Справа № 11-140/2007 року Головуючий в
Категорія: ст. 296 ч. 1 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року Колегія суддів
судової палати у
кримінальних справах
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого - Задворного О.Л.

Суддів: Лінника
П.О., Курдзіля В.Й.

з участю
прокурора Бардецького О.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора Віньковецького району на вирок Віньковецького
районного суду від 19 грудня 2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця смт.
Віньківці (АДРЕСА_1) Хмельницької області, українця, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою, неодруженого, який не працює, судимого 05 квітня
Віньковецьким райсудом за ст.ст. 289 ч.2,15 ч.2, 289 ч.2, 75 КК України на 5
років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки, - засуджено за
ст. 296 ч.1 КК України на 1 місяць 10 днів арешту.

У зв'язку з
відбуттям призначеного покарання у вигляді арешту засудженого було звільнено
з-під варти у залі суду на підписку про невиїзд.

Відповідно до
ч.4 ст. 70 КК
України призначене цим вироком покарання та покарання призначене вироком
Віньковецького районного суду від 05
квітня 2006 року у
вигляді 5 років
позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням і
встановленням іспитового строку у вигляді 2
років виконувати окремо.

Вироком
районного суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він в стані алкогольного
сп'яніння, близько 19 год. 11 лютого 2006 року, в будинку АДРЕСА_2 Віньковецького
району, з хуліганських спонукань, побив неповнолітнього ОСОБА_2, заподіявши
останньому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

В своїй апеляції
прокурор просить вирок скасувати і постановити новий вирок, яким визнати
ОСОБА_1 винним за ч.2 ст. 296
КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. А на підставі ч.4 ст.70 КК
України остаточно призначити 5
років і 6 місяців
позбавлення волі.

Зазначає, що
судом безпідставно перекваліфіковано дії ОСОБА_1 з ч.2 на ч.1 ст. 296 КК України,
оскільки дії останнього та свідка ОСОБА_3 були спільними і безпричинними. Крім
того, судом не в повній мірі враховано те, що фактично ОСОБА_1 у вчиненому не
розкаявся, злочин вчинив у стані алкогольного сп'яніння,

2

Заслухавши суддю
- доповідача,
пояснення: прокурора, який частково підтримав апеляцію і просив вирок місцевого
суду скасувати та постановити новий вирок, яким засудженому за ч.1 ст. 296 КК України
призначити 2 роки
обмеження волі, а остаточно -
5 років і 6 місяців
позбавлення , ОСОБА_1
про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції
колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду
першої інстанції про винність ОСОБА_1 у скоєні хуліганства при зазначених у
вироку обставинах відповідає матеріалам справи і ґрунтується на досліджених у
судовому засіданні доказах.

Так, з показань
потерпілого вбачається, що засуджений побив його із хуліганських спонукань,
нанісши удари кулаками в обличчя.

Факт побиття
потерпілого засудженим підтвердила і свідок ОСОБА_4.

За висновком
судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження: у
вигляді перелому носової кістки без зміщення відламків, пухлини м'яких тканин
носа, забою м'яких тканин чола, саден обличчя, які могли бути заподіянні
кулаками рук 11.02.2006 року і
відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Сам засуджений
ОСОБА_1 визнав, що побив ОСОБА_2 безпричинно.

Оскільки як було
встановлено в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_2 легкі тілесні
ушкодження в будинку ОСОБА_4.
на ґрунті особистих стосунків, приревнувавши потерпілого до останньої, суд
перекваліфікував дії ОСОБА_3 на ч.1 ст. 125
КК України та закрив провадження у справі стосовно нього у зв'язку із
примирення з потерпілим.

За таких
обставин суд першої інстанції обґрунтовано перекваліфікував і дії ОСОБА_1 з ч.2
на ч.1 ст. 296 КК
України.

Покарання йому
призначено у відповідності до вимог кримінального закону з урахуванням ступіню
тяжкості вчиненого злочину, особи винного та всіх обставин справи.

Твердження в
апеляції прокурора про те, що ОСОБА_1 скоїв злочин протягом іспитового строку
безпідставне, оскільки подібне з матеріалів справи не вбачається.

Що стосується не
визначення судом вчинення ОСОБА_1 злочину у стані алкогольного сп'яніння як
обставину, що обтяжує покарання, то таке право йому надане ч.2 ст. 67 КК України.

Тому колегія
суддів не може погодитись з твердженням прокурора про призначення судом ОСОБА_1
явно несправедливого покарання внаслідок його м'якості.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Віньковецького районного суду від 19
грудня 2006 року
стосовноОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення.