Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/553/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2015 року. м. Кіровоград
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000694 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок завданої матеріальної шкоди 44627 грн. та 150000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1917 грн. 96 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_11 визнано винуватим та засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, при таких обставинах.

Так, 23.10.2014 року близько 19 год., ОСОБА_11 , в порушення вимог п.п. 31.4 та 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України (ПДР), згідно яких: Водієві забороняється:

п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.5. Колеса і шини: г)на одну вісь транспортного засобу встановлено ..., шини ... різних моделей з різними малюнками протектора...; керуючи автомобілем Маzda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_13 , достовірно знаючи про технічну несправність транспортного засобу, що виражалась у встановленні на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, рухаючись по автодорозі Ульяновка - Грушка, на території Ульяновського району, Кіровоградської області, зі сторони с. Грушка в напрямку м. Ульяновка, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР, згідно яких:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б)бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

не врахував стан дорожніх та погодних умов, проявив особисту безпечність та неуважність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, при цьому порушуючи вимоги п. 12.2 ПДР, відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги під час руху у темну пору доби та в складаних погодних умовах, які обумовлювалися вологим покриттям дороги та наявністю опадів у вигляді мряки, не вибрав безпечну швидкість, чим позбавив себе можливості безпечно керувати автомобілем, та в порушення п. 19.3 ПДР відповідно до якого «у разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху», своєчасно виявивши на проїзній частині транспортний засіб, який наближався в зустрічному напрямку, не зменшив швидкості руху керованого транспортного засобу, яка б відповідала умовам фактичної видимості дороги в напрямку руху ( з урахуванням світла фар зустрічного автомобіля) і в порушення вимог п.п. 12.3, 13.1 та 13.3 ПДР згідно яких:

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

п. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

не вживши заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та не витримавши безпечного інтервалу, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_14 , котрий рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини.

Після наїзду на пішохода ОСОБА_11 не зупинився та продовжив рух у напрямку місця проживання, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР, згідно яких:

п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці

пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної

зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають

причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги

потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це

неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити

потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ

міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття

працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди,

огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із переломом кісток сплетіння та основи черепа, забою головного мозку; гематоми потиличної області; синців лівої гомілки, правого стегна; ссаден правого стегна, лівого ліктьового суглоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи №71 від 20.11.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, які призвели до смерті ОСОБА_14 і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. В решті вирок суду залишити без зміни. Посилаючись на те, що призначене районним судом покарання не сприятиме меті виправлення та перевиховання обвинуваченого та не буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів. Крім того, обтяжуючої обставиною у вказаному провадженні є тяжкі наслідки завдані злочином, а саме: втрата для потерпілих батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 самої близької людини - неповнолітнього сина та в результаті цього отримання глибокої душевної та психологічної травми. Також, зазначив, що при призначенні покарання, районним судом залишено поза увагою вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

В апеляції обвинувачений ОСОБА_11 просив вийти за межі апеляційного розгляду та повторно дослідити обставини, які судом першої інстанції досліджено не повністю та не досліджені взагалі, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а тому просив скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок, яким його виправдати у зв`язку із недоведеністю участі у вчиненні злочину. Вказав, що 27.01.2015 року у підготовчому, а потім 20.02.2015 року в судовому засіданні в суді першої інстанції ним заявлялись клопотання про виклик експертів, у задоволенні яких суд безпідставно відмовив, що унеможливило в повній мірі розкрити суду необґрунтованість обвинувачення та відсутність його вини. Крім того вказав, що двома протоколами огляду місця події від 24.10.2014 року не розкрито та не доведено стороною обвинувачення, яке він має відношення до трупа ОСОБА_14 , єдине, що може бути спільним між вказаними протоколами та його діями - це те, що він по даній ділянці дороги проїжджав 23.10.2015 року о 19 год., але ніякого наїзду на пішохода не здійснював. Також, зазначив те, що. Він, ОСОБА_11 проїжджав по вказаній ділянці дороги саме о 19 год. підтверджується показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Від будинку з якого виходив о 18 год. 50 хв. ОСОБА_14 в АДРЕСА_2 , до місця де було виявлено труп останнього близько 2,5 км, вказане ставить під сумнів можливість ОСОБА_14 пройти вказану відстань за 10-15 хв. На його переконання орієнтовний час перебування пішохода в даному місці автомобільної дороги де виявлено труп 19 год. 30 хв., тобто тоді коли він вже проїхав вказану ділянку дороги.

Крім того, під час досудового слідства та судового розгляду справи, жодною із експертиз не встановлено місце наїзду на ділянці проїжджої частини, час, коли відбувся наїзд на ОСОБА_14 та не встановлено час, коли настала смерть ОСОБА_14 . Також вказав, що в обґрунтування незаконного вироку судом взято доказ - протокол огляду місця події із фото-додатками від 24.10.2014 року об`єктом якого являється автомобільна дорога Ульяновка - Грушка, за яким під час огляду виявлено уламок пластмаси із узбіччя дороги. Однак, він, ОСОБА_11 , неодноразово вказував, що цей уламок пластмаси не має жодного відношення до автомобіля Мазда 6. Крім того, вказав, що висновок експерта № 360 від 11.11.2014 року не може бути покладено в основу обвинувачення, оскільки експертом взагалі не встановлено коли саме автомобіль Мазда 6 отримав вказані пошкодження і, зокрема: 23.10.2014 року або набагато раніше та з яким саме предметом (перешкодою) відбувся первинний контакт автомобіль, що це за предмет, його походження та ознаки. Вказав, що припущенням суду першої інстанції є причинно-наслідковий зв`язок між смертю ОСОБА_14 та діями водія ОСОБА_11 . Органами досудового слідства не з`ясовано коли саме було отримано автомобілем пошкодження скла у вигляді вм`ятини біля 0,5 см у глибину та діаметром як 25 коп. (монета) і пошкодження бампера.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурора захисник адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 вказав, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та не підтверджена жодними доказами зібраними по кримінальному провадженню. Вказав, що підзахисний визнає лише порушення п. 31.4 Правил дорожнього руху України, за яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.5. колеса і шини: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено ..., шини ... різних моделей з різними малюнками протектора... Обвинувачений неодноразово наголошував як під час допитів на досудовому так і судовому засіданні, що пробив колесо та встановив запаску, однак вказане залишено поза увагою. Крім того вказав, що жодною наявною у справі експертизою не досліджувались наступні обставини справи і, зокрема: час та місце на автомобільній дорозі Ульяновка - Грушка де відбувся наїзд на ОСОБА_14 , час коли настала смерть останнього та причинно-наслідковий зв`язок, між смертю ОСОБА_14 та діями підсудного ОСОБА_11 . Також не встановлено коли саме було отримано автомобілем Мазда 6 пошкодження скла у вигляді вм`ятини біля 0.5 см. у глибину та діаметром як 25 коп. (монета) і пошкодження бампера та з яким саме предметом (перешкодою) 23.10.2014 року о 19 год. на автомобільній дорозі Ульяновка - Грушка, відбувся первинний контакт автомобіля Мазда 6 і, що це за предмет: походження, та ознаки. Не встановлено яке відношення до автомобіля Мазда 6 має уламок пластмаси (по лакофарбовому покриттю, місцю розміщення), який органи досудового слідства начебто знайшли на узбіччі автомобільної дороги, поблизу місця знаходження трупа ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу та просив відмовити в апеляції обвинуваченого ОСОБА_17 , думку потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили відмовити в апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, в межах поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що досудове та судове слідство у кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин фактично встановлених вироком суду першої інстанції є правильним оскільки ґрунтуються на сукупності зібраних і досліджених у судовому засіданні доказах.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого у колегії суддів сумнівів не викликає.

Так, ОСОБА_11 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 23.10.2014 року на автомобілі Мазда 6 приїхав у с. Грушка до Солтик працювати по найму. Приблизно з 9 до 18 год. працював. Спиртні напої в той день не вживав. Після 18 год. поїхав до сім`ї ОСОБА_18 , в цьому ж селі, купити сиру. Після чого, поїхав в напрямку м. Ульянівка. Коли їхав по дорозі то йшов дощ. На відстані близько 500 м. від хімскладу, в сторону траси Київ - Одеса, при роз`їзді із зустрічним автомобілем почув, що маленькі гілки б`ють по крилу автомобіля, а потім почув удар, подумав, що по автомобілю вдарила гілка. Після того, як переїхав трасу та повертав праворуч в сторону м. Ульянівка йому назустріч рухались два автомобілі, бус білого кольору та якийсь автомобіль, він переключився на ближнє світло та побачив, що із правої сторони погана видимість. Зупинившись побачив, що на склі автомобіля вм`ятина біля 0.5 см. у глибину та діаметром, як 25 см, розбитий бампер, уламки були всередині бампера. 24.10.2014 року звернувся до працівників ДАІ з метою перевірки його автомобіля, оскільки йому стало відомо, що поблизу дороги Грушка-Ульянівка, де він проїздив 23.10.2014 року, знайшли мертвого хлопця. Вказав, що він хлопця не збивав.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_11 у скоєнні кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового та судового слідства і, зокрема:

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що у 2014 року він із ОСОБА_20 та його тещею, близько 7 год. ранку, своїм автомобілем ВАЗ - 21099 виїхав до траси Київ-Одеса, поблизу повороту на с. Грушка з метою посадити тещу ОСОБА_21 на автобус. До них на велосипеді під`їхала жителька с. Грушка ОСОБА_22 та повідомила, що поблизу траси Київ-Одеса в напрямку с. Грушка поруч із проїжджою частиною в лісопосадці лежить якийсь хлопець. Після цього, він разом із ОСОБА_23 приїхали до вказаного місця і помітили, що в лісопосадці близько 1м.-1.5 м. від дороги лежав на правому боці мертвий хлопець та відразу зателефонували в міліцію. Там був уламок сірого кольору від переднього бампера, були сліди від автомобіля по ліву сторону в напрямку села, були сліди крові з лівої сторони в багатьох місцях, а також по ліву сторону поблизу роздільної полоси лежала спортивна шапка чорного кольору;

- показаннями допитаного свідка ОСОБА_20 , який надав аналогічні показання;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що 23.10.2014 року, близько 7 год. 30 хв., їхала велосипедом на роботу із с. Грушка до м. Ульяновка та в лісосмузі поблизу дороги побачила, що лежить тіло. На дорозі також лежала спортивна шапка навколо нікого не було. Звернула увагу, що в напрямку м. Ульяновки на перехресті стоїть ОСОБА_25 , під`їхала та повідомила йому про це та поїхала далі;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що 23.10.2014 року їй стало відомо від доньки, що знайшли тіло ОСОБА_27 . Після чого, із зятем та потерпілою приїхала на місце там були ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та якийсь працівник міліції. Тіло ОСОБА_14 лежало від дороги на відстані близько 1-1.5 м., в хащах, до села головою, до траси ногами. На дорозі також лежала шапка.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що про дану трагедію їй стало відомо від працівників міліції. 23.10.2014 року, близько 08 год. ранку, до них приїхав ОСОБА_30 , який проводив ремонт будинку. У цей день йшов сніг та дощ. Близько 19 год. ОСОБА_31 поїхав. За весь час роботи у них, як і в той день ОСОБА_30 спиртні напої не вживав.

- показаннями свідка ОСОБА_32 , який пояснив, що у жовтні 2014 року в них проводив ремонт будинку майстер ОСОБА_30 , який за час роботи зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, працював із 08 год. ранку до 17 год. Ніколи в них не вечеряв та спиртних напоїв не вживав. 23.10.2014 року він, ОСОБА_32 , був відсутній вдома цілий день, приїхав додому близько 19 год., ОСОБА_33 вже не застав. Від працівників міліції дізнався про дорожньо-транспортну пригоду за участю останнього.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що 23.10.2014 року, близько 19 год. +,- 15 хв. до неї додому приїжджав ОСОБА_30 по молокопродукти, на її думку останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, ОСОБА_30 поїхав в м. Ульяновка.

Крім того, вина ОСОБА_11 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами і, зокрема:

- протоколом огляду місця події із фото-додатками від 24.10.2014 року згідно якого оглянуто узбіччя автомобільної дороги в напрямку с. Грушка. Під час огляду виявлено труп ОСОБА_14 (Т.1 а.с.3-9);
- протоколом огляду місця події із фото-додатками від 24.10.2014 року згідно якого оглянуто труп ОСОБА_14 (Т.1 а.с.10-13);

- протоколом огляду місця події із фото-додатками від 24.10.2014 року згідно якого оглянуто автомобіль Мазда 6 сірого кольору. В результаті огляду на автомобілі виявлено пошкодження; (Т.1 а. с. 16-23) ;
- протоколом огляду місця події із фото-додатками від 24.10.2014 року згідно якого оглянута ділянку автомобільної дороги Ульяновка - Грушка. Під час огляду виявлено та вилучено змив РБК із узбіччя дороги, змив РБК із лісосмуги, уламок пластмаси із узбіччя дороги (Т.1 а. с. 24-29);

- висновком експерта №360 із фото-додатками від 11.11.2014 року згідно якого, первинний контакт автомобіля Мазда 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перешкодою (пішоходом) відбувся передньою правою частиною транспортного засобу, а саме: правою частиною переднього бампера, правою блок-фарою головного освітлення, правою частиною капота кузова та з подальшим контактуванням правої частини вітрового скла та панеллю передньої правої стійки автомобіля (Т.1 а.с.84-89);
- висновком експерта №361 із фото-додатками від 30.10.2014 року з якого : 1.На момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування, гальмова система автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані. Ходова частина автомобіля Мазда 6, знаходяться в технічно-несправному але працездатному стані. 2. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля Мазда - 6 має технічні несправності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.4, 31.4.5.г ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу. Дані технічні несправності виникли до моменту ДТП. Виявити вказаний невідповідний стан ходової частини автомобіля Мазда 6, водій міг шляхом зовнішнього візуального огляду. Дані невідповідності ПДР України, могли бути своєчасно усунені належним технічним обслуговуванням ходової частини автомобіля Магда 6 3. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля Мазда 6, має технічні несправності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що суперечить вимогам п.п. 31.4, 31.4.5.г ПДР України, та забороняється експлуатація транспортного засобу. Шини з різними типами малюнка протектора і різних конструкцій мають різні властивості та різну ефективність під час гальмування та маневру транспортного засобу. Установлення на одну вісь шин діагональної (нитки корду перетинаються між собою) і радіальної (нитки корду розташовані по колу профілю шини) конструкцій може призвести до заносу транспортного засобу або втрати його стійкості. (Т.1 а.с.95-101);

- висновком судово-медичного експерта №71 від 24.10.2014 року згідно якого тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток сплетіння та основи черепа, забою головного мозку; гематоми потиличної області; синців лівої гомілки, правого стегна; саден правого стегна, лівого ліктьового суглоба, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_14 і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями. (Т.1 а.с.118-122);

- протоколом слідчого експерименту від 13.11.2014 року в ході якого ОСОБА_11 показав місце дорожньо-транспортної пригоди (Т.1 а.с.185-191);

- висновком судової інженерно-транспортної (авто-технічної) експертизи із фото-додатками від 19.11.2014 року в результаті якого встановлено, що сповільнення автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на першому відрізку шляху (800м автодороги Києв - Одеса згідно показань водія), складає: j 1 = 6.7 м/сек. (фото 4), j 2 = 6.6 м/сек? (фото 5), j3 = 6.4 м/сек? (фото 6). На другому відрізку (місце де знайшли тіло загиблого), сповільнення автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає j1 = 6.2 м/сек? (фото 8), j2 = 6.0 м/сек? (фото 9), j3 = 6.2 м/сек? (фото 10). (Т.1 а.с.210-211) ;

- висновком судової інженерно-транспортної (авто-технічної) експертизи № 2039 від 27.11.2014 року в результаті якого встановлено, що 1. У даній дорожній ситуації належні дії водія автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та можливості уникнення ДТП регламентувалися вимогами п.2.3 б, п.12.3 та п.13.3 Правил дорожнього руху України (текст яких приведено в дослідницькій частині. 2.Проведене дослідження показує, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Мазда 6, при своєчасному належному виконанні вимог п.2.3 (б), п.12.3 та п.13.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, які в подальшому призвели до наїзду на пішохода. 3.Дане питання не може бути вирішене шляхом експертного авто-технічного дослідження, оскільки оцінка дій пішоходів не потребує застосування спеціальних пізнань в області авто-техніки, а тому не входить до компетенції авто-технічного експерта та може бути вирішена органами слідства (суду) самостійно з урахуванням вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України.

4.Результати проведеного дослідження технічної можливості запобігти

настання ДТП, яка розглядається, означають, що оскільки водій автомобіля

Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєчасно належно виконавши

вимоги п.2.3 (б), п.12.3 та п.13.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні

технічну можливість уникнути наїзду, то в даній дорожній ситуації

невідповідні приведеним вище вимогам пунктів ПДР України дії водія ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

(Т.1 а.с.234-239);

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, за що його засуджено, колегія судів приходить до висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи. Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_11 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції правильно фактично прийшов до висновку про відсутність в діях обвинуваченого кваліфікуючої ознаки та обтяжуючих обставин скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння при цьому правильно послався на те, що той факт, що ОСОБА_11 не знаходився 24.10.2014 року в стані алкогольного сп`яніння свідчать результати тесту, проведеного за допомогою технічного приладу «Драгер» (Т.1 а.с. 30), а також вказане підтверджується висновком експерта №4190 від 03 листопада 2014 року в якому зазначено, що в крові у ОСОБА_11 алкоголю не виявлено.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 щодо того, що він не вчиняв інкримінуєме йому кримінальне правопорушення, його вина не доведена, оскільки на вказаній в обвинуваченні ділянці дороги не збивав пішохода, а на його автомобіль впала гілка, органами досудового слідства та судом не встановлено, час та місце наїзду на ділянці проїжджої частини на пішохода ОСОБА_14 , та час коли наступила смерть останнього є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними зібраними у справі доказами і, зокрема: протоколом слідчого експерименту, проведеним з дотриманням норм кримінального процесуального закону, за участю обвинуваченого ОСОБА_11 та двох понятих під час якого останній детально із позначенням відстані та розмірів показав місце дорожньо-транспортної пригоди, яке співпадає з місцем виявлення трупу; висновком експерта №360 із фото-додатками від 11.11.2014 року згідно якого, первинний контакт автомобіля Мазда 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перешкодою (пішоходом) відбувся передньою правою частиною транспортного засобу, а саме: правою частиною переднього бампера, правою блок-фарою головного освітлення, правою частиною капота кузова та з подальшим контактуванням правої частини вітрового скла та панеллю передньої правої стійки автомобіля (Т.1 а.с.84-89);

висновком судово-медичного експерта №71 від 24.10.2014 року, згідно якого смерть ОСОБА_14 наступила від ушибу головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми із переломом костей зводу и основи черепа. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_14 могли утворитися при обставинах вказаних у постанові. З огляду характеру і локалізації ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_34 можна стверджувати, що ОСОБА_14 в момент отримання тілесних ушкоджень був обернутий задньою поверхнею тіла до рухаючогося автотранспорту. У даному конкретному випадку в наявності прямий причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_34 в результаті ДТП і настанням смерті (Т.1 а. с. 118-122); висновком судової інженерно-транспортної, експертизи № 2039 від 27.11.2014 року згідно якого: «проведене дослідження показує, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 при своєчасному належному виконанні вимог п.2.3(б), п.12.3 та п.13.3 ПДР України мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, які в подальшому призвели до наїзду на пішохода. Результати проведеного дослідження технічної можливості запобігти настання ДТП, яка розглядається, означають, що оскільки водій автомобіля Мазда 6 своєчасно належно виконавши вимоги п.2.3 (б), п.12.3 та 13.3 ПДР мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути наїзду, то в даній дорожній ситуації невідповідні приведеним вище вимогам пунктів ПДР України дії водія ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, висновком експерта № 851, згідно якого кров на тапочка та штанях, належних ОСОБА_11 , вилучених у ОСОБА_35 при огляді місця події походить від потерпілого ОСОБА_14 (Т.1 а. с. 216-218) та іншими вищевказаними по кримінальному провадженню доказами, які на переконання колегії суддів повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним встановленим в судовому засіданні обставинами справи. Факт скоєння вказаного дорожньо-транспортної пригоди саме ОСОБА_11 в результаті якої було завдано тілесних ушкоджень та настала смерть ОСОБА_14 вказує характер пошкоджень автомобіля обвинуваченого та характер і локалізація тілесних ушкоджень завданих померлому ОСОБА_14 та кров та капцях та штанах ОСОБА_11 , яка згідно висновку експерта може походити від потерпілого. При цьому колегія суддів вважає, що технічні пошкодження на автомобілі по своїй структурі не характерні від падіння гілки.

При цьому, колегія суддів також звертає увагу на те, що обвинувачений в своїй апеляції підтверджує факт того, що після ДТП про всяк випадок зупинився з метою перевірки у чому справа та побачив на склі автомобіля вм`ятину біля 0.5 см у глибину та діаметром як 25 коп., крім того пошкоджений бампер ( Т.2 а. с. 120), а потім заперечив вказаний факт та вказав, що коли автомобіль отримав дані пошкодження сказати не може, так як увагу на зовнішній вигляд автомобіля не звертав. ( Т.2 а.с.121).

Колегія суддів вважає вказані доводи намаганням останнього уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

Також, доводи ОСОБА_11 щодо безпідставного покладення районним судом в основу вироку в підтвердження вини останнього уламку пластмаси є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, під час огляду місця ДТП 24.10.2014 року, слідчим складено протокол, в якому зазначено про виявлення уламку пластмаси на узбіччі дороги, однак про причетність даного уламку до автомобіля Мазда 6, належного ОСОБА_11 , як доказу в підтвердження вини останнього не зазначається як в обвинувальному акті так і у вироку суду першої інстанції.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначив покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті ст.286 ч.2 КК України із позбавлення права керувати транспортними засобами, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не врахував в якості обтяжуючої обставини скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дане спростовується висновком експерта та не врахував в якості пом`якшуючої обставини щире каяття, оскільки останній вину у скоєному у суді першої інстанції не визнав та щиро не покаявся.

Доводи прокурора щодо невідповідності розміру призначеного покарання у виді позбавлення волі ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та призначення ОСОБА_11 більш суворого покарання у виді 7 років позбавлення волі є необґрунтованими, оскільки прокурором в апеляції не доведено чому саме покарання у розмірі 5 років позбавлення волі не буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження скоєння ним нових злочинів. На переконання колегії суддів суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначив покарання у виді позбавлення волі у достатньому розмірі, яке є необхідними і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_11 судом першої інстанції засуджено за вчинення тяжкого злочину, а запобіжний захід йому не обирався до набрання вироком законної сили, колегія суддів вважає за необхідне ОСОБА_11 взяти під варту в залі суду.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що підстави для задоволення апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_17 - залишити без задоволення.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року, яким ОСОБА_11 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без зміни.

ОСОБА_11 взяти під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 4 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту проголошення копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4