АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/143/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 209 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000152 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2014 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого директором ПП «Укрбудсвітло Плюс», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України,

в с т а н о в и л а:
Згідно з вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2014 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 гривень, за ч. 1 ст. 209 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, з конфіскацією коштів одержаних злочинним шляхом та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, з конфіскацією коштів одержаних злочинним шляхом та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

По справі вирішено питання щодо судових витрат та цивільного позову.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_7 , перебуваючи з 05.11.2008 на посаді директора ПП «Укрбудсвітло Плюс» (), зареєстрованого 05 червня 2007 року Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією за адресою: м. Київ, вул. Цитадельна 6/8, у період грудня 2010 року - листопада 2011 року, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, підробив документи на переказ (грошові чеки), шляхом їх підписання та внесення даних, які не відповідають дійсності, а саме цілі зняття готівкових коштів, а також легалізував грошові кошти в сумі 1 132 943 гривень, за наступних обставин.

Так, на підставі рішення власника ПП «Укрбудсвітло Плюс» - ОСОБА_9 та наказу № 2 від 05.11.2008 ОСОБА_7 з 05 листопада 2008 року призначено на посаду директора ПП «Укрбудсвітло Плюс».

Відповідно до положень п. 11.2 статуту ПП «Укрбудсвітло Плюс» до компетенції директора товариства належить: приймання на роботу та звільнення співробітників підприємства; розпорядження майном підприємства в межах своєї компетенції; організація ведення бухгалтерського обліку та звітності підприємства; укладення угод в порядку, визначеному чинним законодавством України; подання на затвердження засновнику річний звіт на баланс підприємства; прийняття рішень з інших питань, пов`язаних з поточною діяльністю підприємства. Відповідно до положень п. 12.5 статуту ПП «Укрбудсвітло Плюс», посадові особи товариства несуть персональну відповідальність за результати діяльності товариства та за достовірність даних, що містяться у річному звіті та балансі.

Отже, перебуваючи на посаді директора ПП «Укрбудсвітло Плюс» ОСОБА_7 здійснював адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто був службовою особою.

В період часу з 03 грудня 2010 року по 05 жовтня 2011 року, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, перебуваючи в м. Києві, без оформлення належним чином будь-яких фінансово-господарських документів, використовуючи можливість здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені ПП «Укрбудсвітло Плюс», з метою забезпечення незаконного переведення безготівкових грошових коштів у готівку, маючи печатку та можливість керувати рахунком ПП «Укрбудсвітло Плюс», використовуючи чекову книжку ПП «Укрбудсвітло Плюс» по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в відділенні № 13 ПАТ «Діамантбанк», отримав від незаконної діяльності ПП «Укрбудсвітло Плюс», грошові кошти на загальну суму 16 184 900 грн.

Так, директор ПП «Укрбудсвітло Плюс» ОСОБА_7 16.02.2009, діючи разом із невстановленими особами, відкрив поточний рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс» в ПАТ «Діамантбанк» № НОМЕР_1 та в грудні 2010 отримав чекові книжки, з метою виконання злочинного плану, направленого на підробку засобів доступу до банківського рахунку та легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В наступному, для досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_7 розробив та реалізував злочинний план, який полягав у необхідності створити видимість продажу через ПП «Укрбудсвітло Плюс» певного товару, виконання певних робіт (послуг).

В свою чергу, з рахунків реально діючих підприємств на рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс» здійснювалось перерахування грошових коштів, які в подальшому знімались готівкою з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та використання їх на власні потреби, а також передачі невстановленим особам для використання їх у своїй подальшій діяльності.

Для реалізації цього злочинного плану, ОСОБА_7 вигадав предмет продажу, тобто «товар» та «роботи», які будуть фігурувати в банківських документах з метою надання видимості здійснення перерахування грошових коштів за нібито проведені господарські операції.

Злочинний план ОСОБА_7 був реалізований в декілька етапів.

На першому етапі ОСОБА_7 створено видимість послідовного продажу товарно-матеріальних цінностей та виконання робіт між ПП «Укрбудсвітло Плюс» та підприємствами-замовниками.

Так, за невстановлених обставин, будучи директором ПП «Укрбудсвітло Плюс», ОСОБА_7 оформив платіжні документи, які свідчили про начебто здійсненну господарську операцію з реалізації ПП «Укрбудсвітло Плюс» контрагентам товарно-матеріальних цінностей та виконання різноманітних робіт.

На другому етапі злочинного плану, підприємства реально діючого сектору економіки перерахували грошові кошти на рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс» № НОМЕР_1 , який був заздалегідь відкритий директором ПП «Укрбудсвітло Плюс» ОСОБА_7 в ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854) за начебто поставлені товарно- матеріальні цінності та виконанні роботи.

На третьому етапі реалізації злочинного плану, перед ОСОБА_7 виникла необхідність у створенні видимості документального оформлення законного зняття грошових коштів з рахунку ПП «Укрбудсвітло Плюс» № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ «Діамантбанк», одержаних внаслідок перерахування за безтоварні господарські операції.

Так, з 03 грудня 2010 року по 05 жовтня 2011 року на рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс» перераховані грошові кошти від підприємств контрагентів в якості оплати за товарно-матеріальні цінності та виконані роботи.

Після перерахування грошових коштів на рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс», при виконанні третього етапу злочинного плану, директор ПП «Укрбудсвітло Плюс» ОСОБА_7 , використовуючи чекову книжку ПП «Укрбудсвітло Плюс», через касу відділення № 13 ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854) зняв готівкові кошти начебто з метою подальшої закупівлі сільськогосподарської продукції, оплати транспортних послуг та повернення фінансової позики.

В період з 3 грудня 2010 по 05 жовтня 2011 року, перебуваючи в приміщенні відділення №13 ПАТ «Діамантбанк», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Володимирська 94-а, ОСОБА_7 підписав грошові чеки ПП «Укрбудсвітло Плюс». Вказані грошові чеки було заповнено за невстановлених обставин, невстановленою слідством особою та на звороті грошових чеків в другій графі „Цілі витрат" внесено наступні завідомо неправдиві надписи: „для закупівлі сільськогосподарської продукції", «за транспортні послуги» та «фінансова позика».

В результаті складання та використання завідомо підроблених грошових чеків ОСОБА_7 безпідставно з рахунку № НОМЕР_1 , який належить ПП «Укрбудсвітло Плюс», що відкритий в ПАТ «Діамантбанк» знято кошти в сумі 16 184 900 грн.

ОСОБА_7 достовірно знаючи, що готівкові кошти, які знімалися ним з рахунку ПП «Укрбудсвітло Плюс» у відділенні № 13 ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854) під виглядом повернення фінансової позики, закупівлі сільськогосподарської техніки та на оплату транспортних послуг, у подальшому не будуть використані за цільовим призначенням, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, передав їх невстановленим особам.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, підробив документи на переказ (грошові чеки), шляхом їх підписання та внесення даних, які не відповідають дійсності, а саме цілі зняття готівкових коштів у вигляді оплати за транспорті послуги, закупівлю сільськогосподарської продукції та на фінансову позику, що надало можливість зняти готівкові кошти в загальній сумі 16 184 900 грн.

Окрім того, ОСОБА_7 , у період часу з 03 грудня 2010 року по 05 жовтня 2011 року, діючи в порушення вимог ст.ст. 67-68 Конституції України від 28.06.1996, п.3 п.6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.99, ст. 10 Закону України «Про підприємництво» № 698-ХII від 07.02.91, якими передбачений порядок здійснення господарської (підприємницької) діяльності та отримання прибутків лише у рамках правового поля, шляхом внесення в грошові чеки на видачу готівки завідомо неправдивих відомостей, вчинив дії спрямовані на маскування незаконного походження коштів з метою їх легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах, з 03 грудня 2010 року по 05 жовтня 2011 року, вчиняв дії з безготівковими коштами, одержаними внаслідок здійснення фінансових операцій по перерахуванню грошових коштів та переведення їх у готівку, подальшого обготівкування отриманих грошових коштів, використання їх частини для власних потреб, а також передачі невстановленим особам для використання їх на власний розсуд.

Невстановлені слідством особи, отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти, мали можливість їх використовувати, як грошові кошти здобуті не за рахунок здійснення протиправної діяльності, а як кошти, походження яких не свідчить про таку діяльність.

З урахуванням викладених обставин, невстановлені особи насправді набули власності на отримані від ОСОБА_7 кошти здобуті злочинним шляхом.

Далі, директор ПП «Укрбудсвітло Плюс» ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, в період часу з 03 грудня 2010 року по 05 жовтня 2011 року, перебуваючи на території міста Києва, без оформлення належним чином будь-яких фінансово-господарських документів, використовуючи можливість здійснювати незаконну фінансово-господарську діяльність від імені ПП «Укрбудсвітло Плюс», діючи за єдиним планом злочинних дій, усвідомлюючи те, що він являється службовою особою на ПП «Укрбудсвітло Плюс», а також знаючи свої посадові обов`язки та усвідомлюючи відповідальність за ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, використовуючи печатку та маючи можливість керувати рахунком ПП «Укрбудсвітло Плюс», отримав на рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс» від підприємств контрагентів, грошові кошти на загальну суму 16 184 900 грн., за нібито реалізовані ПП «Укрбудсвітло Плюс» товарно-матеріальні цінності та виконані роботи.

Таким шляхом на рахунок ПП «Укрбудсвітло Плюс» НОМЕР_1 відкритий директором ОСОБА_7 16 лютого 2009 року в ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854) за період з 03 грудня 2010 року по 05 жовтня 2011 року перераховані кошти від підприємств контрагентів ПП «Укрбудсвітло Плюс» та обготівковані ОСОБА_7 на підставі грошових чеків ЛЖ7582758 від 05 жовтня 2011 року, ЛЖ7582757 від 21 вересня 2011 року, ЛЖ7582756 від 14 вересня 2011 року, ЛЖ7582755 від 08 вересня 2011 року, ЛЖ7582754 від 05 вересня 2011 року, ЛЖ7582753 від 02 вересня 2011 року, ЛЖ7582752 від 31 серпня 2011 року, ЛЖ7582751 від 29 серпня 2011 року, ЛЖ7582600 від 25 серпня 2011 року, ЛЖ7582599 від 11 серпня 2011 року, ЛЖ7582598 від 05 серпня 2011 року, ЛЖ7582597 від 02 серпня 2011 року, ЛЖ7582596 від 27 липня 2011 року, ЛЖ7582595 від 22 липня 2011 року, ЛЖ7582594 від 21 липня 2011 року, ЛЖ7582593 від 14 липня 2011 року, ЛЖ7582592 від 11 липня 2011 року, ЛЖ7582591 від 08 липня 2011 року, ЛЖ7582590 від 04 липня 2011 року, ЛЖ7582589 від 01 липня 2011 року, ЛЖ7582588 від 22 червня 2011 року, ЛЖ7582587 від 20 червня 2011 року, ЛЖ7582586 від 17 червня 2011 року, ЛЖ7582585 від 15 червня 2011 року, ЛЖ7582584 від 03 червня 2011 року, ЛЖ7582583 від 02 червня 2011 року, ЛЖ7582582 від 31 травня 2011 року, ЛЖ7582581 від 25 травня 2011 року, ЛЖ7582579 від 24 травня 2011 року, ЛЖ7582578 від 13 травня 2011 року, ЛЖ7582577 від 12 травня 2011 року, ЛЕ9679500 від 06 травня 2011 року, ЛЖ7582576 від 06 травня 2011 року, ЛЕ9679498 від 29 квітня 2011 року, ЛЕ9679499 від 29 квітня 2011 року, ЛЕ9679497 від 27 квітня 2011 року, ЛЕ9679496 від 27 квітня 2011 року, ЛЕ9679495 від 26 квітня 2011 року, ЛЕ9679494 від 13 квітня 2011 року, ЛЕ9679493 від 07 квітня 2011 року, ЛЕ9679492 від 06 квітня 2011 року, ЛЕ9679491 від 30 березня 2011 року, ЛЕ9679490 від 29 березня 2011 року, ЛЕ9679489 від 28 березня 2011 року, ЛЕ9679488 від 25 березня 2011 року, ЛЕ9679487 від 10 березня 2011 року, ЛЕ9679486 від 16 лютого 2011 року, ЛЕ9679485 від 04 лютого 2011 року, ЛЕ9679484 від 02 лютого 2011 року, ЛЕ9679488 від 31 січня 2011 року, ЛЕ9679482 від 16 грудня 2010 року, ЛЕ9679480 від 17 грудня 2010 року, ЛЕ9679478 від 14 грудня 2010 року, ЛЕ9679477 від 10 грудня 2010 року, ЛЕ9679476 від 03 грудня 2010 року, на загальну суму 16 184 900 грн.

Крім того, маючи доступ до користування рахунком ПП «Укрбудсвітло Плюс», відкритого в ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854), та розпорядження безготівковими коштами, які на ньому знаходяться, ОСОБА_7 вчинив наступний етап свого злочинного плану, а саме: з метою легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, кошти отримані від контрагентів ПП «Укрбудсвітло Плюс», як оплату за нібито реалізовані товарно- матеріальні цінності та виконані роботи, протиправно діючи від іменні ПП «Укрбудсвітло Плюс», вносив завідомо неправдиві відомості на звороті грошових чеків в другій графі „Цілі витрат":„для закупівлі сільськогосподарської продукції", «за транспортні послуги» та «фінансова позика» та зняв готівкові грошові кошти з банківського рахунку № НОМЕР_1 через касу відділення № 13 ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854), чим здійснив дії направлені на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом. Таким чином, з загальної суми 16 184 900 грн. ОСОБА_7 було легалізовано 7% від знятої суми готівки, що становить 1 132 943 грн.

Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діяннях складу злочину. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, не підтверджені допустимими, достовірними та достатніми доказами, а ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях суду, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та в повному обсязі спростовані наявними у справі належними доказами. Захисник звертає увагу на те, що обвинувачений фактично не виконував організаційно розпорядчі та адміністративно господарські обов`язки, не підписував жодних письмових документів фінансової чи податкової звітності, не мав печатки підприємства та можливості керувати рахунками підприємства, на що суд не звернув уваги. Також захисник вважає, що висновки суду про відкриття ОСОБА_7 банківського рахунку ПП «Укрбудсвітло» є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Крім того всі грошові чеки були оформлені із порушенням постанови НБУ, що свідчить про недопустимість даних доказів в якості доказу у кримінальному провадженні. Апелянт вважає, що досудове розслідування було проведено з явними порушеннями, оскільки слідчий не проводив таку слідчу дію, як впізнання особи ОСОБА_10 свідками, що свідчить про недопустимість показань свідків на встановлення особи ОСОБА_10 . Також в судовому засіданні не було допитано жодного свідка, який би вказав, що знав ОСОБА_7 , або домовлявся з ним особисто про перерахування коштів та подальше їх спрямування для особистих цілей.

В доповненні до апеляційної скарги захисник звертає увагу на те, що судом не допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 з приводу створення ПП «Укрбудсвітло Плюс» та призначення ОСОБА_7 його директором, свідки ОСОБА_12 та Даякай Ясмір на підтвердження реальних господарських відносин між ТОВ «Голденкерн» та ПП «Укрбудсвітло Плюс», свідка Перевязенцева ОСОБА_13 на підтвердження господарських відносин між ТОВ «Воздвиженський» та ПП «Укрбудсвітло Плюс» при тому, що ОСОБА_7 ставиться в провину легалізація коштів, здобутих злочинним шляхом. Також захисник посилається на те, що суд не взяв до уваги письмові докази, які є в матеріалах кримінального провадження на підтвердження реальності угод ПП «Укрбудсвітло». На думку захисника матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу на підтвердження тверджень сторони обвинувачення про легалізацію ОСОБА_7 7% від знятої суми готівки в 16 184 900 грн., що складає 1 132 942 грн., а також доказів того, що зняті суми готівки були передані ним іншим особам для досягнення мети легалізації. Висновок суду в цій частині ґрунтується лише на припущеннях. Також звертає увагу на неналежне оформлення журналу судового засідання. Просить скасувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, апеляції не подані.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувальних актів від 23.06.2014 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 200 та ч.1 ст.209 КК України, ( т.1 а.с. 14 та т. 6 а.с. 202-210) які знаходяться в кримінальному провадженні, вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Так, обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.200 та ч.1 ст.209 КК України, та правову кваліфікацію його дій.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок, чим порушив вимоги положень ст.370 КПК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі "Камасінскі проти Австрії", п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі "Матточіа проти Італії", п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі "І.Н. та інші проти Австрії", п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі "Даллос проти Угорщини" п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47).

Із урахуванням викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Печерського районного суду м. Києва 11.11.2014 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню. Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України та ст.9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.

При цьому, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому при новому розгляді місцевому суду належить з`ясувати усі фактичні обставини справи у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, та , перевіривши інші доводи, зазначені у поданій апеляційній скарзі, прийняти законне та обґрунтоване рішення, давши належну оцінку всім зібраним у справі доказам в їх сукупності.

Також колегія суддів вважає необхідним змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою, обраного за вироком суду, на раніше обраний ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2014 року у виді застави. При цьому колегія суддів враховує те, що запобіжний захід у виді застави забезпечував його належну процесуальну поведінку як під час досудового так і під час судового слідства, а тому підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою при скасуванні вироку що ОСОБА_7 та призначенні нового судового розгляду у суді першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 376, 404,405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Печерського районного суду м. Києва 11.11.2014 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою змінити на раніше обраний ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2014 року у виді застави. ( т.3 а.с.248-250).

Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4