Справа № 404/1028/15-к
Номер провадження 1-кп/404/118/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0007984 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.02.2011 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 19.11.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 19.02.2015 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального праовпорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Так, в середині липня 2014 року, точний час та дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, в газеті «21 канал» знайшов оголошення про надання в оренду бетонозмішувача, що належить ОСОБА_8 , з яким домовився про оренду. Після чого, в середині липня 2014 року, точний час та дата досудовим слідством не встановлена, в денний час доби, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, в цілях власної наживи, з корисливих спонукань, достовірно знаючи що не буде сплачувати грошові кошти за оренду бетонозмішувача, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 , та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ввівши останнього в оману, заволодів бетонозмішувачем «Forte EW 7150», об`ємом 150 л., вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області № 1008 від 25.11.2014 року становить 2623 грн. 04 коп.

Заволодівши вищевказаним бетонозмішувачем ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 2623 грн. 04 коп.

Крім того, в середині липня 2014 року, точний час та дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, в газеті «21 канал» знайшов оголошення про надання в оренду бетонозмішувача, що належить ОСОБА_9 , з яким домовився про оренду. Після чого, 29.07.2014 року, в денний час доби точний час досудовим слідством не встановлений, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, в цілях власної наживи, з корисливих спонукань, достовірно знаючи що не буде сплачувати грошові кошти за оренду бетонозмішувача, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_9 , та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ввівши останнього в оману, заволодів бетонозмішувачем «Forte EW 1200», об`ємом 200 л., вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області № 1009 від 25.11.2014 року становить 3359 грн. 33 коп.

Заволодівши вищевказаним бетонозмішувачем ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 3359 грн. 33 коп.

Крім того, 11.08.2014 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, в газеті «Все про все» знайшов оголошення про надання в оренду будівельного риштування, що належить ОСОБА_4 , з яким домовився про оренду. Після чого, 12.08.2014 року близько 14:00 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, в цілях власної наживи, з корисливих спонукань, достовірно знаючи що не буде сплачувати грошові кошти за оренду будівельного риштування, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_4 , та перебуваючи за адресою: м. Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, ПО, ввівши останнього в оману, заволодів риштуванням будівельним рамним типу «ЛРСП-200», вартість якого згідно висновку експерта Кіровоградського відділення ОНДІСЕ № 171 від 29.01.2015 року становить 8662 грн. 89 коп.

Заволодівши вищевказаним будівельним риштуванням ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 8662 грн. 89 коп.

Крім того, 11.08.2014 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, в газеті «Все про все» знайшов оголошення про надання в оренду компресорної станції, що належить ТОВ «Центрекобуд», співзасновником якого являється ОСОБА_10 , з яким домовився про оренду. Після чого, 27.08.2014 року близько 09:00 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, в цілях власної наживи, з корисливих спонукань, достовірно знаючи що не буде сплачувати грошові кошти за оренду компресорної станції, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_10 , та перебуваючи за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, ввівши останнього в оману, заволодів компресорною станцією, гвинтовою, пересувною «ВВП-10/7 У1», вартість якої згідно висновку експерта Кіровоградського відділення ОНДІСЕ № 171 від 29.01.2015 року становить 140553 грн. 80 коп.

Заволодівши вищевказаним будівельним риштуванням ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Центрекобуд» матеріальні збитки на загальну суму 140553 грн. 80 коп., що завдало значної шкоди потерпілому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю та показав суду, що в середині липня 2014 року, він знайшов в газеті «21 канал» оголошення про надання в оренду бетонозмішувача, що належить гр. ОСОБА_8 , з яким домовився про оренду. Після чого, в середині липня 2014 року, він зустрівся з потерпілим та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ввів останнього в оману і заволодів бетонозмішувачем «Forte EW 7150», об`ємом 150 л. Після чого, вказаним бетонозмішувачем розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в середині липня 2014 року, він знайшов в газеті «21 канал» оголошення про надання в оренду бетонозмішувача, що належить гр. ОСОБА_9 , з яким домовився про оренду. Після чого, 29.07.2014 року, він зустрівся з потерпілим, та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ввів останнього в оману і заволодів бетонозмішувачем «Forte EW 1200», об`ємом 200 л. Потім вказаним бетонозмішувачем розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 11.08.2014 року, він знайшов у газеті «Все про все» оголошення про надання в оренду будівельного риштування, що належить гр. ОСОБА_4 , з яким домовився про оренду. Після чого, 12.08.2014 року близько 14:00 год., він зустрівся з потерпілим, та перебуваючи за адресою: м. Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, 110, ввів останнього в оману, заволодів риштуванням будівельним рамним типу «ЛРСП-200». Після чого, вказаним будівельним риштуванням розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, повністю визнав по вищевказаним епізодам найменування, кількість та вартість майна, яким він заволодів, та заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов, розкаюється у вчиненому та просить у потерпілих вибачення.

Однак, по епізоду заволодіння майном шляхом обману (шахрайство) належного ТОВ «Центрекобуд», зазначив суду, що 27.08.2014 року біля 09.00 год., він приїхав разом зі своїм знайомим за адресою вказаною у обвинувальному акті, проте договору з представником потерпілого ОСОБА_10 не укладав та з приводу орендної плати також не домовлявся. В укладенні угоди приймав участь його знайомий, та відношення до цього ніякого не мав.

По епізоду заволодіння майном ОСОБА_11 шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, вина ОСОБА_5 доводиться зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами:
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , згідно з якими у липні 2014 року до нього за адресою: АДРЕСА_4 приїхав обвинувачений, який хотів орендувати в нього бетонозмішувач на три дні. Поговоривши з з обвинуваченим вони домовились про те, що він бере у нього бетонозмішувач на три дні по ціні 50 грн. за кожну добу користування. При цьому, він узяв в нього в якості гарантії паспорт (належний ОСОБА_5 , 1988 р.н.) та 150 грн., які являються орендною платою за три дні користування. Після чого, обвинувачений винайняв автомобіль «Газель» та забрав вказаний бетонозмішувач. Через дня три, він зателефонував ОСОБА_12 та запитав його коли він привезе його бетонозмішувач, так як той у зазначений згідно домовленості час його не привіз. Подібні ситуації тривали протягом місяця, а потім ОСОБА_5 взагалі припинив брати від нього слухавку. У вересні 2014 року, він вирішив поїхати до обвинуваченого додому, оскільки в нього був паспорт, де було зазначено адресу його реєстрації. Приїхавши на місце, виявилось, що там проживає бабуся обвинуваченого, яка пояснила, що ОСОБА_12 невдовзі поверне бетонозмішувач, але до цього часу майно йому повернуто не було. В судовому засіданні впізнав обвинуваченого, як особу яка вчинила відносно нього злочин. Після чого, він вирішив звернутися із заявою до правоохоронних органів.

- заявою ОСОБА_8 про злочин за №35058 від 16.11.2014 року (т.1 а.п.5);

- протоколом огляду предмету від 18.11.2014 року паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 24 липня 2013 року Ленінським РС у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області, який визнано в якості речового доказу та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.15-17);

- висновком експерта №1008 від 25.11.2014 року, яким встановлено, що залишкова вартість з урахуванням зносу станом цін на 29.07.2014 року не представленого на експертизу бетонозмішувача «Forte EW 7150», об`ємом 150 л., який був у використанні, придбану квітні місяці 2013 році, може складати 2623 грн. 04 коп. (т.1 а.п.22-24);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2014 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 на фото №1 як особу, яка 25.07.2014 року шахрайським шляхом заволоділа належним йому бетонозмішувачем марки «Forte EW 7150», об`ємом 150 л. (т.1 а.п.27-28);

По епізоду заволодіння майном ОСОБА_9 шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, вина ОСОБА_5 доводиться зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами:
- заявою ОСОБА_9 про злочин за №29050 від 24.09.2014 року (т.1 а.п.34);

- копією розрахункової квитанції СПД «Мастер», серії ЛВАК 264919 від 20.03.2014 року, щодо придбання «ел. бетонозмішувача» (об`ємом 200 л.), вартість якого станом на 20.03.2014 року становила 3456 грн., яку оглянуто згідно з протоколом огляду предмету від 03.10.2014 року та долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.47-49);

- протоколом огляду предмету від 03.10.2014 року копія паспорта серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк., який визнано в якості речового доказу та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.51-54);

- висновком експерта №1009 від 25.11.2014 року, яким встановлено, що залишкова вартість з урахуванням нормативного зносу станом цін на 29.07.2014 року не представленого на експертизу бетонозмішувача «Forte EW 1200», об`ємом 200 л., який був у використанні, придбаний 10.03.2014 році, може складати 3359 грн. 33 коп. (т.1 а.п.66-68);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2014 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 на фото №3 як особу, яка 29.07.2014 року шахрайським шляхом заволоділа належним йому бетонозмішувачем марки «Forte EW 1200», об`ємом 200 л. (т.1 а.п.71-72);

По епізоду заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, вина ОСОБА_5 доводиться зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами:
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якими у нього у власності перебуває риштування будівельне рамне «ЛРСП-200», яке ним було придбано 05.06.2013 року за 10 421 грн. 91 коп. Вказаним риштуванням користувався він особисто, та після виконання всіх робіт вирішив розмістити оголошення в газеті «Все про все» про надання його в оренду. 11.08.2014 року йому на мобільний зателефонував обвинувачений, який назвався ОСОБА_12 та запропонував йому взяти в оренду будівельне риштування. Вони домовились про ціну 90 грн. за добу оренди терміном два тижні. Грошові кошти за оренду ОСОБА_5 мав заплатити після закінчення терміну оренди. Наступного дня, тобто 12.08.2014 року біля 14:00 год. за адресою: м. Кіровоград, вул. Г. Родимцева він зустрівся з ОСОБА_12 , той приїхав на автомобілі «ЗИЛ-130», д.н.з НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився-водій. При зустрічі вони знову обговорили умови оренди будівельно риштування, після чого ОСОБА_12 надав йому копію свого паспорта та погрузив риштування на вантажний автомобіль та поїхав у невідомому напрямку. Також, при даній зустрічі були присутні його знайомі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . По закінченню двотижневого терміну він почав телефонувати обвинуваченому та запитувати про риштування на що останній кожного разу обіцяв повернути, однак до теперішнього часу ОСОБА_5 будівельне риштування так і не повернув. Грошові кошти за оренду будівельним риштуванням, згідно з умов усної домовленості, зокрема 90 грн. за добу користування, тобто 1260 грн. обвинувачений також не повернув. В судовому засіданні впізнав обвинуваченого, як особу яка вчинила відносно нього злочин. Потім він подав заяву до міліції.

- заявою ОСОБА_4 про злочин за №33672 від 04.11.2014 року (т.1 а.п.78);

- копією видаткової накладної №315 від 05.06.2013 року, щодо покупки ОСОБА_4 у ТОВ «Компанія» «Будстар» будівельних товарів: рами з драбиною 5 шт.; рами без драбини 15 шт., діаганолі 15 шт., горизонталі 15 шт., домкрату 13 шт., анкеру стального розборного 9 шт., рігеля 6 шт., щитів настилу - 9 шт., анкерного кронштейну 9 шт., всього 9 найменувань на загальну суму 10 421 грн. 91 коп. (т.1 а.п.88);

- протоколом огляду місця події від 19.11.2014 року із фототаблицею, під час проведення якого оглянуто та встановлено місце події АДРЕСА_5 , де виявлено та вилучено металеві вироби, зоерема будівельне рештування, яке складається: регеля в кількості 2 шт., стійки в кількості 2 шт., діагональ в кількості 1 шт., горизонталь в кількості 2 шт. та дерев`яні щити в кількості 3 шт.(т.1 а.п. 98-99);

- висновком експерта №983 від 27.11.2014 року, яким встановлено, що початкова вартість станом цін на 12.08.2014 року не представленого на експерт не дослідження риштування будівельного рамного типу «ЛРСП-200», може складати 10 421 грн. 91 коп. (т.1 а.п.105-106);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 на фото №1 як особу, яка 12.08.2014 року в його присутності брала в оренду у ОСОБА_4 будівельні ліси та шахрайським шляхом заволоділа вказаними речами (т.1 а.п. 109-110);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2014 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 на фото №4 як особу, яка 12.08.2014 року шахрайським шляхом заволоділа належними йому будівельними лісами (риштування будівельне рамне типу «ЛРСП-200») (т.1 а.п.112-113);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_5 на фото №2 як особу, яка 12.08.2014 року в його присутності брала в оренду у ОСОБА_4 будівельні ліси та шахрайським шляхом заволоділа вказаними речами (т.1 а.п. 115-116);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_5 на фото №2 як особу, яка в середині серпня місяця 2014 року продала йому будівельні ліси (т.1 а.п. 118-119);

- висновком експерта №171 від 29.01.2015 року з фототаблицею до нього, яким встановлено, що ринкова вартість риштування будівельного рамного типу «ЛРСП-200», придбаного 05.06.2013 року, яке було у використанні, не представленого на дослідження, згідно переліку зазначеного у накладній №315 від 05.06.2013 року, без врахування наданих для огляду комплектуючих, станом цін на 12.08.2014 року складала 8662 грн. 89 коп.

Ринкова вартість риштування будівельного рамного типу «ЛРСП-200», придбаного 05.06.2013 року, яке було у використанні, наданого на дослідження, станом цін на 12.08.2014 року, складала 902 грн. 20 коп. (т.1 а.п.187-189).

По епізоду заволодіння майном належного ТОВ «Центрекобуд» в особі його представника ОСОБА_10 шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, вина ОСОБА_5 доводиться зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами:
Показаннями представника потерпілого ОСОБА_10 , згідно з якими приблизно в серпні 2014 року він розмістив оголошення в газеті «Все про все» про надання в оренду компресорної станції «ВВП-10/7 У1». Інші співзасновники ТОВ «Центрекобуд» заперечень з даного приводу не мали. Згодом йому на мобільний телефон зателефонував обвинувачений, та представився ОСОБА_12 , та який мав бажання взяти в оренду даний компресор терміном на 3 доби. Після чого, він повідомив ціну оренди та ОСОБА_5 погодився і попрохав оглянути компресор особисто. Через декілька днів йому знову зателефонував ОСОБА_5 та вони домовились про зустріч, яка відбулась 24.08.2014 року біля магазину «Зодчий», що по вул. Волкова у м. Кіровограді. Оглянувши компресор, обвинувачений погодився взяти його в оренду терміном на 3 дні за 1000 грн., тобто по 1000 грн. за кожний день користування, але для цього потрібен вантажний автомобіль для транспортування компресора. 27.08.2014 року близько 09:00 год., він знову зустрівся з ОСОБА_12 , який приїхав на автомобі «ВАЗ 2106», зеленого кольору, разом зі своїм товаришем. Після чого, обвинувачений замов послуги вантажного автомобіля «ЗИЛ 130», на якому в подальшому здійснювалось транспортування компресора. При даній зустрічі обвинувачений повідомив йому, що через дві години привезуть гроші, тому розрахується пізніше, на що подав свою згоду.

Вказав суду, що ОСОБА_5 надав йому ксерокопію паспорта свого знайомого, як гарантію укладення угоди, проте як потім з`ясувалось фото вклеєне у паспорті належить взагалі іншій людини.

Потім ОСОБА_12 зі своїм товаришем причепивши компресор до вантажного автомобіля поїхали у невідомо напрямку. Приблизно через дві години він зателефонував ОСОБА_12 та запитав про гроші, на що той відповів, що гроші зараз підвезе його товариш, з яким забирав компресор. Після чого, йому зателефонував товариш ОСОБА_12 та при зустрічі, що відбулась по вул. Волкова в м. Кіровограді, передав йому гроші в сумі 1000 грн., та копію паспорта. На запитання чому лише 1000 грн., а не 3000 грн., як домовлялись, той пояснив, що решту грошей віддадуть, коли будуть повертати компресор через 3 доби. Через 3 доби, тобто 29.08.2014 року він зателефонував ОСОБА_12 , щоб запитати, коли він поверне компресор, але його телефон не відповідав. Більше ОСОБА_12 він не бачив та до теперішнього часу компресор належний ТОВ «Центрекобуд» не повернули. В особі обвинуваченого впізнав особу, яка шахрайським шляхом заволоділа вищевказаним майном та заподіяна матеріальну шкоду на суму 147 000 грн. Потім звернувся із заявою до міліції.

Аналогічними за змістом показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з яких вбачається, що приблизно з серпня 2013 року вони працюють на посаді зварювальників в ТОВ «Центрекобуд». У серпні 2014 року від співзасновника ТОВ «Центрекобуд» ОСОБА_10 , вони дізналися, що невідома особа має бажання взяти в оренду компресорну станцію «ВВп-10/7 У1», яка перебуває на балансі товариства. 27.08.2014 року ОСОБА_10 попрохав їх допомогти в налагодженні та запуску компресора, а також ознайомлення з його роботою чоловіка, який бажає взяти компресор в оренду. Того ж дня вони перебували на території цеху, що по вул. Волкова, 13г у м. Кіровограді, куди приїхали також два чоловіка на легковому автомобілі, зеленого кольору. Після чого, вказаним невідомим чоловікам пояснювали принцип роботи компресора, та бачили на власні очі як дані чоловіки вивозили з території даний прилад на вантажному автомобілі «ЗИЛ». При цьому, не знають хто з саме чоловіків домовлявся з ОСОБА_10 про оренду зазначеного вище компресора.

Разом з тим, свідки впізнали в особі обвинуваченого одного з чоловіків, які були того дня на території товариства, де свідок ОСОБА_18 запам`ятав ім`я одного з двох людей, які відвідували 27.08.2014 року територію «Центрекобуд», того звали ОСОБА_12 , так як одному з них розповідав про принцип і умови користування компресором.

Із показань допитаного в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_20 вбачається, що він має вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ», д.н.з НОМЕР_3 , синього кольору. Приблизно в кінці серпня 2014 року йому на мобільний телефон зателефонував невідомий чоловік та запитав у нього чи має він у власності вантажівку та чи може він перевезти компресор. За дану послугу невідомий чоловік пообіцяв йому гроші в сумі 200 грн. на що він у подальшому погодився. Після чого, вони домовились наступного дня про зустріч біля бувшого заводу «Пишмаш», який розташований по вул.Волкова у м. Кіровограді. Зустрівшись в обумовленому місці з вказаним чоловіком, який назвався «Едуардом», вони поїхали на територію цеху, що по вул.Волкова у м. Кіровограді. На місці вони зустрілись з невідомими чоловіками біля яких знаходився компресор. Потім останні розповідали про принцип та умови роботи компресора, як він здогадався ті були власниками даного приладу. Через деякий час чоловіки причепили компресор до його автомобіля та обвинувачений сказав йому адресу, куди необхідно було відтранспортувати компресор, зокрема на кінцеву зупинку маршрутного таксі №№103 та 126, що по вул.Урицького у м. Кіровограді, біля футбольного стадіону. Прибувши на місце вказане ОСОБА_5 , він відчепив компресор, а обвинувачений передав йому гроші в сумі 200 грн. за надані ним послуги. Потім він поїхав у власних справах і більше його не бачив. З приводу того, що компресором заволоділи шахрайським шляхом він не знав та навіть не здогадувався. Нічого підозрілого також не помітив. В судовому засіданні підтвердив, що в впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, якій надавав послуги з перевезення вантажу за обставин та часу вказаних у висунутому обвинуваченні.

- заявою ОСОБА_10 про злочин за №33540 від 03.11.2014 року та заявою останнього про залучення його в даному кримінальному провадженні в якості представника потерпілого (т.1 а.п.125, 130);

- копією паспорта, працюючого під тиском №43 та керівництвом по експлуатації компресорної станції винтової пересувної ВВП-10/7У1 та її основними технічними даними (т.1 а.п.136-140);

- копіями статутних документів ТОВ «Центрекобуд» (т.1 а.п.141-147);

- висновком експерта №967 від 12.11.2014 року з фототаблицею до нього, яким встановлено, що початкова вартість не представленої на експертне дослідження однієї компресорної станції, гвинтової, пересувної «ВВп-10/7» 2004 року виписку, станом цін на 27.08.2014 року може складати 234 256 грн. 33 коп. (т.1 а.п.164-166);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_5 на фото №3 як особу, яка в серпні місяці 2014 року звернулася до нього, щоб допомогти перевести компресор (т.1 а.п. 169-170);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого представник потерпілого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 на фото №2 як особу, яка 27.08.2014 року під приводом оренди взяла в нього компресорну установку «ВВП-10/7 У1»(т.1 а.п.172-173);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_5 на фото №4 як особу, яка в його присутності під приводом оренди 27.08.2014 року взяла компресорну установку «ВВП-10/7 У1» (т.1 а.п.175-176);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_5 на фото №3 як особу, яка в його присутності під приводом оренди 27.08.2014 року взяла компресорну установку «ВВП-10/7 У1» (т.1 а.п.178-179);

- висновком експерта №171 від 29.01.2015 року з фототаблицею до нього, яким встановлено, що ринкова вартість однієї станції компресорної гвинтової пересувної марки «ВВП-10/7 У1», 2004 року виготовлення, яка була у використанні, не представленої на дослідження, станом цін на 27.08.2014 року, складала 140 553 грн. 80 коп. (т.1 а.п.187-189).

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, законність отримання та достовірність яких у суду не викликає жодних сумнівів, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведеною у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, оскільки він скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинену повторно, що завдало значної шкоди потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ТОВ «Центрекобуд» в особі представника потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому, суд критично оцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_21 про відсутність корисливого мотиву при заволодінні майна ТОВ «Центрекобуд», як такі, що спрямовані на уникнення ним кримінальної відповідальності, безпідставні, надумані і спростовуються раніше зазначеними покладеними в основу вироку доказами.

Зокрема, вказані твердження спростовуються самими об`єктивними даними, встановленими під час кримінального провадження, згідно з якими представник потерпілого ОСОБА_10 03.11.2014 року повідомив працівників міліції про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_5 , який 27.08.2014 року біля 10.00 год. по вул. Волкова, 13 б у м. Кіровограді, заволодів шахрайським шляхом майном ТОВ «Центрекобуд» - компресорною станцією «ВВП-10/7 У1», вартість якої становить 147 000 грн. (т.1 а.п.125), та беззаперечно спростовує надані суду доводи обвинуваченого з приводу того, що договір з представником потерпілого ОСОБА_10 не укладав та з приводу орендної плати з ним не домовлявся, мотивуючи його тим, що в укладенні угоди приймав участь його знайомий, та відношення до цього ніякого не мав.

Натомість, згідно з наданих в судовому засіданні показів представника потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що в серпні 2014 року він розмістив оголошення в газеті «Все все» про надання в оренду компресорної станції «ВВП-10/7 У1». Інші співзасновники ТОВ «Центрекобуд» заперечень з даного приводу не мали. Згодом йому на мобільний телефон зателефонував обвинувачений, та представився ОСОБА_12 , та який мав бажання взяти в оренду даний компресор терміном на 3 доби. Після чого, він повідомив ціну оренди та ОСОБА_5 погодився і попрохав оглянути компресор особисто. Через декілька днів йому знову зателефонував ОСОБА_5 та вони домовились про зустріч, яка відбулась 24.08.2014 року по вул. Волкова, у м. Кіровограді, біля магазину «Зодчий». Оглянувши компресор, обвинувачений погодився взяти його в оренду терміном на 3 дні за 1000 грн., тобто по 1000 грн. за кожний день користування, але для цього потрібен вантажний автомобіль для транспортування компресора. 27.08.2014 року близько 09:00 год., він знову зустрівся з ОСОБА_12 , який приїхав на автомобі «ВАЗ 2106», зеленого кольору, разом зі своїм товаришем. Після чого, обвинувачений замовив послуги вантажного автомобіля «ЗИЛ 130», на якому в подальшому здійснювалось транспортування компресора. При даній зустрічі обвинувачений повідомив йому, що через дві години привезуть гроші, тому розрахується пізніше, на що він надав свою згоду. Вказавши суду, що ОСОБА_5 надав йому ксерокопію паспорта свого знайомого, як гарантію укладення угоди, проте як потім з`ясувалось фото вклеєне у паспорті належить взагалі іншій людини. Потім ОСОБА_12 зі своїм товаришем причепивши компресор до вантажного автомобіля поїхали у невідомо напрямку. Приблизно через дві години він зателефонував ОСОБА_12 та запитав про гроші, на що він відповів, що гроші зараз підвезе його товариш, з яким забирав компресор. Після чого, йому зателефонував товариш ОСОБА_12 та при зустрічі, що відбулась по вул. Волкова в м. Кіровограді, передав йому гроші в сумі 1000 грн., та копію свого паспорта. На запитання чому лише 1000 грн., а не 3000 грн., як домовлялись, той пояснив, що решту грошей віддадуть, коли будуть повертати компресор через 3 доби. Через 3 доби, тобто 29.08.2014 року він зателефонував ОСОБА_12 , щоб запитати, коли він поверне компресор, але його телефон не відповідав. Більше ОСОБА_12 він не бачив та до теперішнього часу компресор ТОВ «Центрекобуд» не повернули.

Таким чином, між обвинуваченим та представником потерпілого мали місце усні домовленості з приводу умов і підстав, а також часу надання та поверненні устаткування товариства (компресорної станції) і орендної плати у визначений сторонами строк, а також зазначені обвинуваченим доводи, навпаки підтверджує таємні, приховані дії ОСОБА_22 при заволодінні майном останнього. У своїй сукупності такі дії і поведінка ОСОБА_22 , який жодним чином не повідомив представника потерпілого про повернення компресорної станції до звернення останнього із заявою до працівників міліції, про долю його речей і вимогу повернути компресорну станцію і орендну плату, безсумнівно вказують на прагнення ОСОБА_22 приховати факт заволодіння речами товариства, щоб мати можливість розпоряджатися ними.

Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном.

Згідно із роз`ясненнями, наданими судам у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до статті 190 КК шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

При цьому, окрему увагу суд звертає на вартість викраденого майна, яка сягає 147 000 грн. та яка у сотні, а той і більше разів перевищує вказану обвинуваченим орендну плату перед представником потерпілим, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_22 при заволодінні майном ТОВ «Центрекобуд» керувався корисливими мотивами, тобто спонуканнями до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, а не намірами та спонуканнями обвинуваченого у поверненні вказаного майна і орендної плати за його користування, який порівняно із вартістю викраденого є дуже значною.

Вказані в обвинувальному акті обставини за яких було вчинено обвинуваченим злочин повністю узгоджуються із показаннями представника потерпілого ОСОБА_10 під час судового розгляду, який беззаперечно наполіг на заволодінні майном товариства шляхом обману, та підстави ставити під сумнів дані покази у суду відсутні, оскільки останній з обвинуваченим знайомий не був та жодних справ з ним також не мав, зокрема до вказаного інциденту та причин для оговору обвинуваченого судом не встановлено.

Більше того, показання представника потерпілого повністю узгоджуються із іншими, дослідженими у провадженні доказами, які викладено раніше, та показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а тому підстав ставити під сумнів показання даних свідків судом також не встановлено, як і будь-яку їхню пряму чи опосередковану зацікавленість в ході розгляду даного кримінального провадження суд не вбачає, оскільки у своїй сукупності вони узгоджуються один з одним та іншими доказами у справі.

При цьому, свої покази представник потерпілого ОСОБА_10 повністю підтвердив також при проведенні слідчих дій пред`явлення особи для впізнання, де ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_22 на фото №2 як особу, яка 27.08.2014 року під приводом оренди взяла в нього компресорну установку «ВВП-10/7 У1» та не повернула (т.1 а.п.172-173), а також при проведенні особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_5 на фото №3 як особу, яка в серпні місяці 2014 року звернулася до нього, щоб допомогти перевести компресор (т.1 а.п. 169-170), так само як і при проведенні особи для впізнання по фотознімкам від 26.11.2014 року, під час якого свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_18 впізнали ОСОБА_5 (на фото №4 та на фото №3) як особу, яка в їх присутності під приводом оренди 27.08.2014 року взяла компресорну установку «ВВП-10/7 У1» та яку не повернула по сьогоднійшній день (т.1 а.п.175-176).

Відтак, аналізуючи у сукупності всі раніше перелічені досліджені у судовому засіданні докази, які є допустимими, належними, об`єктивними та беззаперечними, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку обставини кримінального правопорушення та висунуте ОСОБА_5 обвинувачення.

При призначенні ОСОБА_21 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_21 вчинив закінчений умисний корисливий злочин середньої тяжкості, потерпілим добровільно заподіяні збитки не відшкодував.

Як особа ОСОБА_21 за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.207), не одружений, офіційно не працюючий, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває (т.1 а.п.215, 217), раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.

Обставинами, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вище викладене, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та обставини кримінального провадження, вік, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, суд, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_21 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, оскільки він тричі судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, по направленості своєї поведінки не бажає займатися суспільно-корисною працею та вчинив новий злочин, а також зважаючи на позицію державного обвинувача і думку потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті 190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, і з застосуванням положень, передбачених ч.4 ст.70 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69, 75 КК України, з врахуванням висновків суду, не вбачається.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та представником потерпілого ОСОБА_10 не заявлялися.

Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 (т.2 а.п.34-35) до обвинуваченого ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 8662 грн. 89 коп., суд вважає за можливе задовольнити позов повністю, а в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. задовольнити частково, оскільки встановлено, що дана шкода дійсно була завдана потерпілому внаслідок протиправних дій обвинуваченого, яка полягала у душевних переживаннях у зв`язку із вчиненням відносно нього злочину та порушенням нормального ритму життя потерпілого, а тому керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, суд вважає в силу ст.ст.23, 1167 ЦК України необхідним зменшити розмір відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди на 2000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 1570 грн. 24 коп. відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2015 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 залишити попередню тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 15.10.2014 року, взявши під варту у залі суду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 8662 грн. 89 коп. майнової шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів за проведення судової експертизи машини обладнання, сировини та товарів народного споживання НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області №1008 від 25.11.2014 року 196 грн. 56 коп., №1009 від 25.11.2014 року 196 грн. 56 коп., №983 від 27.11.2014 року 196 грн. 56 коп., №967 від 25.11.2014 року 196 грн. 56 коп., у загальному розмірі 786 грн. 24 коп. та процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта за проведення судово товарознавчої експертизи №171 від 29.01.2015 року - 784 грн. на загальну суму 1570 грн. 24 коп.

Речові докази:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РС у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області від 24.07.2013 року (т.1 а.п.17), - повернути ОСОБА_5 ;

- копію розрахункової квитанції на 1 арк. (т.1 а.п.49),- залишити при матеріалах кримінального провадження;

- копію паспорта, серія НОМЕР_1 ОСОБА_5 на 1 арк. (т.1 а.п.54),- залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1