Справа № 642/7845/14-к
Провадження № 1-кп/642/657/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2014 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, раніше судимого: 25.08.2009 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Стороною обвинувачення ОСОБА_6 звинувачується в тому, що він в 2011 році, точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені, достовірно знаючи спосіб виготовлення психотропної речовини, з наявних у нього інгредієнтів незаконно виготовив психотропну речовину - метамфетамін, який залишив зберігатися при собі з метою подальшого збуту.
21 листопада 2011 року приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_7 психотропну речовину - метамфетамін, отримавши від останньої грошову винагороду в сумі 100 грн. 00 коп.
В той же день о 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , добровільно видала працівникам міліції медичний шприц одноразового використання, ємкістю 5 мл, з рідиною жовтого кольору, у складі якої згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 2459 від 23.12.2011 року виявлено метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, маса психотропної речовини в перерахунку на масу сухого залишку склала 0,0007 грам.
Крім того, 21.11.2011 року приблизно о 18 год. 55 хв. біля будинку № 2 по вул. Гіївскій в м. Харкові працівниками міліції був затриманий ОСОБА_6 , у якого в ході особистого огляду було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 100,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: в незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також в збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно особою, що раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що 21 листопада 2011 року він перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де протягом дня вживав спиртні напої. Ввечері він пішов додому до своєї матері, а потім попрямував до хрещеної. По дорозі біля магазину "Наливайко" зустрів ОСОБА_7 , у неї була пляшка з пивом, яку вона запропонувала йому випити. Потім під`їхали дві машини, з яких вибігли працівники міліції в цивільному, заштовхнули його в машину і привезли до Ленінського РВ, де шляхом психічного і фізичного тиску змусили підписати документи про незаконне розповсюдження наркотичних засобів. При затриманні поняті не були, а були лише працівники ВБНОНу. ОСОБА_7 він нічого не збував, у нього нічого не вилучали. Крім того пояснив, що в матеріалах справи зазначено, що гроші вилучили з лівої кишені, та зрізали ліву кишеню, в той час як кишеню обрізали праву, і за експертизою саме ця кишеня світиться. Раніше з ОСОБА_7 ніяких відносин не підтримував, але декілька разів її бачив, коли приходив на відмітку за минулим вироком у дільничного інспектора, що вона там робила не знає. Також він зберігаю свою куртку, в яку був одягнутий того дня та з якої працівники міліції зрізали праву кишеню, куртку приніс в судове засідання для огляду.
Свідок сторони обвинувачення під іменем ОСОБА_7 показала, що в 20х числах листопада 2011 року вона звернулася до Ленінського РВ з усною заявою про те, що ОСОБА_6 пропонує їй придбати наркотики, де їй були видані помічені гроші в розмірі 100 грн. для проведення оперативної закупки наркотиків, що світилися помаранчевим кольором, після чого вона разом з працівниками міліції та понятими поїхали на вул. Гіївську, зупинилися біля магазину Наливайко. Там вона зустрілася з ОСОБА_6 , передала йому гроші, він передав їй медичний шприц 5 мл з наркотиком 1 мл, повернулась до машини, де видала медичний шприц з рідиною коричневого кольору, після чого розписалася на бірках та пішла.
В судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_8 показав, що він приймав участь при проведенні оперативної закупки наркотиків у ОСОБА_6 , в 20х числах листопада 2011 року в Ленінському РВ йому та іншому понятому пред`явили гроші, помітили їх, передали дівчині для проведення закупки наркотиків, вона подзвонила якісь особі, після чого вони разом з працівниками міліції виїхали на вул. Гіївську, зупинилися біля магазину Наливайко. Там дівчина зустрілася з ОСОБА_6 , щось передала йому та щось забрала, та, повернувшись до машини, видала медичний шприц з рідиною жовтого кольору. Далі вони на машинах доїхали до ОСОБА_6 , в якого в ході особистого догляду в кишені була виявлена та вилучена купюра в 100 грн, що світилася, з іншого медичний шприц. Руки ОСОБА_6 та кишеня світилися помаранчевим кольором, працівники міліції зрізали з куртки ОСОБА_6 кишеню, в якій були гроші. Всі протоколи складалися на місті в автомобілі. Потім поїхали до райвідділу де давали письмові покази.
Допитаний в судовому засіданні в порядку відеоконференції з Харківським слідчим ізолятором свідок обвинувачення ОСОБА_9 показав, що він приймав участь при проведенні оперативної закупки наркотиків у ОСОБА_6 приблизно в листопаді 2011 року в Ленінському РВ, де йому та іншому понятому пред`явили гроші, помітили їх, передали дівчині для проведення закупки наркотиків, вона подзвонила якісь особі, після чого вони разом з працівниками міліції виїхали на вул. Гіївську, зупинилися на Лисій горі біля магазину. Дівчина пішла на зустріч з ОСОБА_6 та, повернувшись до машини, видала медичний шприц з рідиною жовтого кольору приблизно 1-3 мл, особисто передачу шприцу він не бачив. Далі вони пішки пішли до ОСОБА_6 , в якого в ході особистого догляду в кишені була виявлена та вилучена купюра в 100 грн, що світилася, з іншого медичний шприц. Руки ОСОБА_6 та кишеня світилися зеленовато-блакитним кольором, працівники міліції зрізали з куртки ОСОБА_6 кишеню, в якій були гроші. Всі протоколи складалися на місті в автомобілі. Потім поїхали до райвідділу де давали письмові покази.
Крім того, стороною обвинувачення на підтвердження наявності в діях ОСОБА_6 ознак вищезазначеного кримінального правопорушення надані наступні докази:
- постанова про проведення оперативно-розшукового заходу оперативна
закупівля психотропної речовини, з подальшим затриманням фігуранта від 18.11.2011 року, затвердженою заступником прокурора Харківської області ОСОБА_10 21.11.2011 року, згідно якій для отримання фактичних даних про протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом психотропної речовини, провести оперативну закупівлю психотропної речовини метамфетамін у розмірі 1 мл на суму 100 грн. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично мешкає: АДРЕСА_1 , з подальшим затриманням, проведення якої доручено особі під вигаданими даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_4 ;
- протокол помітки грошових купюр від 21.11.2011 року в кількості 1 шт.
номіналом 100 гривен № АВ 6780571 для проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, грошова купюра оброблена люмінесцентною речовиною Промінь-1, купюри джерелом ультрафіолетового випромінювання на ній проявлялася речовина жовто-зеленого кольору;
- акт огляду покупця від 21.11.2011 року, згідно до якого під час огляду особи під іменем ОСОБА_7 було видано для проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 грн.;
- протокол оперативної закупки від 21.11.2011 року, з якого вбачається, що особа під іменем ОСОБА_7 добровільно видала працівникам міліції медичний шприц, об`ємом 5 мл, з рідиною жовтуватого кольору близько 1 мл, яку вона купила у ОСОБА_6 за 100 грн. як наркотик метамфетамін;
- висновок спеціаліста № 276 від 22.11.2011 року, згідно якому на поверхні одноразового медичного шприцу, ємкістю 5 мл, з прозорою речовиною світло-жовтого кольору об`ємом близько 1 мл з голкою, закритою ковпачком, вилученого 21.11.2011 року у ОСОБА_7 , 1989 року народження, мається один відбиток пальця руки, придатний для ототожнення особи. Даний відбиток залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 ;
- висновок спеціаліста № 277 від 22.11.2011 року, згідно якому на поверхні одноразового медичного шприцу, ємкістю 5 мл, з прозорою речовиною світло-жовтого кольору об`ємом близько 1 мл з голкою, закритою ковпачком, вилученого 21.11.2011 року у ОСОБА_6 , 1968 року народження, мається один відбиток пальця руки, придатний для ототожнення особи. Даний відбиток залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 ;
- висновок спеціаліста № 3656 від 22.11.2011 року, згідно якому до складу рідини входить метамфетамін, який відноситься до психотропних речовин, маса психотропної речовини (метамфетаміну) в перерахунку на масу сухого залишку рідини, склала 0,0004 грама;
- висновок спеціаліста № 3655 від 22.11.2011 року, згідно якому до складу рідини входить метамфетамін, який відноситься до психотропних речовин, маса психотропної речовини (метамфетаміну) в перерахунку на масу сухого залишку рідини, склала 0,0007 грама;
- висновок експерта № 321 від 19.12.2011 року, згідно якому один відбиток пальця руки, відкопійованого на ліпку стрічку розмірами 30х24 мм, придатний для ототожнення особи. Даний відбиток залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- висновок експерта № 320 від 19.12.2011 року, згідно якому один відбиток пальця руки, відкопійованого на ліпку стрічку розмірами 30х24 мм, придатний для ототожнення особи. Даний відбиток залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- висновок експерта № 268 від 20.12.2011 року, згідно якому на поверхні грошової купюри номіналом 100 грн., на ватних тампонах зі змивами з долоней рук ОСОБА_6 , на поверхні фрагменту тканини чорного кольору містяться нашарування спеціальної хімічної речовини неорганічного походження, люменісцируючої помаранчевим кольором. Спеціальна хімічна речовина, виявлена на поверхні грошової купюри номіналом 100 грн., спеціальна хімічна речовина, виявлена на ватних тампонах зі змивами з долоней рук ОСОБА_6 , спеціальна хімічна речовина, виявлена на поверхні фрагменту тканини чорного кольору, має загальну родову належність з спеціальною хімічною речовиною, наданою в якості зразка позначки грошових коштів на поверхні фрагменту аркуша паперу білого кольору;
- висновок експерта № 2459 від 23.12.2011 року, згідно якому в складі рідини, наданої на дослідження, добровільно виданої ОСОБА_7 , виявлений метамфетамін, який відноситься до психотропних речовин, маса психотропної речовини (метамфетаміну) в перерахунку на масу сухого залишку рідини, наданої на попереднє дослідження, складає 0,0007 грама;
- висновок експерта № 2457 від 23.12.2011 року, згідно якому в складі рідини, наданої на дослідження, вилученої у ОСОБА_6 , виявлений метамфетамін, який відноситься до психотропних речовин, маса психотропної речовини (метамфетаміну) в перерахунку на масу сухого залишку рідини, наданої на попереднє дослідження, складає 0,0004 грама;
- протокол огляду, виявлення та вилучення від 21.11.2011 року, з якого вбачається, що в період часу з 18 год. 55 хв. до 19 год. 10 хв. на підставі ст. 264 КУпАП проведений огляд ОСОБА_6 , 1968 р. н., в ході якого у останнього в правій кишені було виявлено медичний шприц, ємкістю 5 мл, з 1 мл наркотика метамфетамін, який був вилучений, а також в лівій кишені куртки виявлені грошові кошти в сумі 100 грн. АВ 6780571, які при освітленні ультрафіолетовою лампою світилися червоно-помаранчовим кольором, після чого ультрафіолетовою лампою освітлені долоні рук ОСОБА_6 , які також світилися червоно - помаранчовим кольором, зроблені змиви, після чого ультрафіолетовою лампою освітлена ліва кишеня куртки ОСОБА_6 , де знаходилися грошові кошти, кишеня була зрізана та опечатана, більше нічого не вилучалося.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущення. Усі сумніви щодо довед
Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу вимог ч. ч. 1, 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад злочину. Обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" № 5 від 29.06.1990 року з наступними змінами, виправдувальний вирок постановляється у випадках: - за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки, що настали в результаті дій особи, яким заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; - за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; - за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним.
Згідно п. 23 зазначеного постанови, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Будь-який громадянин (підозрюваний, обвинувачений) має право (яке він може використовувати або не використовувати за своїм бажанням) давати показання, але він не зобов`язаний доводити свою невинність. Обвинувачений вправі давати будь-які свідчення. Обвинувачений має право повністю відмовитися від дачі показів (пояснень), навіть має право відмовитися від відповідей на окремі питання. Факт повної відсутності у обвинуваченого доказів невинності сам по собі не вважається доказом його провини. Факт відмови обвинуваченого від показань і від окремих пояснень, факт давання ним суперечливих і навіть помилкових показань не є підставою для обвинувального вироку.
Якщо висунуті обвинувачення у вчиненні кримінально караного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.
Ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain від 06 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Надані суду стороною обвинувачення докази, а саме: покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суперечать показам свідка ОСОБА_9 , що утримується в умовах слідчого ізолятору, щодо кольору, яким світилися помічені грошові кошти, та обставин затримання ОСОБА_6 .
Як вбачається з протоколу огляду, виявлення та вилучення від 21.11.2011 року у ОСОБА_6 в правій кишені було виявлено медичний шприц, ємкістю 5 мл, з 1 мл наркотика метамфетамін, який був вилучений, а також в лівій кишені куртки виявлені грошові кошти в сумі 100 грн. АВ 6780571, які при освітленні ультрафіолетовою лампою світилися червоно-помаранчовим кольором, після чого ультрафіолетовою лампою освітлені долоні рук ОСОБА_6 , які також світилися червоно - помаранчовим кольором, зроблені змиви, після чого ультрафіолетовою лампою освітлена ліва кишеня куртки ОСОБА_6 , де знаходилися грошові кошти, кишеня була зрізана та опечатана, більше нічого не вилучалося.
Натомість в судовому засіданні оглянуто куртку ОСОБА_6 , з якої була зрізана права кишеня, що нібито світилася помаранчовим кольором, в той час як купюра була помічена фарбою жовто-зеленого кольору та знаходилася в лівій кишені.
З`ясувати питання щодо відповідності зрізаної кишені зрізу на підкладці куртки ОСОБА_6 суд позбавлений можливості у зв`язку з ненаданням стороною обвинувачення суду речових доказів, посилання прокурора на знаходження речових доказів в Ленінському районному суді м. Харкова не відповідають дійсності, оскільки речові докази по кримінальній справі ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України 29.01.2014 року в кількості 6 пакетів були отримані Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, про що в журналі Ленінського районного суду м. Харкова поставлений підпис відповідальної особи та відбиток печатки отримувача, а тому речові докази втрачені саме Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Крім того, стороною обвинувачення суду не надано доказів на підтвердження фактів добровільної видачі або вилучення наркотичних засобів чи психотропних речовин у закупної особи.
Відповідно до частини 1 статті 87 Кримінально-процесуального Кодексу України докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недопустими.
Згідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: Кожен має право на справедливий … розгляд його справи ….
Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантій справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних розслідувань, що використовуються для боротьби з торгівлею наркотичними засобами. Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (див. серед інших §§ 88-89 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Веселов та інші проти Росії; §§ 33-36 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії; § 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви).
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (див. серед інших §§ 56 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії). Таке повністю відповідає вимогам частини 1 статті 87 КПК України.
Визначення провокації наведене у § 55 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви.
Відповідно до цього визначення провокація з боку правоохоронних органів: Має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низьку критеріїв (див. серед інших рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії), а саме:
a) змістовний критерій
b) процесуальний критерій.
При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Розкриваючи змістовний критерій, Європейський Суд з прав людини відзначає, що, по-перше, держава повинна мати у своєму розпорядженні конкретні та об`єктивні свідчення, що підтверджують вчинення обвинуваченим конкретних кроків на вчинення діяння, за яке він в подальшому переслідується. При цьому відповідно до вимог Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).
По-друге, як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо (див. серед інших § 47 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 92 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 11, 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 37 рішення у справі Малінінос проти Литви; § 67 рішення у справі Раманаускас проти Литви)
Стосовно процесуального критерію Європейський Суд з прав людини визначив, що навіть зізнання у злочині, вчиненому внаслідок провокації, не може нівелювати ні факт провокації, ні її наслідки та не звільняє суд від обов`язку перевірити відомості про провокацію (див. серед інших § 72 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви).
Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, вважає їх такими, що не підтверджують винуватість ОСОБА_6 в незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також в збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно особою, що раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.
Оскільки стороною обвинувачення не надано суду доказів, які беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_6 у виготовленні й зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, як і те, що ОСОБА_6 не був затриманий в момент вчинення збуту наркотичного засобу особі під іменем ОСОБА_7 та інші належні докази в доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тому суд вважає недоведеною належними доказами його винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.
Оцінивши в сукупності всі докази, досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України, та положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на свободу та особисту недоторканість, та вважає, що ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України необхідно виправдати із-за недоведеності вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.
Як особа ОСОБА_6 осудний, раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію в м. Харкові, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку у лікаря-інфекціоніста поліклінічного підрозділу № 1 Харківської міської поліклініки № 24 з 06.12.2006 року з діагнозом: носій вірусного гепатиту С та В. З 21.10.2008 року ОСОБА_6 знятий з диспансерного обліку як носій вірусного гепатиту С та В. З 22.10.2008 року ОСОБА_6 взятий на диспансерний облік з діагнозом: хронічний вірусний гепатит В, хронічний вірусний гепатит С повільно-прогроесуючої течії. Генотип для даного виду гепатитів не виявлявся, останнє звернення хворого з приводу основного захворювання до лікаря інфекціоніста 23.04.2008 року (активно викликаний на обстеження). ОСОБА_6 специфічного лікування не отримував, неодноразово активно визивався в кабінет інфекційних захворювань для обстеження, але на прийом до лікаря не з`являвся.
Речові докази, цивільний позов по справі відсутні, процесуальні витрати стягненню з ОСОБА_6 не підлягають у зв`язку з його виправданням, запобіжним захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 17, 87, 100, 124, 128, 129, 253, 290, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), ст. 62, ст. 63 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" № 5 від 29.06.1990 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, рішення Європейського Суду з прав людини у справах: Баннікова проти Росії; Веселов та інші проти Росії; Ванян проти Росії; Малінінос проти Литви; Раманаускас проти Литви; суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та виправдати по суду за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1