Справа № 1-22/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді Животова Є.Г.,

за участі секретаря судового засідання Чорнякової О.С.,

державного обвинувача - прокурора Великоберезнянського району Закарпатської області, радника юстиції ОСОБА_1,

підсудної ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, громадянки України, українки, вважається такою, що не має судимості відповідно до ст.89 КК України,

- за ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2010 року, біля 16 години, в смт. Великий Березний, по вул. Петрова, 5, ОСОБА_2 незаконно, без відома та дозволу власника, шляхом вільного доступу проникла в фотоательє, що знаходиться за зазначеною вище адресою та належить приватному підприємцю ОСОБА_3, усвідомлюючи, що у шухляді стола є гроші, вирішила таємно викрасти їх. Викравши 127, 80 гривень ОСОБА_2 не змогла довести свій умисел на викрадення грошей до кінця з незалежних від неї обставин, так як була виявлена донькою ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка з метою затримання ОСОБА_2 зачинила двері ательє ключем, залишивши підсудну всередині приміщення. Після цього ОСОБА_2 поклала на місце ці гроші, а згодом була затримана працівниками міліції.

Підсудна ОСОБА_2 свою вину у скоєному визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 12 січня 2010 року, біля 16 години, вона з своїм чоловіком грілися на вокзалі в, смт. Великий Березний. Вона сказала чоловікові, що йде до ОСОБА_3 щоб позичити в нього 2 гривні на хліб. Прийшовши в двір ОСОБА_3 в смт. Великий Березний, по вул. Петрова, 5, підійшла до дверей лабораторії(ательє), постукала. Без дозволу власника проникла в приміщення, знаючи, що там нікого немає. Ввійшовши в ательє, відчинила інші двері і зрозуміла, що в приміщенні нікого немає. Оскільки вона раніше бачила, де ОСОБА_3 тримає гроші, вирішила подивитися, чи є в шухляді гроші. Відкривши шухляду, побачила в ній гроші і взяла їх, але в цей час в ательє зайшла ОСОБА_4 донька ОСОБА_3 й запитала її, що вона там робить, потім штовхнула її і закрила двері на замок. Вона поклала зім'яті нею гроші назад в шухляду, бо боялася, що їх в неї знайдуть. Через деякий час прийшов ОСОБА_3 та працівники міліції, які наказали їй викласти все з кишень на стіл. Вона поклала на стіл 1,5 гривні, запальничку та гречку, а працівники міліції в її присутності подивилися в шухляду і виявили, що гроші на місці.

Просила суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки зрозуміла наслідки своїх дій, обіцяла виправитися.

Потерпілий ОСОБА_3 показав суду, що він приватний підприємець займається виготовленням фотографії в смт. Великий Березний, по вул. Петрова, 5 і разом зі своєю донькою та її сім'єю проживають за цією ж адресою. 12 січня 2010 року він вийшов з дому й пішов здавати звіти. Близько 16 години йому зателефонувала донька й сказала, що в їхній лабораторії (ательє) вона зачинила ОСОБА_2, яка. на її думку, хотіла щось вкрасти. Коли він приїхав додому, відімкнув двері на ательє та побачив, що ОСОБА_2 стоїть під стіною. Підсудна говорила, що хотіла позичити в нього гроші, двері були відчинені й вона увійшла в ательє. Він сфотографував підсудну, а його донька викликала працівників міліції. Коли прийшли міліціонери, то грошей в ОСОБА_2 не виявили, але в шухляді, де зберігалися гроші, купюри були зім'яті приблизно 120 гривень. Оскільки він завжди акуратно складає гроші, то вважає, що ОСОБА_2 взяла гроші, але була виявлена його донькою то поклала їх назад в шухляду. Двері на фотоательє він завжди замикає на ключ, однак оскільки ательє знаходиться в дворі його будинку, то ключ із замка не витягує. Цивільний позов не заявлятиме, просив суворо не карати ОСОБА_2, не позбавляти волі, оскільки пробачив їй цей вчинок.

З оголошених судом в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показів свідка ОСОБА_4 наданих нею на досудовому слідстві вбачається, що вона проживає в смт. Великий Березний. по вул. Петрова, 5 зі своєю сім'єю у її батьків. її батько є приватним підприємцем і займається виготовленням фотографій. 12 січня 2010 року вона знаходилася вдома в смт. Великий Березний, по вул. Петрова, 5. Вдома вона знаходилася зі своїми малолітніми дітьми. Приблизно о 16 годині вона побачила через вікно з кухні, що ОСОБА_2 пішла в лабораторію (фотоательє) і довго не поверталась. У зв'язку із тим, що підсудної довго не було, вона зрозуміла, що ОСОБА_2 зайшла в лабораторію. Вона вийшла з хати і пішла в лабораторію та бачила, що відкриті двері, де побачила ОСОБА_2. Вона (ОСОБА_4В.) чула, що стукнула шухляда на столі, де зберігається виручка за роботу батька, тобто гроші, зайшла в кімнату і побачила, що ОСОБА_2 тримає в руках гроші. Вона її відштовхнула, закрила двері на ключ і пішла дзвонити батьку. Тоді вона не рахувала грошей. Через декілька хвилин (приблизно 10 хв.) прийшов додому батько, який сфотографував ОСОБА_2. Вона подзвонила в міліцію і написала заяву про те, що ОСОБА_2 намагалася викрасти в них з лабораторії гроші. Коли прийшли працівники міліції, то в ОСОБА_2 грошей не виявили, але в шухляді, де вони зберігалися, були зім'яті купюри біля 120 гривень. ОСОБА_2 кілька разів приходила до них просити гроші на хліб і батько інколи їй давав гроші. Оскільки ОСОБА_2 могла приходити до них і вночі, то вона заборонила приходити їй взагалі, однак остання 12 січня 2010 року, самовільно зайшла в лабораторію, відімкнувши ключем двері і намагалася викрасти звідти гроші. На її думку ОСОБА_2 знала де батько зберігає гроші і просить дати правову оцінку її діям, щоб вона хоч якось контролювала їх (а.с. 52-54).

З протоколу відтворення обстановки і обставин подій та фототаблищ до нього від 19.01.2010 (а.с. 39-46) вбачається, що ОСОБА_2 в ході відтворення вищевказаних подій в якості підозрюваної детально показала, де, в який спосіб та за яких обставин незаконно проникла в приміщення фотоательє та здійснила замах на викрадення грошей.

З довідки про склад сім'ї, виданої Великоберезнянською селищною радою Закарпатської області від 18.01.2010 № 119 (а.с. 64) та довідки ВІТ (Г)УМВС України в Закарпатській області від 31.12.2009 (а.с. 57), копій вироків Великоберезнянського районного суду від 08.10.1997 (а.с. 58-60); від 03.12.2002 (а.с. 97-105) вбачається, що підсудна проживає з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; притягувалася до кримінальної відповідальності та була засуджена: 08.10.1997 -Великоберезнянським районним судом за ч.3 ст. 140 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі 680 гривень з випробуванням протягом дворічного іспитового строку на підставі ст.46-1 КК України (1960 року); 04.07.2000 Славутицьким районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.101 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.45 КК України зі сплатою штрафу 500 гривень та іспитовим строком на два роки; 03.12.2002 - Великоберезнянським районним судом за ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України - остаточно до п'яти років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком відповідно до ст.79 КК України до досягнення неповнолітньою дитиною, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, семирічного віку.

З виданої Великоберезнянською селищною радою Закарпатської області характеристики від 19.01.2010 № 18 (а.с. 66) вбачається, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно: власного житла не має, не працює, веде негативний спосіб життя, вихованням доньки не займається, донька виховується в школі-інтернаті смт. Великий Березний.

Оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд визнає винуватість ОСОБА_2 в пред'явленому їй обвинуваченні доведеною повністю і кваліфікує дії підсудної за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, порушення недоторканості житла громадян; за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (грошей).

Оскільки ОСОБА_2 вчинила два злочини, передбачені різними статтями КК України, покарання їй слід призначити відповідно до вимог ст.70 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, а також обставини справи.

Пом'якшуючими покарання підсудної обставинами є її щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину дача правдивих показів як під час досудового, так і судового слідства.

З урахуванням наведеного та обставин справи, зокрема вчинення ОСОБА_2 злочинів, які відносяться до категорії легких ст. 12 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення підсудної, попередження вчинення нею нових злочинів в умовах випробування, а тому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на неї обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: гроші в сумі 127, 80 гривень (а.с. 55), передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 підлягають залишенню в розпорядженні законного володільця відповідно до вимог ч.5 ст.81 КПК України.

Обраний постановою слідчого прокуратури Великоберезнянського району Закарпатськоїй області запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд (а.с. 37-38) до набрання вироком законної сили слід залишити попереднім, оскільки підсудна належно виконувала умови підписки.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

- за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, гроші в сумі 127, 80 гривень, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_3.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попереднім -підписку про невиїзд.

На вирок протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд.

Головуючий