Справа № 626/1107/15-к
Провадження № 1-кп/626/125/2015
Красноградський районний суд Харківської області

05 червня 2015 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Зачепилівка, Харківської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, на утримані двое малолітніх дітей, працюючого оператором кормоцеху в ТОВ «Ранок»», Красноградського району Харківської області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 336 КК України, суд,-
Відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року та Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 15/2015 року від 14.01.2015 року на території України оголошено часткову мобілізацію.
Військовозобов`язаного запасу рядового збройних сил України ОСОБА_3 25.03.2015 року викликано до Красноградського ОМВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби. 26.03.2015 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби відповідно до ч.9,10 ст.14 Закону України "Про військовий обов"язок та військову службу". 26.03.2015 року ОСОБА_3 повісткою повідомлено про необхідність прибуття 27.03.2015 року, о 08.00 годині, до Красноградського ОМВК для подальшого проходження служби у Збройних силах України.
ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією, будучи придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року, маючи можливість прибути, в порушенні вимог ст. 22, 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, від 21.10.1993року, ухилився від призову, без поважних на те причин, не прибув у вказаний у повістці день та час до ОМВК м. Краснограда, Харківської області, не повідомив про причини не прибуття для призову за мобілізацією для відправлення для подальшого проходження військової служби за спеціальністю ВОС № 844950, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчининому злочині та пояснив, що він ухилився від мобілізації тому що його сім`я знаходиться в скрутному матеріальному становищі, на його утриманні знаходиться дружина, яка не працює та двоє неповнолітніх дітей. Крім того він має декілька банківських кредитів. Він не може залишити свою сім`ю в такому скрутному становищі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід за ст. 336 КК України, як ухилення від призиву за мобілізацією.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також обставини, які пом?якшують та обтяжують його покарання.
Як обставини, які пом?якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні у обвинуваченого двох малолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у справі не має.
Вивчивши дані про особу обвинуваченого суд встановив, що характеризується він за місцем мешкання та роботи позитивно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше закон не порушував, до кримінальної відповідальності не притягувався.
Відповідно до ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливо без відбування покарання.
Цивільний позов у справі не заялено, судові витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки повідомляти органи КВІ про зміну місця роботи та проживання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя