ВИРОК

ім'ям України

Справа № 1-172 2007 рік

«08»лютого 2007 року м.
Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого: судді Мовчана О.Г.

при секретарі ЗвєрєвоїЕ.С.

за участю прокурора ЄвсюковаФ.Б.

потерпілої ОСОБА_1

захисника
підсудного адвоката ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
народився у АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимого;

справа
призначена до розгляду за ч.З ст.135, ч.2 ст.286 КК України;

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2005 року близько 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_3, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, здійснював керування автомобілем ВАЗ 2101 державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Щорса в с.
М. Білозерка Василівського району Запорізької області у напрямку села В.
Білозерка.

Рухаючись по шляху з двостороннім напрямком, в районі перехрестя вулиці Щорса та вулиці Марченко, водій ОСОБА_3
безпричинно виїхав по полосу зустрічного руху і без потреби продовжив по ній
рухатися. Під час руху водій ОСОБА_3, маючи об'єктивну можливість своєчасно
виявити пішохода ОСОБА_4, яка знаходилася на полосі зустрічного руху,
своєчасних заходів до зниження швидкості руху не вжив, внаслідок чого здійснив
на неї наїзд. Внаслідок, даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4
отримала смертельні тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями водій ОСОБА_3
поставив пішохода ОСОБА_4, яка була позбавлена можливості вжити заходів до
самозбереження, в небезпечне для життя становище. Після чого, ОСОБА_3,
усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своє бездіяльності відносно до
потерпілої, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зник з місця
пригоди, чим завідомо залишив без допомоги особу, яка перебувала в небезпечному
для життя становищі.

2

Відповідно до висновку експерта № 367 від 05 жовтня 2006 року смерть
ОСОБА_4 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійного
переламу костей основи черепу з крововилиттям під оболонки і в речовину
головного мозку, що ускладнилося розвиненням набряку головного мозку. Весь
комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя
в даному випадку, що потягли за собою смерть, і знаходяться в прямому
причинному зв'язку з її настанням.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковані як вчинення злочинів,
передбачених ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки їй дорожнього
руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що
спричинило смерть потерпілого, та за ч.З ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка
перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити
заходів до самозбереження у випадку, коли той, хто залишив без допомоги, сам
поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть
потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінуємих йому противоправних діяннях визнав
повністю, повідомивши суду, що 03
серпня 2005 року він
разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час спілкування вживали спиртні напої, в зв'язку
з чим він відчувши втому приліг відпочити.
Прокинувшись ОСОБА_3 побачив,
що будинок пустий
й

зрозумів, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5
пішли додому. З метою наздогнати останніх й підвезти їх до дому, він на
власному автомобілі поїхав за ними.

Проїжджаючи
по вулиці, й побачивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на узбіччі, ОСОБА_3 спрямував до них автомобіль. В цей час ОСОБА_4 кинулася
на зустріч автомобілю, в наслідок чого ОСОБА_3 не встиг загальмувати на вчинив
наїзд на ОСОБА_4, після чого перебуваючи під впливом подій поїхав додому й вжив
спиртне.

Крім повного визнання своєї вини в
інкримінуємому протиправному діянні, вина ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю
знайшла своє підтвердження в поясненнях:

- потерпілої ОСОБА_1, яка пояснила, що
загибла ОСОБА_4 - її

сестра. Потерпіла також повідомила
суду, що не має будь яких претензій до

підсудного, який був знайомий сестри та розкаявся у
вчиненому, в зв'язку з

чим вона просить не позбавляти підсудного волі,

оголошених
в судовому засіданні та оцінених у купі з поясненнями підсудного та потерпілої:

- акті обстеження дільниці автошляху
(а.с. 10), в якому
зафіксований стан

дорожнього покриття;

·
довідці по дорожньо-транспортній
пригоді (а.с. 11);

·
протоколі медичного огляду для встановлення факту
вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння (а.с. 12), відповідно до
записів в якому, ОСОБА_3
перебував у стані алкогольного сп'яніння;

·
протоколі огляду місця
дорожньо-транспортної події (а.с. 17-18);

протоколі огляду та перевірки
технічного стану транспорту (а.с. 19-20), з долученою фото
таблицею (а.с.21-22);

3

·
протоколі огляду місця події (а.с.23) з доданою схемою (а.с.24);

·
довідці Державної гідрометеорологічної служби, щодо стану
погоди 03 серпня 2005 року (а.с.43);

·
схемі автошляху В.Білозерка-Михайлівка(а.с.45);

·
листі заступника головного лікаря
Дніпрорудненської міської лікарні (а.с.53):

·
протоколі відтворення обстановки та обставин події
(а.с.98-100, 101-102,
109-110), в якому зафіксовані пояснення ОСОБА_3 під час знаходження
на місці події;

·
протоколі відтворення обстановки та обставин події (а.с. 104-106), в якоми
зафіксовані пояснення ОСОБА_5 під час знаходження на місці події;

·
висновку експерта №
367 (а.с. 115-117), відповідно
до якого смерть ОСОБА_4 настала в наслідок закритої черепно-мозкової травми у
вигляді переламу кісток, основи черепу з
крововилиттям під оболонки й речовину головного мозку;

·
висновках експерта №
60 від 02 грудня 2005 року (а.с. 125-128) та № 313 від 12 липня 2006 року (а.с. 136-140), відповідно до яких дії ОСОБА_3 не відповідають
вимогам п.п. 11.3, 12.4,
12.9 Правил Дорожнього руху та знаходяться у причинному зв'язку з настанням
наслідків;

·
інших матеріалах справи.

Знаходячи обвинувачення доказаним, суд вважає, що органами, які проводили
досудове слідство та здійснювали підтримку державного обвинувачення, дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковані як вчинення злочинів,
передбачених ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що
спричинило смерть потерпілого, та за ч.З ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка
перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити
заходів до самозбереження у випадку, коли той,
хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан,
що спричинило смерть потерпілого.

Речові докази по справі:

- автомобіль ВАЗ 2101 державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.25),

що знаходиться на збереженні на
спеціальній площадці Дніпрорудненського

МВМ Василівського РВ УМВС України в
Запорізькій області (а.с.25), суд

відповідно до положень ст.81 КПК України, та роз'яснень
Пленуму

Верховного Суду України, вважає за
потрібне залишити у розпорядженні

законного власника, тобто ОСОБА_3, оскільки по зазначеній
справі

автомобіль не може бути визнаний знаряддям злочину.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Судові витрати по справі, пов'язані з проведенням судових авто-технічних
експертиз № 313 від 12 липня 2006 року у сумі 232 грн. 63 коп. та № 60 від 02 грудня 2005 року у сумі 235 грн. 39 коп. (а.с.124, 135), відповідно до
ст.93 КПК України, суд вважає за потрібне стягнути з підсудного.

4

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом'якшують і обтяжують
покарання. Зокрема, суд враховує необережну форму вини, мотив, характер
і ступень тяжкості наслідків, вік підсудного, його стан здоров'я, позитивну
характеристику як до, так і після вчинення злочину, відсутність
адміністративних та будь-яких інших правопорушень, вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння, що визнається судом обставиною, яка обтяжує покарання,
вчинення злочину вперше, щире каяття у
вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, що
визнаються судом обставинами, які пом'якшують покарання, ставлення
потерпілих до можливої міри покарання, а саме: небажання позбавлення волі з
боку потерпілої. При визначенні покарання, суд також враховує завдання
кримінального закону, поняття покарання та його мету.

З урахуванням перебігу часу з моменту трагічних обставин,
особи підсудного, його бажання стати на шлях виправлення, про що свідчать про
щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення
заподіяної шкоди, суд, керуючись принципами поняття покарання та мети його
призначення, з метою виправлення підсудного, забезпечення інтересів
потерпілих, вважає за можливе звільнити ОСОБА_3
від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому визначений строк випробування,
в межах передбачених законом, з встановленням обмежень, визначених ст.76
КК України.

З урахуванням обставин вчинення злочину, особи
підсудного, суд не знаходить підстав для
звільнення ОСОБА_3 від додаткового покарання передбаченого ч.2 ст.286 КК
України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на
певний строк.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст.50-51, 63, 65-67, 69, 75, 76, ч.З
ст.135, ч.2 ст.286 КК України, ст.ст.323-324 КПК, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.З ст.135 та ч.2
ст.286 КК України та призначити йому покарання:

за ч.З ст.135 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.286 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними
засобами строком на один рік. Застосовуючи положення ст.70 КК України,
шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у вигляді чотири роки десять
місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними
засобами строком на один рік.

Відповідно до положень ст.75 КК України від відбування призначеного
покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки десять місяців,
ОСОБА_3 - звільнити
з випробуванням строком на два роки.

5

Відповідно до положень п.З та 4
ч.І ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов'язок повідомляти
органам1 кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи,

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 До вступу вироку в
законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі: - автомобіль ВАЗ 2101
державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.25), що знаходиться на збереженні
на спеціальній площадці Дніпрорудненського МВМ Василівського РВ УМВС України в
Запорізькій області (а.с.25), -залишити
у розпорядженні ОСОБА_3

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі,
пов'язані з проведенням судових авто-технічних експертиз № 313 від 12 липня 2006 року у сумі 232 грн. 63 коп. та № 60 від 02 грудня 2005 року у сумі 235 грн. 39 коп. (а.с. 124,
135).

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області О.Г.Мовчан

На вирок суду може бути подана апеляція апеляційний суд
Запорізької області через Василівський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з
момент}' оголошення.