Справа № 429/1281/13-к
провадження 1-кп/429/75/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2013 Слов`яносербський
районний суд Луганської області в
складі: головуючого судді
Мицик С.А.,

при секретарі судового засідання
Макушенко А.І.,

з участю прокурора
Бусова Д.М.,

обвинуваченого
ОСОБА_1,

потерпілого
ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в сел.
Слов`яносербськ кримінальне
провадження стосовно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.
Олександрівськ Артемівського району м.
Луганська, громадянина України, має
неповну середню освіту, не одруженого,
не працюючого, раніше не судимого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 по
обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2013 року, близько 21 год. 00 хв.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в палаті №
8 першого терапевтичного відділення
Слов'яносербської обласної
туберкульозної лікарні, розташованої
за адресою: Луганська область,
Слов'яносербський район, с.
Трьохізбенка, вул. Больнична, 30, де між
ними на грунті раптово виниклих
особистих неприязних відносин, виникла
сварка. В ході сварки ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, на грунті раптово виниклої
особистої неприязні вирішив заподіяти
тілесні ушкодження ОСОБА_2 Реалізуючи
свій злочинний умисел, спрямований на
заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень
ОСОБА_1, ножем, який взяв на столі у
палаті № 8 першого терапевтичного
відділення Слов'яносербської обласної
туберкульозної лікарні, в ході сварки,
умисно наніс один удар в область
грудної клітки зліва ОСОБА_2, чим
заподіяв йому тілесне ушкодження у
вигляді колото-різаної рани м'яких
тканин грудної клітки зліва, яке згідно
висновку експерта за ступенем тяжкості
кваліфікується як легке тілесне
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я. Своїми
умисними діями, які виразилися у
вчиненні умисного легкого тілесного
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я, ОСОБА_1
вчинив кримінальне правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Разом з обвинувальним актом прокурор
надіслав до суду угоду про примирення,
укладену в сел. Слов'яносербськ 22
травня 2013 року, між потерпілим ОСОБА_2
та підозрюваним ОСОБА_1 Із змісту угоди
вбачається, що слідчим СВ
Слов'яносербського РВ ГУМВС України в
Луганській області за погодженням з
прокурором прокуратури
Слов'яносербського району 22 травня 2013
року висунута підозра ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125
КК України, а саме: умисне легке тілесне
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.
Підозрюваний під час досудового
розслідування повністю визнав свою

винуватість у зазначеному діянні. При
цьому сторони погоджуються на
призначення покарання ОСОБА_1 у виді
обмеження волі на строк 2 роки із
звільненням від відбуття покарання на
підставі ст. 75 КК України.

Наслідки укладання та затвердження
означеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424,
474, 476, КПК України та ст. 389-1 КК України
оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_1 суду пояснив,
що права, надані йому законом у зв'язку
з укладенням угоди про примирення
розуміє; з наслідками укладення та
затвердження угоди обізнаний; характер
обвинувачення та його суть йому
зрозумілі; обраний вид покарання, який
застосовується до нього у разі
затвердження угоди, з ним узгоджено та
є цілком зрозумілим; свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, а саме, в умисному
легкому тілесному ушкодженню, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я за ч.2 ст. 125 КК України, визнав
повністю.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що
права, надані йому законом у зв'язку з
укладенням угоди про примирення він
розуміє; з наслідками укладення та
затвердження угоди обізнаний.

Суд не вправі перевіряти фактичні
обставини вчиненого обвинуваченим
правопорушення, так як не здійснює
оцінку доказів у кримінальному
провадженні під час проведення
підготовчого судового засідання,
виходячи з того, що межі розгляду
встановлюються лише змістом угоди про
примирення.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК
України, сумніву у добровільності та
істинності позиції обвинуваченого не
встановлено. Суд, переконаний, що
укладення угоди про примирення є
добровільним і не вбачає необхідності
витребовувати додаткові документи та
викликати в судове засідання інших
осіб і опитувати їх, обмежуючись
наданими суду доказами у підготовчому
провадженні.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до
висновку, що мало місце діяння, у
вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1,
склад кримінального правопорушення -
умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я - вказує на кваліфікацію
діяння за ст. 125 ч. 2 КК України,
обвинувачений визнав свою вину
повністю.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд враховує, що
узгоджені сторонами в угоді про
примирення вид і міра покарання
відповідають загальним правилам
призначення кримінальних покарань та
розміру призначеного покарання, які
встановлені Кримінальним Кодексом
України. Злочин, вчинений
обвинуваченим за ч. 2 ст. 125 КК України,
відповідно до ст. 12 КК України, є
злочином невеликої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу
обвинуваченого, суд, враховує, що
ОСОБА_1 раніше не судимий, свою вину в
скоєнні злочину визнав повністю,
вчинив злочин невеликої тяжкості.

При вирішенні питання про
відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК
України, суд, враховує, що умови Угоди
про примирення не суперечать вимогам
цього кодексу, правова кваліфікація
дій кримінального правопорушення
вірна, умови угоди відповідають
інтересам суспільства та не порушують
прав, свобод, чи інтересів сторін або
інших осіб, не встановлені підстави
вважати, що укладення угоди не було
добровільним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

З врахуванням вищенаведеного, суд,
приходить до висновку про затвердження
угоди про примирення між потерпілим та
обвинуваченим.

Згідно ст. 65 КК України у випадку
затвердження вироком угоди про
примирення, суд призначає покарання,
узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд, вважає, що
виправленню та перевихованню
обвинуваченого ОСОБА_1 може сприяти
покарання, не пов'язане з його
ізоляцією від суспільства, і призначає
йому покарання, узгоджене сторонами
угоди про визнання винуватості, у виді
обмеження волі на строк 2 роки із
звільненням від відбуття покарання на
підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити в
порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК
України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 22 травня 2013
року у кримінальному провадженні,
внесеному в реєстр досудових
розслідувань за №0000305, між
потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1 про примирення за ст.125 ч. 2 КК
України.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, і
призначити узгоджене сторонами
покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
від відбування покарання звільнити з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Речові докази по справі: кухонний ніж,
труси ОСОБА_2 з плямами речовини бурого
кольору, шматок туалетного паперу з
плямами речовини бурого кольору та
шматок простирадла зі слідами речовини
бурого кольору, які перебувають у
камері зберігання речових доказів
Слов'яносербського РВ ГУМС України в
Луганській області-знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.

Вирок суду на підставі угоди про
примирення між потерпілим та
обвинуваченим може бути оскаржений до
апеляційного суду Луганської області
з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК
України:

-обвинуваченим, його захисником,
законним представником виключно з
підстав: призначення судом покарання
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди, ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання, невиконання
судом вимог, встановлених частинами 5,6,
7 ст. 474 КПК України , у тому числі не
роз'яснення йому наслідків укладення
угоди;

-потерпілим, його представником,
законним представником виключно з
підстав: призначення судом покарання
менш суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди, ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання, не
роз'яснення йому наслідків укладення
угоди; невиконання судом вимог,
встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 КПК
України;

-прокурором виключно з підстав
затвердження судом угоди у
кримінальному провадженні, в якому
згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не
може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не
дослідження доказів у судовому
засіданні або з метою оспорити
встановлені досудовим розслідуванням
обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може
бути подана через через
Слов`яносербський районний суд
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а засудженим - в той же
строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Вирок суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок суду, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після ухвалення рішення судом
апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Мицик С.А.