АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурор - не з`явився

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів м. Києві ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , та в межах кримінального провадження № 0000023 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України, накладено арешт на транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Накладення арешту на транспортний засіб слідчий суддя мотивував необхідністю забезпечення можливої конфіскації майна, яка передбачена санкцією ч. 3 ст. 212 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та скасувати накладений на транспортний засіб арешт. Апелянт посилається на порушення права на захист, оскільки клопотання було розглянуто за його відсутності; оскаржує обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів; стверджує, що сума цивільного позову є необґрунтованою, а також вважає, що судом обрано надто обтяжливий спосіб арешту, що позбавить його можливості доглядати за хворими батьками та дружиною.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», що належить підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив із положень ч. 3 ст. 170 КПК України, відповідно до якої арешт може бути накладено на майно підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

На думку колегії суддів, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, в тому числі, правильно встановив правові підстави для накладення арешту на майно підозрюваного та обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Так, при перевірці матеріалів клопотання слідчий суддя з`ясував, що СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 01 липня 2014 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Згідно оголошеної підозри, ОСОБА_5 , разом з іншими особами, діючи у складі організованої групи з метою прикриття власної незаконної діяльності, пов`язаної з наданням послуг службовим особам підприємств реального сектору економіки в незаконній мінімізації податкових зобов`язань упродовж травня 2011 року - січня 2013 року, діючи повторно, придбали - ТОВ "Перший український "Правочин", ТОВ "Есмо Інтернешнл Лтд", ТОВ "Добробут Інтеграл Сервіс", ТОВ "БДМ Сервіс Плюс", ТОВ "Комплект Систем Плюс", ТОВ "Пегас Фінанс". В подальшому, використали реквізити, печатки вказаних фіктивних та інших підконтрольних підприємств для складання первинних документів, що містили неправдиві відомості щодо постачальників товарів (робіт, послуг), у такий спосіб, сприяли ухиленню від сплати податків службовим особам ТОВ "Компанія "Скат" у розмірі 1476305,85 грн. та службовим особам ТОВ "Арт-Візаж" у розмірі 2550946 грн., а всього на загальну суму 4027251,85 грн., що є великою матеріальною шкодою, чим скоїли злочин, передбачений ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 та інші особи, діючи у складі організованої групи шляхом оформлення первинних бухгалтерських документів та податкових накладних від підконтрольного їм ТОВ "Мон Шері" та придбаних фіктивних підприємств - ТОВ "Добробут Інтеграл Сервіс", ТОВ "Перший український "Правочин", ТОВ "БДМ Сервіс Плюс", ТОВ "Комплект Систем Плюс", що містили неправдиві відомості щодо постачальників товарів (робіт, послуг), діючи в порушення вимог податкового законодавства, скоїли пособництво в умисному ухиленні від сплати податків: протягом травня 2011- жовтня 2012 службовим особам ТОВ "Компанія "Скат" від сплати податку на додану вартість у сумі 1476305,85 грн. та протягом січня 2011-листопада 2012 службовим особам ТОВ "Арт-Візаж" від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток у сумі 2550946 грн., а всього на загальну суму 4027251,85 грн., що є особливо великим розміром ухилення від сплати податків, чим скоїли злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України.
Слідчий суддя перевірив наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого не встановив. Не встановлено таких обставин і апеляційним судом. Стан доказів, що вказують на наявність підстав вважати підозру обґрунтованою є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки слідчого судді.

Також слідчий суддя правильно з`ясував, що санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 170 КПК України, та виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням суспільних інтересів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність вжити заходів забезпечення можливої конфіскації майна, шляхом накладення арешту на майно підозрюваного.

Потреби кримінального провадження відповідають такому втручанню у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Посилання апелянта на необґрунтованість суми цивільного позову у кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки арешт на майно підозрюваного слідчим суддею накладено з інших правових підстав, а саме: не з метою забезпечення цивільного позову, а з метою забезпечення можливої конфіскації майна і сума цивільного позову в такому випадку не має правового значення.
Твердження апелянта про те, що слідчий суддя обрав надто обтяжливий спосіб арешту, що позбавить його можливості доглядати за хворими батьками та дружиною, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170, ч. 5 ст. 173 КПК України, арешт майна є тимчасове позбавлення особи права відчужувати певне майно. Арешт майна також може передбачити заборону для особи розпоряджатися та використовувати це майно, про що має міститися застереження в ухвалі слідчого судді. Однак, як вбачається зі змісту ухвали, слідчий суддя, накладаючи арешт на транспортний засіб, належний ОСОБА_5 , не забороняв власнику майна користуватися чи розпоряджатися цим майном, тобто обрав найменш обтяжливий спосіб арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено. Зокрема, не встановлено порушення права на захист, оскільки слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна у відповідності до вимог ч.2 ст. 172 КПК України розглянув клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна.
Крім того, підозрюваному та його захиснику було забезпечено можливість брати безпосередню участь при вирішенні питання про арешт майна та надавати пояснення, під час апеляційного розгляду.
З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Подільскому районі ГУ Міндоходів м. Києві ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , та в межах кримінального провадження № 0000023 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України, накладено арешт на транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 11-сс/796/1773/2014 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1