Справа № 1-153/2011
ВИРОК

Іменем України

01 червня 2011 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

в складі головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Луцану І.О.

за участю прокурора Дицького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, раніше не судимого

за ч.1 ст.172 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи приватним підприємцем та здійснюючи підприємницьку діяльність із пасажирських перевезень, в порушення вимог ст.ст. 43, 45, 46 Конституції України, ст.ст. 2, 5-1, 21, 22, 24, 24-1, 29, 50, 94, 95 КЗпП України, ст.ст. 1, 5, 12, 15, 30 Закону України «Про оплату праці» на протязі більше півроку з вересня 2010 року по вересень 2011 року включно використовував найману працю ОСОБА_2, без укладення трудової угоди та реєстрації її в Самбірському міськрайоннму центрі зайнятості та без поширення на нього гарантій, передбачених законодавством про працю.

ОСОБА_2 був допущений до роботи та виконував певний обєм робіт. Однак на нього не розповсюджувались гарантії щодо належних, безпечних та здорових умов праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, на захист від незаконного звільнення, на своєчасне одержання винагороди за працю, на відпочинок, гарантії максимальної тривалості робочого часу, мінімальної тривалості відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідних та святкових днів. Заробітна плата ОСОБА_2 виплачувалась у «конверті», чим порушувались гарантії та норми оплати праці, передбачені ст. 12 Закону України «Про оплату праці». В порушення вимог ст. 253 КЗпП України, щодо ОСОБА_2 не здійснювалось відрахування у відповідні фонди соціального страхування, внаслідок чого він був позбавлений права на соціальну допомогу у разі тимчасової непрацездатності, безробіття, нещасних випадків на виробництві та профзахворювань.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно у вищевказаний час у вищезазначеному місці використовував найману працю ОСОБА_2, без укладення трудової угоди та її реєстрації в Самбірському міськрайонному центрі зайнятості.

Крім повного визнання вини підсудним у вчиненому, його винуватість у скоєному доведена матеріалами справи, які згідно ст. 299 КК України за згодою ОСОБА_1 не досліджувались в судовому засіданні.

Оцінюючи всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною винуватість підсудного у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 172 КК України є вірною.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує особу підсудного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю свого проживання, помякшуючі вину обставини.

Як помякшуючі вину обставини, суд враховує щире каяття підсудного у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, зявлення зі зізнанням.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у виді штрафу.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, і призначити покарання штраф 510 (пятсот десять) гривень.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_1 підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя