ун. № 759/3775/15-к
пр. № 1-кп/759/313/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0010458 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Ворзель Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 21.11.2014 року приблизно о 17-30 год., знаходячись в приміщенні дитячого садка АДРЕСА_3 , вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні дитячого садка АДРЕСА_3 , побачив відчинені двері роздягальні, зайшов до зазначеної кімнати та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з шафи чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: жіночу сумочку чорно-коричневого кольору зі шкірозамінника, вартістю 263,00 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг С-3592», вартістю 834 грн., з сім-карткою мобільного оператору «Київстар», вартістю 1 грн., окуляри для покращення зору, вартістю 224 грн., пенсійне посвідчення, паспорт громадянина України, картку киянина на ім`я ОСОБА_5 , які матеріальної цінності для останньої не мають, а всього майна на загальну суму 1295,00 грн.

З викраденим чужим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин та цивільний позов визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, неофіційно працює.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, призначає йому покарання в межах санкції відповідної статті КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, проте в умовах здійснення контролю за його поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає за необхідне задовольнити позов потерпілої ОСОБА_5 в повному обсязі, враховуючи при цьому характер протиправних дій відповідача, глибину моральних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її житті.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п.п. 3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1499,00 (одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять ) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000,00 (одна тисяча) грн.. на відшкодування моральної шкоди, а всього 2499,00 (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн.

Речові докази по справі:

· мобільний телефон марки «Самсунг С-3592», переданий на зберігання ОСОБА_5 - вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1