У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Жука В.Г.,

за участю прокурора

Саленка І.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами потерпілого ОСОБА_2і засудженого ОСОБА_3 на вирок
Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним
вироком засуджено:

ОСОБА_1, 1963 року народження, раніше не судимого,

- за ч
2 ст. 365 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади у правоохоронних органах строком на 2 роки.

- за
ч.2 ст.162 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення
волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2
роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з
випробуванням строком на 3 роки.

ОСОБА_4, 1973 року
народження, раніше не судимого.

- за ч.2 ст. 365 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4. звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4. визнані винними у вчинені злочинів за
таких обставин.

6 листопада 2002р
близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника ВКР
Чорнухінського РВ УМВС України в Полтавській області, разом з оперативним
уповноваженим ВКР Чорнухінського РВ УМВС України в Полтавській областіОСОБА_4 з
метою виявлення брухту кольорових металів службовим автомобілем приїхали в с.
Вороньки Чорнухінського району до господарства потерпілого ОСОБА_2, де ОСОБА_1,
в порушення вимог кримінально-процесуального закону, щодо підстав та порядку
проведення огляду, без постанови суду, без складання протоколу, без понятих,
явно перевищив свої владні та службові повноваження, провів незаконний огляд
горища потерпілого з метою виявлення металобрухту. На прохання потерпілого
пред'явити документи на обшук, ОСОБА_3 з метою умисного спричинення тілесних
ушкоджень, не маючи жодних підстав для застосування фізичної сили, явно
перевищуючи свої владні та службові повноваження наніс потерпілому удар кулаком
в голову. Після чого ОСОБА_1 наніс не
менше трьох ударів кулаком у голову потерпілого, від яких останній вдарився
головою об металеві ворота гаража і втратив свідомість. Внаслідок побиття
потерпілому були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15
листопада 2006 вирок залишений без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_3 просить
постановлені у справі судові рішення скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у зв'язку з істотними порушеннями норм
кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить
постановлені судові рішення скасувати у зв'язку з м'якістю призначеного
засудженим покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновок суду про
доведеність винності ОСОБА_1та
ОСОБА_3 у
вчиненні злочинів, за які вони засуджені, відповідає фактичним обставинам
справи і ґрунтується на зібраних та досліджених судом доказах.

Так потерпілий ОСОБА_2 показав, що 6
листопада 2002 року близько 16 години ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийшли в його
господарство для проведення обшуку. Коли він запитав чи є у них санкція на
проведення обшуку, його побили, від чого він втратив свідомість. Коли прийшов
до тями, то ОСОБА_1 та ОСОБА_3уже не було.
Наступного дня йому стало погано і його відправили до лікарні, де він
знаходився 22 дні.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що бачили як до господарства потерпілого на
автомобілі УАЗ приїхали працівники міліції, які побили потерпілого.

Свідок ООСОБА_7., дружина
потерпілого, показала, що коли вона повернулась з роботи, то побачила, що
чоловік побитий. Він розповів їй, що його побили працівники міліції.

Про те, що потерпілий скаржився на те,
що його побили працівники міліції підтвердили і свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9.

Згідно з висновком комісійної
судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_2були виявлені середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Наведеним спростовуються доводи
касаційної скарги засудженого ОСОБА_3про те, що досудовим слідством та судом не
зібрано достатньо доказів, які б доводили його винність у вчинені
інкримінованих йому злочинів.

Дії засуджених кваліфіковані
правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд урахував характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого, дані про особи засуджених, які до кримінальної
відповідальності притягуються вперше, позитивно характеризувались та мають на
утримані неповнолітніх дітей.

Все це, а також те, що з моменту
вчинення злочину пройшов значний час, під час якого засуджені нових злочинів не
вчинили, дало суду змогу обрати їм покарання на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст. ст. 394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги потерпілого ОСОБА_2 і засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Жук В.Г.