У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Федченка О.С.,

суддів

Глоса Л.Ф.,
Гриціва М.І.,

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 23 січня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Одеської області на судове рішення щодо ОСОБА_1.

Вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2006
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
АДРЕСА_1 Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_2 Одеської області, раніше
неодноразово судимого, останній раз 26 листопада 2001 року Миколаївським
районним судом Одеської області за ст.
185 ч. 2 КК України на 1 рік 6
місяців обмеження волі,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 96 КК України до ОСОБА_1. застосовано примусове лікування
від алкоголізму в місцях позбавлення волі.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1. не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1. визнано винуватим і засуджено за те, що він
28 лютого 2006 року близько 20 години, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, за місцем свого проживання в будинку №АДРЕСА_2 Одеської області, на
ґрунті особистих неприязних стосунків із своєю співмешканкою ОСОБА_2, що
виникли під час сварки, яка переросла у бійку, умисно з метою вбивства наніс
останній декілька ударів кулаком в
голову та один удар ногою в область печінки. Внаслідок заподіяних ОСОБА_2.
тілесних ушкоджень потерпіла померла на
місці пригоди.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи обґрунтованість висновків суду
про винуватість засудженого та призначеної йому міри покарання, вважає, що у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, судове рішення щодо
ОСОБА_1. підлягає зміні. Просить виключити із вироку застосування до
засудженого ст. 96 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на
підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали справи, обговоривши
наведені у поданні доводи, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1. у вчиненні злочину, за який його
засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у справі доказів, вони є
правильними і у касаційному поданні не оспорюються.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд, розглянувши та оцінивши
зібрані по справі докази, дійшов правильного висновку про доведеність
винуватості засудженого у умисному протиправному заподіянні смерті потерпілій
ОСОБА_2. і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Покарання йому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Водночас рішення суду про
направлення засудженого на примусове лікування від алкоголізму в місцях
позбавлення волі на підставі ст. 96 КК України не ґрунтується на законі, у
зв'язку з чим вирок щодо нього у цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ст. 96 КК України, примусовому лікуванню на підставі ст. 96
КК України підлягають лише особи, які вчинили злочин та страждають на хвороби,
що становлять небезпеку для здоров'я інших осіб. Однак хронічний алкоголізм до
цих хвороб не відноситься.

Отже суд не мав підстав для застосування до засудженого ст. 96 КК України.
Тому колегія суддів вважає за необхідне виключити це рішення як незаконне з
вироку суду щодо ОСОБА_1.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України

ухвалила:

касаційне подання заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Вирок Миколаївського районного суду
Одеської області від 23 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1. змінити - виключити
рішення про направлення засудженого на підставі ст. 96 КК України на примусове
лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі.

У решті вирок щодо ОСОБА_1 залишити
без зміни.

Судді:

Федченко О.С.
Гриців М.І. Глос Л.Ф.