Провадження № 1-кп/734/83/15 Справа № 734/1123/15-к
іменем України
30 квітня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
у присутності підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , із середньою-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості,
З угоди про визнання винуватості від 26 квітня 2015 року слідує, що молодший сержант ОСОБА_5 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , 04 березня 2015 року близько 21 години 00 хвилин в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року, умисно, з метою ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд до повернення 22 квітня 2015 року у військову частину НОМЕР_1 . Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини молодший сержант ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби тривалістю понад один місяць, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, а саме - самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України в обсязі повідомленої йому підозри.
Також вказаною угодою сторони із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України погодили покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.
Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком 4 (чотири) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити підозрюваному і прокурору.

Суддя ОСОБА_1