11-кп/775/106/2015(м)
264/7947/14-к

Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 164 ч.2, 15 ч.1,3, 185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
9 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець в м. Маріуполя Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, раніше судимий: 1) 15.04.2013 року Іллічівським райсудом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт; 11.07.2013 року, знятий з обліку КВІ Іллічівського РВ за відбуттям покарання 08.07.2013 року, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України та засуджений до покарання у виді 150 годин громадських робіт, за ст.15 ч.1,3 ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. У порядку, передбаченому ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію,-
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, росіянин, громадянин України, не одружений, працюючий складальником виробів у цеху №101 ГІАТ «Азовзагальмаш», раніше не судимий, мешкаючий в АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст.185 ч.2 КК України та засуджений до 2 років позбавлення волі, за ст.15 ч.1,3 ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. У порядку, передбаченому ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 грудня 2014 р. ОСОБА_8 ОСОБА_9 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 164 ч.2, 15 ч.1,3, 185 ч.2 КК України, вчинених за наступних обставинах.
17 червня 2014 року приблизно о 09 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з користі, за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими в ході досудового слідства особами, знаходячись в полі біля пам`ятнику «Танк» по вул. Карпинського в Іллічівському районі м. Маріуполя, шляхом вільного доступу викопали електричний кабель марки АСБ 6-Кв січенням 3x185 довжиною 20 метрів, що належить КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", після чого обпалили кабель та помістили його в автомобіль «Богдан» 211010 державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 . Після цього вивезли і продали кабель громадянину ОСОБА_11 , який мешкає по АДРЕСА_2 , отримавши гроші в сумі 900 гри., якими розпорядились на власний розсуд, спричинивши підприємству майнову шкоду в сумі 1693,25 грн.
20 червня 2014 року приблизно о 09 годині ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та невстановленими під час досудового розслідування особами, які приїхали на автомобілі «Богдан» НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , зустрілись в полі біля пам`ятнику «Танк» по вул. Карпинського в Іллічівському районі м. Маріуполя. Після цього, шляхом вільного доступу лопатами викопали електричний кабель марки АСБ 6-Кв січенням 3х185 довжиною 50 метрів вартістю 4233,13 грн., що належить КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства». Однак, не виконавши усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця , злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затриманні на місці скоєння злочину працівниками міліції.
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо речових доказів змінити, виключивши з вироку конфіскацію автомобіля «Богдан» 211010 держномер НОМЕР_1 , який належить йому.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що автомобіль «Богдан» 211010 держномер НОМЕР_1 був використаний як засіб та знаряддя вчинення злочину, внаслідок чого незаконно конфіскував його. Зазначає, що використовував автомобіль лише як засіб пересування для сімї, ніяких злочинів з використанням автомобіля не вчиняв, внаслідок чого він не може вважатися засобом вчинення злочину.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги, просили вирок суду змінити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступними підставами.
Згідно ст. 100 ч. 9 п.1 КПК України майно, яке було підібрано, виготовлено, пристосовано або використовувалося в якості засобу або знаряддя вчинення кримінального правопорушення конфіскується, крім випадків коли власник не знав або не міг знати про їх незаконне використання.
Виходячи з матеріалів кримінального провадження, автомобіль «Богдан» 211010 держномер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , визнаний речовим доказом по справі, переданий на зберігання обвинуваченому та знаходиться під арештом на підставі ухвали слідчого судді Ілілчівського райсуду м. Маріуполя від 30.07.14 р. ( а/с- 74-75).
При постановленні вироку, приймаючи рішення про речові докази по справі, зокрема щодо автомобіля «Богдан» 211010 держномер НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_9 , суд правильно виходив з того, що він був використаний як засіб вчинення злочину обвинуваченим 17 та 20 червня 2014 року, тому на підставі ст. 100 КПК України прийняв законне рішення про його конфіскацію, з чим погоджується і колегія суддів.
Доводи, викладені в апеляції обвинуваченого, наведених висновків не спростовують та підстав для скасування або зміни вироку не містять.
На підставі викладеного, керуючись стст.405,407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 грудня 2014 р., постановлений щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - залишити без зміни.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ,
Судді: