Справа № 146/1736/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
06 червня 2014 року близько 21.40 год., дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з села Яришівка Томашпільського району, в напрямку смт Томашпіль автодорогою регіонального значення (Р-08) сполученням Ямпіль-Немирів, в зоні дії дорожнього знаку 5.45 (Початок населеного пункту), порушуючи вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год., перевищив швидкість руху керованого ним автомобіля на 24,3 км/год., та не впоравшись з керуванням, допустив занос автомобіля та подальше зіткнення з бетонною стелою з написом Томашпіль.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с. Ракова Томашпільського району, від отриманих травм загинув на місці пригоди. Інший пасажир вказаного автомобіля - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець с. Антонівка Томашпільського району, помер при доставлянні його каретою швидкої медичної допомоги до Томашпільської центральної районної лікарні. Пасажиру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянину України, уродженцю та жителю смт Томашпіль, спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки, закритий перелом кісток правого передпліччя, закритий перелом лівої променевої кістки у типовому місці зі зміщенням, закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеню, перелом верхньої щелепи, перелом лобної пазухи зліва без зміщення, перелом градчатого лабіринту, які згідно висновку експерта № 1686 від 20.10.2014 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Водій ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Томашпільської ЦРЛ.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 1788/14-21 від 23.10.2014, в даній дорожній ситуації водій автомобіля Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля перед ДТП зі швидкістю не більше 60 км/год. на початок розвитку події ДТП при виникненні бокового заносу автомобіля в досліджуваній ситуації, автомобіль Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився б до бетонної стели. У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даним ДТП.
В судовому засіданні ОСОБА_11 вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та цивільні позови ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 визнав, щиро розкаявся у вчиненому.
Пояснив, що 6 червня 2014 року о 7.00, він, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 автомобілем Chery Amulet, яким обвинувачений керував по довіреності, вирушили до м. Вінниця для проходження військової комісії. ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 пройшли комісію раніше, а ОСОБА_9 залишився, оскільки збирався йти на дискотеку. Тоді, обвинувачений, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 поїхали в НДКЦ, щоб завести на експертизу мотор та забрати там деякі документи. Вже їдучи назад, до ОСОБА_11 зателефонував батько, та повідомив його, що в нього дома забили свиню. Хлопці, почувши це, запитали у обвинуваченого чи можна, щоб вони поїхали разом із ним до нього додому. Обвинувачений відповів, що йому потрібно зателефонувати до батьків та запитати їх на це дозволу. Зателефонувавши до батька, обвинувачений отримав дозвіл. Повертаючись з НДКЦ, зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що він вже на місці. Тоді хлопці заїхали за ним та забрали його. Їдучи дорогою в смт Томашпіль вони зупинилася в с. Лука-Мелешківська, щоб поїсти. Згодом вони продовжили рух та вже в смт Томашпіль зупинилися біля районного відділу міліції. ОСОБА_14 заніс до райвідділу документи, які вони забрали в НДКЦ. ОСОБА_14 вийшов із райвідділу, сів у автомобіль і вони продовжили рух в напрямку с. Клембівка. Повечерявши у ОСОБА_11 , поїхали в напрямку смт Томашпіль. При цьому обвинувачений зазначив, що у нього вдома, у його присутності ніхто не вживав спиртних напоїв, в тому числі і сам ОСОБА_11 . Дорогою, поза населеним пунктом, обвинувачений їхав зі швидкістю 80 км/год. Проїхавши дорожній знак Яришівка обвинувачений зменшив швидкість, забравши ногу з педалі газу, їхавши вже при цьому зі швидкістю 60 або 70 км/год. Разом з тим, ОСОБА_11 не може точно вказати з якою саме швидкістю він їхав, так як не дивився постійно на табло спідометра. Під`їжджаючи до стели з надписом смт Томашпіль, обвинуваченому здалося, що його хтось потягнув за руку. Після цього автомобіль різко потягнуло в праву сторону. Обвинувачений побачив перед очима стелу та почав вивертати кермо в ліву сторону, але автомобіль вже був некерований, оскільки колеса вже з`їхали з асфальтового покриття та почали їхати по порохові та траві на обочині дороги. Обвинувачений не пам`ятає, чи встиг він загальмувати при цьому. Далі ОСОБА_11 нічого не пам`ятає. Крім того наголосив, що алкоголь не вживав.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він бувший колега обвинуваченого. Того дня, приблизно о 7.00 год. вони виїхали до м. Вінниця для проходження медичної комісії. ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 пройшли комісію раніше ніж ОСОБА_9 , тому вони поїхали у справах, а ОСОБА_9 залишився здавати тести, домовившись при цьому з ОСОБА_11 , що згодом останній заїде та забере ОСОБА_9 Звільнившись та приїхавши до парку в м. Вінниця, ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_11 та повідомив його, що звільнився та ОСОБА_11 може вже заїжджати за ним. Коли за ОСОБА_9 заїхали товариші, він сів до автомобіля та вони разом поїхали в напрямку смт Томашпіль. По дорозі зупинилися в с. Лука-Мелешківська, щоб купити пиріжків. ОСОБА_9 окрім пиріжків, купив одну чи дві пляшки пива, які по дорозі випив. Потерпілий повідомив, що коли приїхали в смт Томашпіль, він точно не пам`ятає, так як спав. Прокинувся, коли автомобіль приїхав у с. Клембівка до ОСОБА_11 додому. ОСОБА_9 відразу не зрозумів де він та чому вони всі приїхали у с. Клембівка, проте батько обвинуваченого вийшов з будинку та сказав, що зараз вони всі швидко повечеряють та поїдуть по домівкам в смт Томашпіль. Потерпілий не може пригадати чи заходив він, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до будинку обвинуваченого. ОСОБА_9 пам`ятає тільки, як вони вже їхали назад в смт Томашпіль, а потім прокинувся у реанімації.
Також, потерпілий ОСОБА_9 просив суд не засуджувати обвинуваченого до покарання у виді позбавлення волі.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що раніше не була знайома з обвинуваченим. 6 червня 2014 року, будучи на 8-му місяці вагітності, вона повинна була разом із ОСОБА_14 їхати у м. Вінницю цим же автомобілем. Однак ОСОБА_6 вирішила не їхати з чоловіком, оскільки з ними ще повинна була їхати її донька. ОСОБА_6 вважала, що їй буде важко та тісно в автомобілі, тому потерпіла відмовилася від поїздки. Того дня о 7.00 ОСОБА_14 допоміг сісти ОСОБА_6 та їх донці до автобуса, який прямував у м. Вінницю. Приїхавши у м. Вінницю, потерпіла та її донька зайшли до ОСОБА_15 , - сестри покійного чоловіка. ОСОБА_6 залишила там доньку та о 10.00 поїхала в центр лікування Медівін на ультразвукове обстеження. ОСОБА_14 повинен був під`їхати до центру Медівін та бути присутнім при ультразвуковому обстеженні разом із ОСОБА_6 , однак він не з`явився. ОСОБА_14 зателефонував, вже коли потерпіла поверталася з обстеження до ОСОБА_15 , та запитав про результати обстеження, повідомивши, що він звільниться через годину-дві та вони можуть разом поїхати додому. ОСОБА_6 відмовилася їхати разом з чоловіком автомобілем, сказавши при цьому, що вони із донькою приїдуть автобусом, так як потерпіла планувала заночувати у ОСОБА_15 . Однак, ОСОБА_6 вирішила все-таки поїхати додому. Дорогою додому, до ОСОБА_6 зателефонував її брат ОСОБА_16 та запропонував зустрітися на автовокзалі, оскільки він також їхав у напрямку смт Томашпіль. О 18.15, потерпіла зателефонувала до ОСОБА_14 та повідомила його, що вони сіли у автобус та виїжджають із Вінниці, на що останній повідомив, що він із хлопцями доїжджають до с. Шпиків. Вже будучи у с. Шпиків, ОСОБА_6 знову зателефонувала до ОСОБА_14 , та під час телефонної розмови почула якийсь шум. ОСОБА_6 через згаданий шум не могла почути голос ОСОБА_14 та вважаючи, що останній може її почути попросила його заїхати за нею до батьків у с. Олександрівка та забрати її. До 21.00 ОСОБА_14 у вказаному місці так і не з`явився. Після чого батько потерпілої відвіз її та доньку в с. Антонівку. ОСОБА_7 вдома не було. Згодом ОСОБА_6 зателефонувала батьку, щоб останній пішов у центр Томашполя подивитись чи немає там ОСОБА_14 . Батько потерпілої згодився та пішов до центру Томашполя. Через 20 хв. батько знову зателефонував потерпілій та повідомив її, що ОСОБА_14 вже немає в живих, та те, що він попав в аварію та розбився.
Також ОСОБА_6 вказала, що батьки обвинуваченого приїжджали до неї та просили вибачення за свого сина, дали їй 3000 грн. та подарунки дітям.
Також, потерпіла ОСОБА_6 просила суд не засуджувати обвинуваченого до покарання у виді позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є бувшим колегою обвинуваченого. Вказав, що 6 червня 2014 року йому було відомо, що ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повинні були їхати у м. Вінницю на медичне обстеження. Протягом дня потерпілий спілкувався з братом по телефону. Ввечері, після робочого дня ОСОБА_8 пішов додому. Пізніше до нього зателефонували колеги з міліції та повідомили про ДТП та ОСОБА_8 поїхав відразу на місце трагедії.
Потерпілий ОСОБА_8 просив суд не засуджувати обвинуваченого до покарання у виді позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є батьком покійного ОСОБА_14 . Обвинуваченого до події ДТП не знав. Вказав, що біля 21.00 йому зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що вона не може додзвонитися до ОСОБА_14 , так як останній не бере слухавку. ОСОБА_7 набрав номер ОСОБА_14 , але останній також не взяв слухавку. Згодом, зателефонувавши до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 попросила потерпілого зійти в центр Антонівки та подивитись чи ОСОБА_14 не там. В той самий момент знову задзвонив телефон, до ОСОБА_7 телефонував його двоюрідний брат ОСОБА_17 та повідомив ОСОБА_7 , що його син ( ОСОБА_14 ) потрапив у ДТП. Згодом потерпілий із ОСОБА_18 приїхали на швидку, де останній пішов дізнатися в реанімацію про стан ОСОБА_14 . Однак вийшовши з будівлі лікарні, повідомив ОСОБА_7 , що його син щойно помер.
Потерпілий ОСОБА_7 просив суд не засуджувати обвинуваченого до покарання у виді позбавлення волі.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем - анестезіологом у відділенні інтенсивної терапії Томашпільської ЦРЛ. Вказав, що під час свого чергування, з приймального відділення йому зателефонували та повідомили, що везуть людей із ДТП, стан важкий, попросили, щоб лікарі спустилися та чекали на потерпілих у приймальному відділенні. До відділення було доставлено двоє потерпілих у важкому стані. ОСОБА_11 був у важкому стані, проте при свідомості. Неадекватно реагував на поставленні йому питання. Іншим потерпілим був ОСОБА_9 , яким більше займався лікар ОСОБА_20 . Так як ОСОБА_11 був у дуже важкому стані, лікарі вирішили забрати його на УЗД обслідування, минувши відділення інтенсивної терапії. ОСОБА_9 лікарі транспортували у відділення інтенсивної терапії. Свідок ОСОБА_19 послідував за ОСОБА_9 , а завідуючий відділенням ОСОБА_20 послідував за ОСОБА_11 на УЗД обслідування. Оскільки у потерпілого ОСОБА_9 були ознаки масивної кровотечі, хворого було вирішено транспортувати відразу до операційної зали. В цей час до ОСОБА_19 зателефонували та попросили спуститися на перший поверх, так як привезли ще одного потерпілого від ДТП, який вже був мертвий. ОСОБА_9 потім надавали допомогу інші лікарі, а свідок ОСОБА_19 був анестезіологом у ОСОБА_11 під час проведення операції.
Також свідок ОСОБА_19 пояснив, що висновок про те, що потерпілі були у стані алкогольного сп`янінні він зробив із того, що у приміщенні, у якому вони знаходилися, був присутній запах спиртного. Крім того, ОСОБА_20 запитав чи пили горілку? На що почулася відповідь так, проте від кого було почуте так та чи дійсно хтось це говорив, свідок ОСОБА_19 не знає. Потім, щоб зробити заключення, лікарі взяли в операційній залі зразки крові у ОСОБА_11 , а у реанімаційному відділенні зразки крові у ОСОБА_9 . На слідуючий день, зранку приїхали представники із м. Вінниці, лікарі Томашпільської ЦРЛ в їх присутності відбирали зразки крові у потерпілих і обвинуваченого на етанол.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що працює в Томашпільській ЦРЛ лікарем відділення невідкладних станів. Вказала, що того дня, коли привезли потерпілих, вона була черговою по лікарні у приймальному відділенні. Потерпілих доставили в лікарню швидкою допомогою та відразу в залежності від важкості стану, ними почали займатися реаніматолог та хірург. Особисто ОСОБА_21 ніякої допомоги потерпілим не надавала, крім того, що взяла у них зразки крові на етанол, що входить до обов`язків чергового лікаря приймального відділення. Також вказала, що потерпілі були доставлені до лікарні у край важкому стані, а саме у ОСОБА_9 був збуджений стан, ОСОБА_11 в контакт не вступав, був у стопорному стані. Так як свідок ОСОБА_21 не мала особисто близького контакту з потерпілими, вона не може сказати чи були потерпілі у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що знайомий із обвинуваченим та ОСОБА_9 так як працювали разом у райвідділі міліції. Вказав, що 6 червня 2014 року, він знаходився поза службою, та власним автомобілем вивозив сміття. На виїзді з с. Яришівка, приблизно у районі автозаправної станції, він побачив що перед ним, спереду, на відстані 300 метрів було багато пилу. Під`їхавши ближче, ОСОБА_22 побачив автомобіль чорного кольору. Потім свідок зрозумів, що це був автомобіль ОСОБА_11 . Зупинившись поблизу, свідок підбіг до автомобіля, з моторного відсіку якого палав вогонь. ОСОБА_22 кинувши декілька пригорщ землі погасив його. У салоні пошкодженого автомобіля було багато диму, через що свідок побіг до свого автомобіля за вогнегасником. Повернувшись, ОСОБА_22 побачив, що ОСОБА_14 випав із лобового скла. Вогнегасником свідок не скористався, оскільки зрозумів, що то був не дим, а пара з радіатора. В салоні автомобіля всі були без свідомості. ОСОБА_22 оббіг автомобіль та намагався відкрити будь-які двері, але ніякі із них не відкривалися. Потім свідок зателефонував до міліції та повідомив чергового про ДТП. Через деякий час біля свідка зупинилося ще декілька автомобілів та за допомогою людей, які повиходили із автомобілів, виламали передні ліві двері та витягли ОСОБА_11 , який на той час прийшов до свідомості. Так як передні праві двері вони відкрити не змогли, почали відкривати задні ліві двері. Згодом до свідомості прийшов ОСОБА_9 . Першою швидкою до лікарні направили ОСОБА_11 , другою ОСОБА_9 . Коли витягнули з автомобіля ОСОБА_13 лікар повідомив, що ОСОБА_13 вже не подає ознак життя. ОСОБА_14 також намагалися надати допомогу, однак тоді ознак життя в нього також не було. Коли приїхала служба МНС, працівники служби почали вирізати передні праві двері автомобіля, щоб витягнути ОСОБА_14 з салону автомобіля.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого та потерпілого знає, так як вони працювали дільничними працівниками міліції. Вказав, що 6 червня 2014 року ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 поїхали на диспансеризацію. У вечірній час, після закінчення наради, біля 18.00 год., ОСОБА_23 зустрів ОСОБА_14 , поспілкувався з ним, після чого ОСОБА_14 сказав, що йде додому та пішов у напрямку центру Томашполя, а ОСОБА_23 також пішов додому. Біля 21-ї год. год., до ОСОБА_23 зателефонували із райвідділу міліції та повідомили, що за участю працівників міліції сталася якась подія біля автозаправної станції в с. Яришівка. Свідок відразу поїхав на місце пригоди. Приїхавши на місце події, він побачив автомобіль, який знаходився на узбіччі дороги, біля автомобіля лежав ОСОБА_13 , а в автомобілі знаходився ОСОБА_14 . Згодом ОСОБА_23 допоміг працівникам МНС дістати з автомобіля ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що не знайома з обвинуваченим та потерпілими. Повідомила, що 6 червня 2014 року біля 21- години поверталася додому, та по дорозі в напрямку Ямполя пройшовши стелу з написом Томашпіль побачила, що назустріч їхав автомобіль чорного кольору з включеними фарами, який сильно маневрував по дорозі. Свідок ОСОБА_24 відбігла в бік, та оглянувшись побачила, що згаданий автомобіль зіткнувся зі стелою. До автомобіля вона не підходила.
Крім того, винуватість ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема:
а.с. 3-17 протоколом місця події від 7 червня 2014 року та таблицею ілюстрації до нього, згідно якого було проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, а саме наїзд на перешкоду на узбіччі транспортного засобу Чері Амулет д.н.з. НОМЕР_2 .
а.с. 23-25 висновком експерта № 113 від 7 червня 2014 року, згідно якого на підставі даних, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , даних судово-хімічної експертизи крові трупа, враховуючи обставини справи, викладені у постанові слідчого про призначення експертизи визначено тип ушкодження, їх наслідки, причина смерті ОСОБА_14 , наявність у крові померлого етилового спирту.
а.с. 27-29 висновком експерта № 112 від 7 червня 2014 року, згідно якого на підставі даних, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , даних судово-хімічної експертизи крові трупа, враховуючи обставини справи, викладені у постанові слідчого про призначення експертизи визначено тип ушкодження, їх наслідки, причина смерті ОСОБА_13 , наявність у крові померлого етилового спирту.
а.с. 125-134 висновком експерта за результатами проведення авто технічної, транспортно-трасологічної та технічного стану ТЗ експертизи від 19 серпня 2014 року № 1001/1002/1003/14-21 та таблицею ілюстрацій до нього, згідно якого експертом було встановлено, що на момент первинного контактування повздовжня вісь автомобіля Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовувалась під кутом близько 85 градусів до площини бетонного знаку Томашпіль, з бетонною опорою знаку Томашпіль автомобіль Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 зіткнувся передньою правою частиною кузова, сліди юзу коліс автомобіля Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташування пошкоджень на автомобілі та на бетонній опорі знаку Томашпіль, розташування осипу скла, частин пластмасових частин кузова автомобіля свідчать про рух автомобіля на початку розвитку події ДТП в напрямку смт Томашпіль, виникнення некерованого руху даного автомобіля на проїзній частині дороги, після чого продовження даного руху по правому узбіччі та зіткнення автомобіля з бетонного опорою знаку Томашпіль. Враховуючи кількісні величини деформації та пошкодження передньої частини кузова автомобіля Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 , величини слідів юзу коліс автомобіля до зіткнення з бетонною опорою, швидкість руху автомобіля перед виникненням слідів юзу складала величину біля 84,3…95,4 км/год. Слідів можливої непрацездатності робочої гальмівної система автомобіля до зіткнення з бетонним знаком Томашпіль не виявлено. Слідів можливої непрацездатності рульового керування автомобіля до зіткнення з бетонним знаком Томашпіль не виявлено. Крім того, у досліджуваному автомобілі Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передній вісі встановлені шини з різним малюнком протектора та різною жорсткістю гуми морозостійка зимова та неморозостійка літня, що в даному випадку не відповідає технічним нормам вимог п.п. 31.1.5 г ПДР України.
а.с. 169-173 протоколом проведення слідчого експерименту від 3 жовтня 2014 року, за участю ст. прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_12 , ОСОБА_25 було проведено слідчий експеримент, яким встановлено обставини події ДТП, які відбулася 6 червня 2014 року.
а.с. 193-194 висновком експерта № 1686 від 13 жовтня 2014 року, згідно якого експертом надано висновок щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_9 згідно медичної документації, характер, локалізація, механізм та давність утворення, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. Експерт дійшов висновку, що внаслідок ДТП ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
а.с. 203-205 висновком експерта за результатами проведення авто технічної експертизи від 23 жовтня 2014 року № 1788/14-21, згідно якого експертом зроблено висновки, згідно яких в дорожній ситуації, яка склалася, водій автомобіля Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля перед ДТП зі швидкістю не більше 60 км/год. на початок розвитку події ДТП, при виникненні бокового заносу автомобіля в досліджуваній ситуації, автомобіль Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився би до бетонної стели. В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля Чері Амулет, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з даним ДТП. Так, як при русі з швидкістю 60 км/год. в заданій дорожній ситуації, при виникненні бокового заносу автомобіль зупинився би до стели Томашпіль.
Разом з тим, в матеріалах справи наявні дослідження на етанол (а.с.221) які свідчать на думку обвинувачення про наявність в крові ОСОБА_11 алкоголю, на час скоєння ДТП. Проте в силу ст. 86 КПК України таке дослідження суд до уваги не може брати, оскільки такий доказ є здобутий в супереч нормам КПК, а саме не відомо яким чином відбиралась кров, особи які здійснювали дослідження про кримінальну відповідальність не попереджались, не вказано прізвище особи яка здійснювала дослідження тощо. Натомість є висновком експерта № 1338 від 10 червня 2014 року, згідно якого при судово-хімічній експертизі крові гр. ОСОБА_11 наявність метилового, етилового, пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (а.с. 36).
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки доржнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК Українита Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та те, що він вчинив кримінальне правопорушення вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є інвалідом 3-ї групи, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, частково відшкодував шкоду потерпілим, його соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, а також думку потерпілих, які просять не обирати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно - небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним правопорушень буде покарання не пов`язане із позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, а саме: призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі та одночасним звільненням від основного покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
Вирішуючи заявлені цивільні позови щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 100000 грн., та на користь Вінницької обласної ради для перерахування Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І. Пирогова кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 , в сумі 7 647,96, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки такі позови ОСОБА_11 визнано.
Так, згідно ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.ст. 22,1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Крім того, згідно із ст.ст. 23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні розміру відшкодування - враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача з відповідача понесені судові витрати в розмірі грн. 1000 грн. судового збору.
Згідно ст. 124 КПК України при визнанні підсудного винним, суд постановляє стягнути з нього судові витрати.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль марки CHERY AL5 AMULET, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходяться на майданчику для тимчасового тримання т/з Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області, яким керував ОСОБА_11 та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_26 , жителю АДРЕСА_2 , - повернути законному володільцю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку у законну силу залишити попередній.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 , кошти в сумі 100000 (сто тисяч гривень) грн. моральної шкоди та 1000 (одна тисяча гривень) грн. судового збору.
Цивільний позов прокурора ОСОБА_5 в інтересах Вінницької обласної лікарні ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_11 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь Вінницької обласної ради для перерахування Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І. Пирогова кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 , в сумі 7 647,96 (сім тисяч шістсот сорок сім гривень дев`яносто шість копійок) грн.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 1476 (тисяча чотириста сімдесят шість гривень) грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням комплексної авто технічної та транспортно-трасологічної експертиз та 590,40 (п`ятсот дев`яносто гривень сорок копійок) грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням авто технічної експертизи, разом - 2066,40 (дві тисячі шістдесят шість гривень сорок копійок) грн.
Речові докази по справі автомобіль марки CHERY AL5 AMULET, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_26 , жителю АДРЕСА_2 , - повернути законному володільцю.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок Томашпільського районного суду Вінницької області за результатами розгляду обвинувального акта може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів із дня проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1