АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1735/14-к Номер провадження 11-кп/786/230/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського Полтавської області від 17 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Німеччина, жителя м. Кременчука, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до арешту працював електрозварювальником на ПАТ «Кременчуцький завод металевих виробів», одруженого, маючого на утриманні малолітного сина 2006 р.н., раніше судимого:

- 24.05.2002 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки ;

- 17.02.2003 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі ;

- 05.06.2003 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.304, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 11 днів;

- 23.10.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 04.12.2008 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.190, 353, ч.2 ст. 301,70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 12.07.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк на 1 рік 7 місяців;

- 09.07.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185 ч.1 ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 04.10.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185,ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 11.10.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст.185, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 06.12.2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі ;

10) 09.12.2013 року Октябрьським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі ;

- 16.12.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука на ч.3 ст.185,ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі;

- 23.01.2014 року Октябрьським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі ;

- 27.01.2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.263, 71 КК України на 1 рік 8 місяців позбавлення волі;

- 22.04.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі;

- 24.06.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ч.ч.1, 2 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. За сукупністю злочинів за у порядку ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.06.2014 року обрано остаточне покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Відповідно до ст. 100 КПК вирішено долю речових доказів.

За змістом вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він, маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та повторно вчинив низку корисливих злочинів. Так наприкінці липня 2013 року, шляхом підбору ключа до замку воріт гаража № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та знаходиться в блоці № НОМЕР_2 гаражного товариства АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_9 проник до його приміщення, звідки таємно викрав автомобільну акумуляторну батарею «Варта», вартістю 500 грн. та кутову шліфувальну машинку вітчизняного виробництва вартістю 50 грн., які належали ОСОБА_8 .

Він же, наприкінці липня 2013 року, шляхом підбору ключа до замку воріт гаража № НОМЕР_3 в блоці № НОМЕР_4 у вищезгаданому товаристві, проник до приміщення гаража ОСОБА_10 та викрав дві автомобільні шини «Росава», вартістю по 200 грн. та електродриль «Ферм», вартістю 172 грн., які належали потерпілому.

Продовжуючи злочинну діяльність, наприкінці липня 2013 року, ОСОБА_9 в аналогічний спосіб проник до гаражу № НОМЕР_5 гаражного блоку № НОМЕР_2 у вищевказаному товаристві, що належав ОСОБА_11 , звідки таємно викрав належні останньому електродриль марки «Бош», вартістю 200 грн. та кутову шліфувальну машинку «Енхель», вартістю 87 грн.

У подальшому, наприкінці серпня 2013 року, ОСОБА_7 аналогічним способом проник до гаражу № НОМЕР_6 у блоці №1 цього ж гаражного товариства, що належить ОСОБА_12 , звідки вчинив крадіжку чотирьох зимових автомобільних шин «Michelin» вартістю 738 грн. кожна, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2952 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає призначене йому покарання надмірно суворим і просить змінити вирок та на 1 місяць зменшити йому строк покарання до 8 років позбавлення волі. На обґрунтування своїх вимог посилається на визнання вини і каяття, наявність на утриманні батьків пенсійного віку та малолітньої дитини.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , що підтримував свою скаргу та стверджував, що поставлені йому у провину правопорушення були розкриті якраз за його з`явленням із зізнанням, думку прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість судового рішення та безпідставність поданої апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до її задоволення.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку суду, та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Твердження апелянта про те, що районний суд не взяв до уваги деякі обставини, що впливали на розмір покарання, та призначив йому надмірно суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, судимості за які не зняті і не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти нові корисливі злочини. Після засудження його вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука 09.07.2013 року за ч.3 185 КК України (а.с. 106), ОСОБА_9 у тому ж самому місяці продовжив вчиняти крадіжки, пов`язані з проникненням до приватних володінь громадян, що вказує про стійке небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу винного, його стійке небажання припинити злочину діяльність, розмір та характер заподіяної шкоди.

У той же час при обранні покарання ОСОБА_7 судом не залишено поза увагою і ряд обставин, що пом`якшують його покарання визнання вини та каяття, сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні дитини, часткове повернення викраденого майна потерпілим, з урахуванням яких суд призначив обвинуваченому співрозмірне покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, частково склавши призначене покарання за оскаржуваним вироком і попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.06.2014 рок, яким ОСОБА_9 засуджений до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, остаточно призначивши до відбування покарання у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить обвинуваченому ОСОБА_9 . Щодо тверджень останнього у апеляційній інстанції на те, що ці злочини були розкриті завдяки його явці з повинною, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Отже, з урахуванням викладеного, доводи в апеляційної скарги щодо наявності підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ті обставини, на які посилається апелянт належно були враховані судом першої інстанції, який обрав ОСОБА_7 за вчинене справедливе покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2