Справа № 466/5129/15-к
УХВАЛА
Іменем України

09 липня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані до них, заслухавши думку прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

у с т а н о в и в :

06 липня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування, внесеного 15.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В обґрунтування клопотання зазначає, що під час здійснення досудового розслідування встановлено наступне.

19.05.2014 р. ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_5 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , де наказом командира цієї частини від 19.05.2014 р. №111 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону цієї частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак з 19.05.2014 р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 з АДРЕСА_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

03.03.2014 р. за сигналом «Тривога» військову частину НОМЕР_1 переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_1 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини від 10.06.2014 р. №111 «Про перехід 24 окремої механізованої бригади на нове умовне найменування» військову частину НОМЕР_1 з 10.06.2014 р. переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина польова пошта НОМЕР_2 ».

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини з метою ухилення від військової служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

24.10.2014 року близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 маючи намір ухилитись від військової служби, без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_2 та убув до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводить час на власний розсуд.

Розшуковими заходами, а саме шляхом зібрання інформації із Головного управління МВС України у Львівській області та Кам`янка-Бузького районного відділу УМВС України у Львівській області встановлено, що ОСОБА_5 за вчинення злочинів, адміністративних правопорушень не затримувався, приводів у міліцію в останнього не було та ІНФОРМАЦІЯ_3 не затримувався.

Отже, 24.10.2014, солдат ОСОБА_5 переслідуючи мету ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру повертатись у військову частину для продовження проходження військової служби, самовільно залишив місце служби - військову частину польова пошта НОМЕР_2 та по даний час незаконно перебуває поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд.

Військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_5 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , допит свідка ОСОБА_8 , а також інші матеріали зібрані у ході досудового слідства.

Розглянувши клопотання, суд встановив наступне.

15 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

24.06.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

Будучи у суді підозрюваний визнав факт вчинення ним кримінального правопорушення та пояснив, що перебував частково дома, а частково підробляв заробітками. Як тільки він отримав підозру, одразу ж прибув до слідчого та немає наміру уникати від слідства. Дома він проживає з мамою та трьома братами, двоє з яких є неповонлітніми, а тому просить застосувати до нього домашній арешт.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокуратурою обгрунтовано підозру у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру вчиненого ним, прокурор не обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запо- бігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, з пояснень ОСОБА_5 вбача- ється, що він сам прибув до слідчого, не буде уникати від слідства, державного майна зі собою не брав, а придбана амуніція за кошти громади залишилася у військовій частині.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обіцяє не уникати від участі у досудовому слідстві, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід: домашній арешт, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1-2, 6 ст.182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю смт. Новий Яричів, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, військовослужбовцю військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (колишня військова частина НОМЕР_1 ), солдату.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обов`язок з 21.00 до 08.00 год. не залишати місця постійного проживання у будинку АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1