без зміни.

Згідно з вимогами ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Разом із тим, указаних вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд не виконав. Доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, які є аналогічні доводам її касаційної скарги, щодо відсутності в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК, та щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, суд апеляційної інстанції взагалі не перевірив.

Зазначені порушення колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у кримінальному провадженні в апеляційній інстанції.

З огляду на наведене ухвала апеляційного суду, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, касаційна скарга прокурора - задоволенню, а касаційна скарга засудженої - частковому задоволенню.

Під час нового розгляду необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженої, перевірити обґрунтованість вимог, наведених у її касаційній скарзі, і постановити законне та мотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 376, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5