Провадження № 11-сс/792/74/15
Справа № 686/2603/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2015 року,
у с т а н о в и л а :

Постановою слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 20 січня 2015 року кримінальне провадження № 0002780, яке внесене до ЄРДР 12 квітня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.383 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складів цих кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_10 .

Не погодившись з постановою слідчого, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 звернулися до суду зі скаргою.

Уважали, що слідчим не в повній мірі з`ясовано усі обставини справи, зокрема неналежним чином допитано ОСОБА_10 , не досліджено в сукупності та не дано правовий аналіз всім його діям та показанням, не з`ясовано суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано.

Крім того, на їх думку, слідчим безпідставно зазначено у постанові, що ОСОБА_10 09.11.2007 року, 11.10.2008 року та 30.10.2008 року подано заяви-повідомлення про злочин, вчинений скаржниками, тоді як останні вказували на неодноразовість подання ним таких заяв.

Стверджували, що слідчим неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались судом, однак його вказівки щодо здійснення належної перевірки доводів скаржників слідчим не виконувались.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні їх скарги щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді та постанову слідчого скасувати як необґрунтовані.

Посилався на неповноту та однобічність судового розгляду. Уважав, що слідчий прокуратури при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не виконав вимог ухвал слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду від 10 липня, 17 липня та 12 грудня 2013 року щодо повноти розслідування, зокрема, проведення детального допиту ОСОБА_10 , дослідження документів та надання їм належної правової оцінки.

Наголошував на невідповідності фактичним обставинам висновків слідчого та слідчого судді про те, що під час відібрання 09.11.2007 року, 11.10.2008 року та 30.10.2008 року у ОСОБА_10 заяв про злочин, останній не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність. Порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_7 було наслідком численних заяв ОСОБА_10 ідентичного змісту, і саме перед прийняттям його усної заяви від 09 серпня 2007 року він був попереджений про кримінальну відповідальність.

Тому уважав, що слідчий прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст.383 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_7 та заявника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Як установлено, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 неодноразово звертались до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ними тяжкого злочину.

Зазначали, що на підставі звернень ОСОБА_10 щодо ОСОБА_7 було порушено кримінальну справу за ч.4 ст.190, ч.ч.2, 3 ст.358 КК України, яку згідно постанови слідчого СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області від 03 жовтня 2012 року закрито: за ч.4 ст. 190 КК України за відсутності складу цього злочину в його діянні, а за ч.ч.2, 3 ст.358 КК України за недоведеністю його участі у вчинених злочинах.

У зв`язку з цим заявники уважали, що ОСОБА_10 щодо них вчинено злочин, передбачений ст.383 КК України.

Під час досудового розслідування, що проводилось за цими зверненнями, кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 неодноразово закривалось у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.383 КК України. Рішення про закриття кримінального провадження 17 березня, 10 липня та 12 грудня 2013 року, 22 вересня 2014 року скасовувались ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із наданням до виконання вказівок слідчому.

Постановою слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницької області ОСОБА_9 від 20 січня 2015 року кримінальне провадження № 0002780, яке внесене до ЄРДР 12 квітня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.383 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складів цих кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_10 .

Кримінальна відповідальність за ст.383 КК України настає: в разі завідомо неправдивого повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину (ч.1 ст.383 КК) та за ті самі дії, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів (ч.2 ст.383 КК).

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1).

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Наведені вимоги закону слідчим дотримані.

Так, ним допитані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . Останній після ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 2-229/2007 та матеріалами кримінальної справи № 3/1 повідомив, що позови від його імені та заяви складались адвокатами з його слів. Переконаний, що відносно нього дійсно був вчинений злочин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про який він неодноразово повідомляв у правоохоронні органи, які не змогли довести їх вину.

Таким показанням ОСОБА_10 , які узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, слідчий надав належну правову оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у нього прямого умислу на повідомлення неправдивих відомостей правоохоронним органам. Оскільки ОСОБА_10 був переконаний у правдивості повідомлених ним відомостей, то в його діях відсутня така обов`язкова ознака злочину, передбаченого ст.383 КК України як „завідомість.

Крім того, слідчим установлено, що при поданні ОСОБА_10 09.11.2007 року, 11.10.2008 року та 30.10.2008 року заяв про злочини, він не попереджувався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що слідчим не виконані вказівки місцевого суду щодо повноти досудового розслідування є надуманими і спростовуються матеріалами кримінального провадження та вищенаведеними мотивами.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , суд керувався тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 містить усі докази, що свідчать про відсутність в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.383 КК України, ґрунтується на дійсних обставинах кримінального провадження, а досудове розслідування проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Такий висновок суду є переконливим, та таким, що відповідає вимогам КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевірив наявність приводів і підстав для ухвалення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону не встановлено. Отже, підстави для скасування постанови слідчого і ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 20 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002780, яке внесене до ЄРДР 12 квітня 2013 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2