Провадження 11-кп/792/324/15
Справа № 672/167/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 190 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000014 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Городоцького районного суду від 27 березня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Вироком Городоцького районного суду від 27 березня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не судимого:
засуджено за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.
Згідно із вимогами ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь:
· ОСОБА_8 1500 грн.;
· ОСОБА_9 1300 грн.;
· ОСОБА_10 876 грн.

За вироком суду, всередині лютого 2014 року близько 15 год. ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Слободяна в с. Іванківці Городоцького району поблизу приміщення магазину ПП ОСОБА_11 , з метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, під приводом поставки на протязі кількох днів мотокоси, умисно спонукав ОСОБА_8 передати та отримав від нього як завдаток кошти в сумі 500 гривень, якими з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

Через декілька днів близько 12 год. ОСОБА_7 , згідно попередньої домовленості по мобільному телефону, зустрів ОСОБА_8 на вулиці біля території Іванковецької ЗОШ в с. Іванківці Городоцького району та під приводом поставки вищевказаної мотокоси, умисно, повторно спонукав ОСОБА_8 передати та отримав від нього як завдаток кошти в сумі 1300 гривень, якими з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

Всього ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою заволодів коштами ОСОБА_8 в загальній сумі 1800 гривень.

Продовжуючи свої злочині дії, в третій декаді березня 2014 року ОСОБА_7 прибув на господарство ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де з метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, під приводом поставки до кінця квітня 2014 року доїльного апарату, умисно спонукав ОСОБА_9 передати та отримав від неї як завдаток кошти в сумі 1600 гривень, якими повторно, з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

Окрім того, наприкінці травня 2014 року ОСОБА_7 прибув на господарство ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де з метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, під приводом поставки на протязі 2-х тижнів фрези для обробітку ґрунту до мотоблока, спонукав ОСОБА_10 передати та отримав від неї як завдаток кошти в сумі 100 доларів США по курсу 11 гривень 76 копійок за 1 долар США на суму 1176 гривень, якими умисно, повторно, з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

На початку червня 2014 року ОСОБА_7 прибув на господарство ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , де з метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, під приводом поставки на протязі кількох тижнів мотоблока для виконання сільськогосподарських робіт, спонукав ОСОБА_12 передати та отримав від нього як завдаток кошти в сумі 4500 гривень, якими умисно, повторно, з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

На початку серпня 2014 року ОСОБА_7 знову прибув на господарство ОСОБА_12 в с. Іванківці Городоцького району, де з метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, під приводом збільшення суми завдатку за поставку вищевказаного мотоблока умисно, повторно спонукав ОСОБА_12 передати та отримав від нього кошти в сумі 1500 гривень, якими з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

Всередині серпня 2014 року ОСОБА_7 в черговий раз прибув на господарство ОСОБА_12 в с. Іванківці Городоцького району, де з метою заволодіння коштами, шляхом зловживання довірою, під приводом терміновості поставки вищевказаного мотоблока і здійснення розрахунку з торгівельною точкою, умисно, повторно спонукав ОСОБА_12 передати та отримав від нього як завдаток кошти в сумі 1000 гривень, якими з корисливих мотивів заволодів, не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

Всього ОСОБА_7 умисно, шляхом зловживання довірою заволодів коштами ОСОБА_12 на загальну суму 7000 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Визнати ОСОБА_7 виннним у вчиненні злочинів та призначити покарання: за ч.1 ст. 190 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вважає, що місцевий суд не вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за епізодом заволодіння в середині лютого 2014 року майном ОСОБА_8 шляхом зловживання його довірою, оскільки в його діях відсутні кваліфікуючі ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Цей висновок ґрунтується на зібраних по справі і належним чином досліджених та перевірених судом доказах.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодами шахрайських дій стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 за ч.2 ст. 190 КК України є вірною і сумніву не викликає.

Разом з тим, доводи прокурора про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за епізодом шахрайських дій стосовно ОСОБА_8 заслуговує на увагу.

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Між тим, кваліфікуючою ознакою ч.2 ст. 190 КК України є шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Згідно ч.1 ст. 32 КК України повторністю зочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частиної КК України, за жоден з яких її не було засуджено.

Згідно роз`яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №7 „Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рицидив злочинів та їх правові наслідки, передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

При цьому, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повині отримувати окрему кваліфікацію.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 190 КК України за епізодом заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом зловживання його довірою мають окрему юридичну кваліфікацію, тому доводи прокурора в цій частині грунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Городоцького районного суду від 27 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 КК України та ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

· за ч.1 ст. 190 КК України 1 рік обмеження волі;
· за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.

Згідно із вимогами ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

В решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2