Справа № 307/1115/15-к
Провадження № 1-кп/307/198/15
В И Р О К
іменем України
09 червня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: з сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працює, судимості не має,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 та ч. 2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 02 грудня 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, неподалік будинку № 2 по вул. Леніна в смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області, в напрямку с. Красна Тячівського району Закарпатської області, керуючи технічно-справним автомобілем марки "Audi-A6"", номерний знак НОМЕР_1 Словацької Республіки, порушив вимоги п.п. 1.2, 1.3, 1.5, 1.10, 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України та під час проїзду лівостороннього заокруглення, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не забезпечив безпечний бічний інтервал, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в групі пішоходів ОСОБА_4 та малолітньої дитини ОСОБА_8 йшла по краю проїзної частини дороги в попутному з автомобілем напрямку. Окрім цього, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного виконання безпечного маневру її об`їзду зліва з моменту виникнення перешкоди для його руху. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово-медичної експертизи № 200 від 25 грудня 2014 року, смерть ОСОБА_7 наступила від спінального шоку, що розвинувся на фоні перелому шийного відділу хребта на рівні 1-11 хребців із зміщенням та повним розривом спинного мозку, від якого остання померла на місці пригоди.

Крім цього, ОСОБА_5 , 02 грудня 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, вчинивши дорожньо-транспортну подію, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 померла на місці пригоди, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після скоєння даного наїзду, залишив місце пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої та завідомим залишенням без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, винуватим себе визнав повністю, обіцяв більше не вчиняти злочину, жаліє про скоєне та пояснив, що 02 грудня 2014 року, приблизно о 22 годині, він на своєму автомобілі марки "Audi-A6"", номерний знак НОМЕР_1 Словацької Республіки, рухався по вул. Леніна в смт. Дубове Тячівського району, в напрямку с. Красна Тячівського району, з включеним світлом ближніх фар, з швидкістю 60 км/год. Дорога була мокрою, і був туман. Проїжджаючи лівостороннє заокруглення, на правій стороні дороги, на узбіччі, він побачив групу пішоходів, однак відстань між ними та його автомобілем була малою, він не встиг загальмувати, і здійснив наїзд правою передньою частиною свого автомобіля на крайнього лівого пішохода. Після наїзду на пішохода, він зупинився, однак злякався і продовжив рух, тобто залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Доїхавши до центру смт. Дубове, він зупинився і зателефонував працівникам міліції. Зазначив, що потерпіла жодних претензій до нього не має, оскільки він відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Просив його суворо не карати.

Обвинувачений винність свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розумів зміст скоєного, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.135 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, його молодий вік.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують ОСОБА_5 покарання, суд не знаходить.

З урахуванням таких обставин справи, кількості пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 за ч.1 ст.135 КК України слід обрати покарання у виді позбавлення волі, за ч.2 ст.286 КК України слід обрати покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ автомобіль марки "Audi-A6"", номерний знак НОМЕР_1 Словацької Республіки, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 (т.1 а.с. 84, 85), слід повернути власнику ОСОБА_5 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 135 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч.2 ст. 286 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такий обов`язок - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ автомобіль марки "Audi-A6"", номерний знак НОМЕР_1 Словацької Республіки, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 (т.1 а.с. 84, 85), - повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1