Справа №
11-102/2007 року Головуючий:
в 1-й інстанції: Заєць B.C.
286 ч. 1 КК України Доповідач:
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» лютого
2007 року колегія
суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області
в складі:

головуючого-судді:
Ковтуна В.П.,

суддів:
Бережного С.Д. Дуфнік Л.М.,

з участю прокурора: Бантюка І.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями цивільного відповідача ОСОБА_2. та потерпілого ОСОБА_3. на вирок
Камянець-Подільського міськрайонного суду від «25» грудня 2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. н., уродженця та мешканця АДРЕСА_1, гр-на України, з
середньою освітою, працюючого водієм у приватного підприємця ОСОБА_2., маючого
на утриманні непрацездатних батьків, раніше не судимого

засуджено
за ч.1 ст. 286
КК України до 1700 грн. штрафу без позбавлення права керувати транспортними
засобами.

Постановлено
стягнути з засудженого на користь:

·
Камянець-Подільської міської лікарні за лікування
ОСОБА_3. - 182 грн. 25 коп., ОСОБА_4. - 364 грн. 50 коп., ОСОБА_5. - 1980 грн.
05 коп.;

·
НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій обл. - 470 грн. 71
коп. за дослідження № 12 та 343 грн. 07 коп. - за дослідження № 14.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2. моральну шкоду на користь:

·
ОСОБА_5. - 2500 грн.;

·
ОСОБА_6.
-1500 грн.;

·
ОСОБА_4. - 1000 грн.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_3. вартість відновлення автомобіля в сумі 16674 грн. 12 коп., 353 грн. 57
коп. витрат за лікування, 400 грн. витрат за проведення експертизи, 500 грн.
оплати допомоги адвоката та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Долю
речових доказів вирішено у відповідності до ст. 81 КПК України.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено
засудженому попередню - підписку про невиїзд.

2

За вироком суду ОСОБА_1. засуджено
за те, що він 11 серпня 2006 року о 16 год. на автодорозі
«Житомир-Теребляче» біля с. Гуменці
Камянець-Подільського р-ну, керуючи вантажним автомобілем «IVECO
MAGIRUS», д.н. НОМЕР_2, з бортовим тентовим причепом «SAMRO»,
д.н. НОМЕР_3, рухаючись в напрямку м. Чернівці не вибрав безпечної
швидкості руху, не врахував погодні умови та дорожню обстановку, проявив
неуважність і виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з
автомобілем «FORD SIERRA», д.н. НОМЕР_1під керуванням ОСОБА_3., який рухався назустріч. В
результаті зіткнення водію автомобіля ОСОБА_3. було завдано легке тілесне
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, пасажирам автомобілю ОСОБА_6. -
легке тілесне ушкодження, ОСОБА_4. - легке тілесне ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я, ОСОБА_4. - середньої тяжкості тілесне ушкодження та був
пошкоджений автомобіль «FORD SIERRA», вартість відновлювального ремонту якого становить 16
674 грн. 12 коп.

В апеляції цивільний відповідач ОСОБА_2. просить
скасувати вирок місцевого суду в частині цивільного позову, а справу направити
на новий судовий розгляд.

При цьому апелянт посилається на неправильність вирішення
судом цивільних позовів потерпілих та стягнення з нього моральної та
матеріальної шкоди на користь останніх.

На думку ОСОБА_2. вирок суду є незаконним та
необгрунтованим в цій частині, оскільки під час досудового слідства він був
допитаний лише в якості свідка, в судове засідання не викликався, цивільним
відповідачем про справі визнаний не був, не був і ознайомлений із своїми
правами, передбаченими ст. 51 КПК України та з матеріалами справи не
ознайомлювався.

Також ОСОБА_2. вказує, що він не повинен відшкодовувати
збитки, завдані під час ДТП,
оскільки це відшкодування має здійснювати страхова компанія, з якою він заключив відповідний
договір.

Крім того, як вважає цивільний відповідач, суд при
визначенні розміру відшкодувань, стягнутих з нього, не врахував, що він вже
віддав потерпілій ОСОБА_5. 1600 грн., а потерпілому ОСОБА_3. - 470 грн.

В своїй апеляції потерпілий ОСОБА_3. просить скасувати
вирок місцевого суду, та постановити новий, яким збільшити суму моральної шкоди
на його користь та застосувати більш сувору міру покарання до засудженого, в
тому числі позбавивши останнього права керувати транспортними засобами.

При цьому апелянт посилається на те, що суд, не в
достатній мірі оцінив наслідки ДТП,
яка сталася з вини засудженого, оскільки останній грубо порушив правила
дорожнього руху, внаслідок чого постраждало 4 особи, йому завдані тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, ОСОБА_5. - тілесні ушкодження
середньої тяжкості, іншим двом - легкі тілесні ушкодження.

Крім того,
апелянт вказує, що:

·
його автомобіль внаслідок ДТП повністю знищений і не підлягає ремонту;

·
засуджений своєї вини у скоєному не визнав, не розкаявся
та не вибачився.

В зв'язку з цим, потерпілий ОСОБА_3. зазначає, що
зменшення моральної шкоди із 15 000 грн. до 3000 грн. на його користь та
призначена міра покарання є явно несправедливою.

Заслухавши суддю-доповідача, цивільного відповідача на підтримку своєї
апеляції, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляції ОСОБА_2.
та скасування вироку в частині цивільного
позову, перевіривши матеріали
справи та

3

обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1. у порушенні правил
безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5. середньої тяжкості
тілесні ушкодження, - підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав
належну оцінку.

Факт вчинення
злочину засудженим не оспороюється і в апеляційних скаргах.

Сам засуджений, як вбачається з матеріалів справи, на
досудовому слідстві і в судовому засіданні розповів, що не справився з
керуванням автомобіля і виїхав на зустрічну смугу, - де сталося зіткнення з
автомобілем потерпілого.

Його винність у вчиненні ДТП
підтверджується: показами потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_6., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_7., які внаслідок зіткнення з автомобілем засудженого отримали
тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_5.
завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження /а. с. 134/

Оцінивши зазначені докази по справі, суд обґрунтовано прийшов до висновку
про доведеність вини Сенчонка у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України.

Призначене йому покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину й особі
винного, який вперше вчинив злочин, що відноситься до необережних, має на
утриманні батьків похилого віку, позитивно характеризується.

За таких обставин, покарання у вигляді штрафу, призначене у межах санкції
статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин - відповідає вимогам
ст. 65 КК України.

Таким чином, доводи апеляції потерпілого ОСОБА_3про необхідність скасування
вироку і призначення засудженому більш суворого покарання - не беруться до
уваги колегією суддів.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок райсуду в частині
цивільного позову, пред'явленого до ОСОБА_2. з підстав, передбачених ст. 370
КПК України (істотного порушення судом вимог кримінально-процесуального
закону).

Згідно вимог п.1. ч.І ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у
випадку неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб,
які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судові
повістки.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 192), ОСОБА_2.,
як власник автомобіля «IVECO
MAGIRUS», д.н.
НОМЕР_2 визнаний цивільним відповідачем.

Суд, не з'ясувавши причини відсутності цивільного відповідача ОСОБА_2, під
час розгляду справи і не маючи відомостей, що йому вручена судова повістка,
постановив стягнути з останнього на користь потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. моральну шкоду, а ОСОБА_3- матеріальну й моральну шкоду та витрати на
проведення експертизи та оплати допомоги адвоката.

Оскільки рішення суду про задоволення цивільного позову і
покладення обов'язку про відшкодування шкоди ОСОБА_2прийнято судом з порушенням
прав цивільного відповідача, передбачених ст. 51 КПК України, вирок суду в цій
частині підлягає скасуванню, а справа - поверненню на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства. Під час якого слід перевірити доводи апеляцій
цивільного відповідача і потерпілого ОСОБА_3щодо розмірів сум, підлягаючих
стягненню з ОСОБА_2 та необхідність притягнення до участі в справі страхової
компанії «Універсальна».

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

4

ухвалила:

Апеляцію
ОСОБА_3. задоволити частково.

Апеляцію
ОСОБА_2. задоволити.

Вирок
Камянець-Подільського міськрайонного суду від «25» грудня 2006 року щодо
ОСОБА_1 в частині цивільних позовів ОСОБА_3., ОСОБА_6., ОСОБА_4., ОСОБА_5. до ОСОБА_2. скасувати, а справу в цій
частині повернути в той же суд для вирішення в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без зміни.