Справа № 1 -163/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

м. Ковель
5 червня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді
-
Восковської О.А.,

за участю
секретаря
Грищук О.М.,

прокурора Волинець С.В.

потерпілої
ОСОБА_2

підсудного
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Ковелі справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

українця та громадянина України,
уроженця та прописаного в с. Грив'ятки Ковельського району Волинської області , прож. АДРЕСА_1, раніше судимого 31.07.2007 року Ковельським
міськрайонним судом за ч.1 ст. 164
КК України до 1 року 6 місяців обмеження
волі, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14.08.2007 р. на
підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного
покарання з встановленням
іспитового терміну на один рік,-

за ч.2 ст. 164
КК України, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи засуджений
вироком Ковельського міськрайонного суду
від 31.07.2007 р. за ч.1 ст. 164 КК
України до 1 року 6
місяців обмеження волі з іспитовим
строком на 1 рік на шлях виправлення не
став і надалі ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей. Так, ОСОБА_1,
будучи зобов'язаний за рішенням суду від
11.03.1995 р. сплачувати аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. в розмірі не менше 30
% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та будучи
зобов'язаний починаючи з 30.08.2007 р.,
за рішенням суду від 29.11.2007 р. сплачувати аліменти в користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. в розмірі по 250 грн. щомісячно до закінчення ним навчання в ПТУ-5 м. Ковеля, але не більше як
до досягнення сином 23 років, злісно ухилявся
від сплати аліментів, в добровільному порядку коштів на утримання дітей
не надавав, на неодноразові попередження
державного виконавця про необхідність працевлаштуватися з метою
погашення заборгованості по аліментах не
реагував, в зв'язку з чим за період з
01.02.2007 р. по 01.04.2008 р. утворилась заборгованість за 14 місяців
по сплаті аліментів на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4
в сумі 2370,9 грн., а за період з
30.08.2007 р. по 31.03. 2008 р.
утворилась заборгованість по
аліментах за 7 місяців 2 днів в розмірі
1 766 грн. 13 коп. на утримання сина ОСОБА_3, в зв'язку з чим загальна
сума заборгованості по аліментах станом
на 01.04.2008 р. становить 4137 грн. 03 коп.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у
скоєнні інкримінованого йому діяння
визнав повністю та показав суду, що від
шлюбу з ОСОБА_2 них народилося два сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. За рішенням суду
з 1999 року був зобов'язаний сплачувати
на обох дітей аліменти в розмірі
1/3 частини заробітку , а після досягнення повноліття старшим сином - ОСОБА_3, за рішенням суду від 29.11.2007
року зобов'язаний сплачувати на утримання сина,
який навчається по 250 грн. починаючи з 30.08.07 р. щомісячно. Не
заперечує того факту , що з лютого 2007 р. не сплачував аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
та з 30.08.2007 р. не виплачував аліменти на сина ОСОБА_3, який навчається в
ПТУ. Показав також, що працює у підприємця, однак, офіційно його
працевлаштування не оформлено, в зв'язку з чим отримує невелику зарплатню і не
своєчасно, - залежно від того коли
і як працює. Не заперечує того, що
неодноразово попереджався державними виконавцями про необхідність працевлаштуватися з метою сплати заборгованості по аліментах, однак
в бюро по працевлаштуванню не звертався
і на обліку там не перебуває. У скоєному
щиро розкаюється, що підтверджує сплатою
станом на 05.06.2008 р.
заборгованості по аліментах в сумі
3174 грн., які добровільно
перерахував у ВДВС для ОСОБА_2 Просить суворо не карати.

Крім визнання вини підсудним ОСОБА_1, його винуватість у
скоєному доведена і зібраними по справі
доказами.

Так,
потерпіла ОСОБА_2 підтвердила
суду той факт, що її бувший чоловік, - ОСОБА_1 - починаючи з лютого 2007 року і по квітень 2008 р. не сплачував
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, а, будучи зобов'язаний за рішенням суду сплачувати аліменти в розмірі по 250 грн. щомісячно на утримання
сина ОСОБА_3, який навчається в ПТУ - 5 з 30.08.2007 р. також не надав коштів,
ніде не працевлаштовувався і ухилявся від сплати аліментів. Їй самій важко утримувати
двох дітей, які часто
хворіють, в зв'язку з чим зверталась з
заявами про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності. Після
постановлення першого вироку ОСОБА_1 в
літку 2007 р. сплатив їй 5 000 грн. заборгованості по аліментах , яка утворилась за попередні роки і до 1 лютого 2007 р. Однак, після цього, аліменти їй не платив, добровільно коштів на
утримання дітей не надавав.

Допитана в якості
свідка державний виконавець ОСОБА_5 підтвердила суду той факт, що
починаючи з 01 лютого 2007 р.
і по 1 квітня 2008 р. ОСОБА_1 ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 2 370 грн.90 коп. а з 31.08.2007 р. і по
31.03.2008 р. заборгованість по аліментах
на старшого сина - ОСОБА_3 -
склала 1 766 грн. 13 коп. ОСОБА_1неодноразово попереджався нею про
необхідність працевлаштуватися і
сплатити заборгованість по аліментах,
однак, останній нічого для цього
не робив, на роботу не працевлаштувався і продовжує ухилятися від сплати
аліментів. В ході проведених нею виконавчих дій за квітень 2008 року стягувачці
ОСОБА_2 було перераховано 100 грн., - як часткову сплату поточних аліментів. На даний час ОСОБА_1
ніде офіційно не працює, про джерела своїх доходів
виконавчу службу не повідомляв і не
виплачує стягувачці аліменти на
дітей.

Як вбачається з свідоцтв про
народження дітей, ОСОБА_1 являється
батьком сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. (
а.с. 19, 20), а згідно довідки РЖКП № 1,
сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають спільно з матір'ю - ОСОБА_2 ( а.с. 18).

Згідно подання начальника ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 в період з 01.02.2007 року по 01.04.2008 року аліменти в добровільному порядку на утримання
двох дітей не сплачував, на
попередження про необхідність
виплати аліментів не реагував, заходів
по погашенню заборгованості по аліментах
не вживав, і внаслідок його
бездіяльності виник борг по виконавчих
листах в розмірі 2370, 9 гривень на утримання сина ОСОБА_4 та 1 766 гривень 13
коп. на утримання сина ОСОБА_3. Майно у
боржника, яке можливо звернути для погашення
заборгованості, не виявлено, тому просить розглянути питання про
порушення кримінальної справи за ст. 164
КК України відносно ОСОБА_1 (
а.с. 4-7)

Як вбачається з виконавчих листів
від 11.03.1999 року та 09.12.2007 року, з ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. виходячи з мінімального розміру аліментів, що складає 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., в
розмірі 250 гривень щомісячно до закінчення ним навчання в ПТУ -5, але не
більше , як досягнення сином 23 років. ( а.с. 10,11)

Згідно довідок про заборгованість
ОСОБА_1 по виплаті аліментів, борг становить в розмірі 2370, 90 грн. на
утримання сина ОСОБА_4 та 1766 гривень 13 коп. на утримання сина ОСОБА_3.

Як вбачається з актів державного
виконавця ОСОБА_5, майна в ОСОБА_1, на
яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості не виявлено. (
а.с. 27).

Факт умисного ухилення підсудного
від сплати встановлених рішенням суду
аліментів на утримання дітей підтверджується і письмовими
попередженнями ОСОБА_1про необхідність працевлаштуватися з метою виплати аліментів та попередженнями про кримінальну відповідальність за ухилення від
сплати аліментів. ( а.с. 14 - 16)

Як вбачається з вироку
Ковельського міськрайсуду від 31.07.2007 р. ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено покарання
у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду
Волинської області від 14.08.2007 року на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_1від
відбування призначеного йому покарання в
виді обмеження волі, якщо протягом одного року випробування він не вчинить нового злочину. ( а.с. 12-13).

Згідно довідки Ковельського МРВ
КВІ, ОСОБА_1 перебуває на обліку з
04.09.2007 року по даний час.( а.с. 17).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що дії підсудного ОСОБА_1, які
виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дітей (
аліментів ), вчинений особою,
раніше судимою за злочин, передбачений цією
статтею, вірно кваліфікований за
ч.2 ст. 164 КК України.

При обранні міри кримінального
покарання суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпечності
вчиненого злочину та особу винного у їх
сукупності, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так до обставин, які пом'якшують
покарання підсудному, суд відносить повне визнання ним своєї вини та
щире каяття у скоєному , а також добровільне
відшкодування заборгованості по аліментах в сумі 3174 ( квитанція №
014100581 від 05.06.2008 р.)

Обставини, які б обтяжували
покарання підсудному відсутні.

Крім того, судом враховується позиція потерпілої
ОСОБА_2, яка просить суворо не карати підсудного.

За таких обставин суд вважає за
можливе при призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 застосувати ст. 69 КК
України та обрати покарання нижче нижчої
межі, встановленої санкцією ст. 164 ч.2 КК України.

Враховуючи те, що міра запобіжного
заходу відносно ОСОБА_1 не обрана, суд
вважає за необхідне обрати щодо підсудного запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд з місця проживання.

Керуючись ст.ст. 353, 354 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 164 КК України та
призначити йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 69 КК України нижче нижчої межі строком
на один рік сім місяців.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до покарання , призначеного за даним вироком, частково
приєднати покарання, призначене за вироком
Ковельського міськрайонного суду
від 31.07.2007 року та остаточно визначити ОСОБА_1 до відбування покарання у виді обмеження волі строком на
один рік вісім місяців.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді підписки про
невиїзд з місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги ( подання) протягом п'ятнадцяти діб з
дня його проголошення.

Головуюча: О.А.ВОСКОВСЬКА