АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Чернівці «05» лютого 2007 р. колегія судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Чернівецької області у складі:

головуючого Петлюка В.І.

суддів Давнього В.П., Яцинюка В.Ф.

за участю прокурора Сулятицького І.С.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора
відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими прокуратури
Чернівецької області Клима
С.Т. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 січня 2007р.

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою скаргу захисника
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено та скасовано постанову
слідчого з ОВС прокуратури Чернівецької області від 25 листопада 2006 року про порушення кримінальної
справи щодо ОСОБА_3 за ст. 187
ч.2 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор
порушує питання про скасування постанови районного суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд вийшов за
межі своєї компетенції, оскільки в своїй
постанові вдався до оцінки доказів, які є в матеріалах справи, замість того, щоб розглянути питання
достатності їх для прийняття рішення про порушення кримінальної справи.

Крім цього суд виносячи цю постанову
не врахував, що на час порушення кримінальної справи у ОСОБА_2 відсутні будь-які документи
на майно, яке є предметом злочину, а також
ОСОБА_2 погрожував потерпілому пістолетом та побив останнього.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який
підтримав апеляцію та просить постанову суду скасувати, захисника, який вважає,
що постанову районного суду, як законну і обґрунтовану слід залишити без зміни,
розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Справа №11-87/2007р. Головуючий у І інстанції Дудаков С.Є.

Категорія ст.187ч.2 КК України Доповідач Петлюк В.І.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України постанова про порушення
кримінальної справи повинна містити приводи та підстави, зазначені в ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. 94 ч.2 КК України кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують
на наявність ознак злочину.

Таким чином органи досудового слідства на час порушення
кримінальної справи повинні перевірити чи
містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, чи вбачається в діянні, про яке
повідомлено, конкретний вид злочину, чи маються підстави для відмови в порушенні кримінальної справи, якими
фактичними даними підтверджуються зазначені обставини.

Як зазначено в постанові слідчого
прокуратури, від 25 листопада 2006 року про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_2 за ст. 187 ч.2 КК України, останній знаючи, що трельовочний трактор ТДТ-55 р/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_4, 21 січня 2006 року біля 14 години неподалік прикордонної застави
«Красноільск», що в Сторожинецькому районі, з метою заволодіння цим трактором
разом з ОСОБА_5, побив ОСОБА_4 а також погрожував
застосувати насильство.

Відповідно до ст. 11 КК України злочином є суспільно - небезпечне діяння, яке виражається у
формі умислу або необережності.

Суб'єктивна сторона складу злочину
передбаченого ст. 187 КК України, за якою порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_2, передбачає
прямий умисел, тобто особа усвідомлює, що вона
протиправно із застосуванням насильства посягає на чуже майно, обертаючи
його на свою або іншої особи користь.

З матеріалів кримінальної справи, а
саме з пояснень ОСОБА_5 (а.с.55т.1), ОСОБА_6 (а.с.62 т.1), ОСОБА_7 (а.с.130 т.1), ОСОБА_8 (а.с. 131 т.1), ОСОБА_9 (а.с. 132 т.1), постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 3.05.2006 року щодо ОСОБА_2 та інших даних з
великою вірогідністю можна зробити висновок, що у ОСОБА_2 було достатньо даних вважати що трактор ТДТ-55 р/н НОМЕР_1 є власністю
його батька ОСОБА_5

Ст. 41 Конституції України гарантує непорушність права приватної власності, якого ніхто не може бути протиправно позбавлений, а ч.5
ст.55 Конституції України надає кожній людині право
будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 36 ч.1 КК України дії вчинені з метою захисту охоронюваних законом
прав та інтересів особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає шкоди, необхідної і
достатньої в даній обстановці для негайного
відвернення чи припинення посягання є необхідною обороною.

На час порушення кримінальної справи, щодо ОСОБА_2 за ст. 187 ч.2 КК України органи досудового слідства мали в
наявності достатньо фактичних даних з яких
можна зробити висновок, що ОСОБА_4 своїми діями схилив ОСОБА_2 до думки, що
протиправно вилучає із володіння батька трельовочний трактор.

Крім цього з цих даних органи досудового слідства
могли зробити висновок, що тільки після того, як ОСОБА_4 став погрожувати ОСОБА_5
викруткою, між ними виникла тяганина в процесі якої ОСОБА_4 було завдано
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином колегія суддів вважає,
що наявні факти, якими володіли органи досудового
слідства на час порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст. 187 ч.2 КК України давали їм переконливі підстави прийти до
висновку про відсутність в його діях цього складу злочину, а також, що ОСОБА_2
у вказаній у постанові слідчого ситуації реалізував своє гарантоване
Конституцією України право на захист інтересів, що охороняються
від суспільно небезпечних посягань.

Інші обставини на які посилається
автор апеляції не дають підстав прийти до висновку, що в діях ОСОБА_2, які мали місце 26 січня 2006 року є склад злочину передбачений
ст. 187 ч.2 КК
України.

Виходячи з вищенаведеного, постанова районного суду є
законна і обґрунтована, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, судова палата у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Шевченківського районного
суду м. Чернівців від 26 січня 2007 року якою скасовано постанову слідчого з особливо важливих
справ прокуратури Чернівецької області від 25 листопада 2006 року про порушення кримінальної
справи щодо ОСОБА_2 за ст. 187 ч.2 КК України залишити без зміни, а апеляцію
державного обвинувача - без
задоволення.

Головуючий В.І. Петлюк

Судді В.Ф. Яцинюк

В.П. Давній