справа № 462/624/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.01.2015р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Самбір, Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення

прокурор ОСОБА_4

сторона захисту

Обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

На початку грудня 2014 року ОСОБА_3 перебуваючи у м. Старий Самбір Львівської області неподалік вокзалу біля смітників знайшов пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 24.06.2010 року Пенсійним фондом України на прізвище ОСОБА_5 , яке він вирішив залишити собі з метою підробки. Так, цього дня ОСОБА_3 знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 здійснив переклеювання своєї фотографії на поверхню знайденого ним раніше пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 24.06.2010 року на прізвище ОСОБА_5 .

Крім цього, 15.01.2015 року о 17 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на Приміському вокзалі ст. Львів, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112 під час проходження пропускного турнікету перону № 2, з метою безкоштовного проїзду пред`явив працівникам міліції, в якості проїзного документа завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 24.06.2010 року на прізвище ОСОБА_5 .

Згідно висновку експертизи № 26 від 20.01.2015 року пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 24.06.2010 року на прізвище ОСОБА_5 , виготовлене за допомогою поліграфічного обладнання способом плоского друку. У пенсійному посвідченні № НОМЕР_2 , видане 24.06.2010 року на прізвище ОСОБА_5 , було виявлено зміни першопочаткових реквізитів, а саме: проводилося повторне вклеювання фотографії по верх першопочаткової.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив підробку пенсійного посвідчення, яке видається відповідною установою, а також використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України.

27 січня 2015 року між прокурором відділу нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури області, юристом 1 класу ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.01.2015 року та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1020 грн., за ч 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угод, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив підробку пенсійного посвідчення, яке видається відповідною установою, а також використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, за якою належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 січня 2015 року між прокурором відділу нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури області, юристом 1 класу ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.01.2015 року та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 січня 2015 року покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1020 грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_3 вартість проведення технічної експертизи документів № 26 від 20.01.2015 року (а.с. 52) в розмірі 786,24 грн.

Речові докази у справі, а саме: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_5 (а.с. 58) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1 .