під головуванням: РИМАРА Є.П.
Доповідач: НОВОВ C.O.
№ 10-2-2008
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2008 року м. Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону в складі: головуючого полковника юстиції
ГОВОРУХИ В.І.,

суддів
полковника юстиції НОВОВА С. О. і підполковника юстиції ЛАШЕВИЧА В.М. , при секретарі ОСТАПОВІЙ І.В., за участю прокурора відділу військової
прокуратури Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції
МИКОЛАЙЧУКА А.Б., розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_1 на постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 05 січня 2008 року про
продовження строку запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно
обвинуваченого ОСОБА_2 до 3-х
місяців,

встановив:

05 січня
2008 року військовий місцевий суд Київського гарнізону, розглянувши подання помічника військового
прокурора Сумського гарнізону старшого лейтенанта юстиції СЬОМИЧА А.А., погоджене військовим прокурором цього ж
гарнізону, про продовження до 3-х
місяців строку тримання під вартою ОСОБА_2,
обвинуваченого у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2
ст.
296, ч. 3 ст.
364 та ч. 2 ст. 365 КК України, виніс постанову, якою задовольнив вказане подання та продовжив
до 3-х місяців строк запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно
обвинуваченого, з утриманням останнього
в Сумському слідчому ізоляторі.

Не
погоджуючись з постановою суду від 05.01.2008
року, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_1
подала на неї апеляцію, в якій просить
зазначену постанову скасувати.

В
обґрунтування поданої апеляції адвокат ОСОБА_1 посилається на те, що суду не було надано достатніх даних
того, що ОСОБА_2 впливатиме на хід
слідства. Посилання прокурора під час розгляду подання на протокол допиту
свідка ОСОБА_3 , в якому йде мова про
спроби тиску на вказаного свідка, як
зазначається в апеляції, є безпідставними,

2

оскільки
з приводу цих обставин не проведено жодних слідчих дій (не допитано батька
ОСОБА_2 на якого вказує свідок, не проведено очних ставок тощо).

Також
апелянт звертає увагу на те, що в грудні
2007 року
потерпілими по справі були направлені заяви на адресу військового суду щодо
непричетності ОСОБА_2 до їх побиття. Факти,
викладені в цих заявах органами досудового слідства не
перевірялись, хоча вони взагалі можуть
поставити під сумнів пред'явлене ОСОБА_2 обвинувачення.

Крім
цього, в апеляції відмічається, що за місцем служби ОСОБА_2 характеризується
позитивно, має постійне місце проживання
та не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Заслухавши
доповідача, виступ прокурора, який вважав необхідним оскаржувану постанову
суду залишити без змін, а апеляцію
захисника - без
задоволення, а також перевіривши надані
до суду матеріали та обговоривши доводи апеляції, військовий апеляційний суд дійшов
висновку, що достатніх підстав для її
задоволення не має.

При
цьому військовий апеляційний суд регіону виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 156 КПК
України, строк тримання під вартою може
бути продовжений, у випадках, коли у строк,
передбачений частиною першою цієї ж статті, розслідування справи закінчити
неможливо, а підстав для скасування чи
зміни запобіжного заходу на більш м'який немає.

Розлядаючи
подання про продовження строку тримання під вартою, суддя,
за результатами вивчення матеріалів кримінальної справи та з урахуванням
інших обставин, які наведені в
оскаржуваній постанові, дійшов
правильного висновку щодо відсутності достатніх підстав для скасування чи зміни
обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу, а тому прийняв обґрунтоване рішення про
продовження строку тримання останнього під вартою.

Незважаючи
на доводи апеляції, суд апеляційної
інстанції не вбачає будь-яких законних підстав для скасування постанови суду
від 05.01.2008 року ще
й тому, що обраний відносно ОСОБА_2
запобіжний захід має на меті не лише запобігання спробам останнього ухилитися
від слідства або суду, перешкоджати
встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, а й забезпечення виконання процесуальних
рішень, в тому числі на стадіях
ознайомлення з матеріалами справи та розгляду справи в суді.

До того
ж, ОСОБА_2 пред'явлене
обвинувачення, яке, за ступенем тяжкості, саме по собі є підставою для тримання
обвинуваченого під вартою.

Доводи
апеляції про те, що потерпілі по справі
звернулись до суду з заявами про непричетність ОСОБА_2 до їх побиття, і що викладені в них факти можуть поставити
під сумнів пред'явлене останньому обвинувачення, в даному випадку не можуть служити підставою
для скасування постанови суду про продовження строку тримання під вартою, оскільки ця обставина не перешкоджає
подальшому провадженню по справі, а
об'єктивність та достовірність фактів,
викладених в цих заявах, як

3

обґрунтовано
зазначається в апеляції, повинна бути
перевірена на будь-якій стадії процесу,
в тому числі і під час розгляду справи по суті.

Що ж
стосується посилань в апеляції на те, що
ОСОБА_2 позитивно характеризується по службі,
має постійне місце проживання та не має наміру ухилятися від слідства та
суду, то вказані обставини не тільки не
можуть бути визнані достатніми підставами для скасування оскаржуваної
постанови, а й взагалі служити
гарантіями того, що обвинувачений буде
дотримуватися відповідних правил поведінки та виконувати всі процесуальні
рішення, як під час досудового
слідства, так і під час розгляду справи
в суді.

За таких
обставин, доводи апеляції не можуть бути
визнані обґрунтованими, а

Постанова
суду незаконною, оскільки вона в повній
мірі відповідає вимогам закону.

Таким
чином, враховуючи наведене, військовий апеляційний суд не вбачає
будь-яких підстав для скасування постанови суду від 05 січня 2008 року про
продовження до 3-х місяців
строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2, а тому вважає необхідним залишити апеляцію
адвоката ОСОБА_1 - без
задоволення.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 362, 366,
377 і 382
КПК України, військовий апеляційний
суд Центрального регіону

ухвалив:

Постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 05 січня 2008 року про
продовження обвинуваченому ОСОБА_2 строку запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту до 3-х місяців
залишити без змін, а апеляцію захисника
останнього - без
задоволення.