Справа № 192/704/15-к
Провадження № 1-в/192/243/15
Ухвала
"22" травня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь у режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1965 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 раніше судимий Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області:

- 17.10.2012 року за ч.2 ст.263, 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

ОСОБА_5 відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21 за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2013 року, яким його засуджено за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Строк покарання закінчується 28.04.2016 року.

21.02.2015 року ОСОБА_5 відбув 2/3 частини строку покарання.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений прибув 18 липня 2013 року.

05 травня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, посилаючись на необґрунтованість відмови адміністрації установи у такому звільненні, оскільки він неодноразово працював на переробці поліетилену, але через хворобу не може довго працювати, через що не має заохочень.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав з наведених вище підстав. Пояснив, що він має певні хвороби, тому не міг працювати постійно. Інвалідності не має. У програмах диференційованого виховного впливу та роботі самодіяльних організацій засуджених участі не бере.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений характеризується посередньо, заохочень не має, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, не бере участі в організації виховних заходів, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених. Адміністративною комісією Солонянської ВК №21 від 24.04.2015 року відмовлено засудженому у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 , оскільки поведінка останнього не свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після відбуття певної частини строку, зазначеної у ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі за злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

З 18 липня 2013 року утримується у СВК-21. До кінця строку відбування покарання залишилося 11 місяців 06 днів. Згідно довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_5 жодного разу не був заохочений, порушував режим, за що накладено 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Відсутність стягнень не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки дотримання режиму утримання в колонії є обовязком засуджених, а згідно положень ст.81 КК України засуджений повинен довести своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

За смислом ст.81 КК України, засуджений своє виправлення повинен довести не лише самим фактом роботи в колонії, а добросовісним відношенням до праці.

Як убачається з розділу 5 Індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими, дослідженої в судовому засіданні, ОСОБА_5 за весь період відбування покарання працював лише з квітня по липень 2014 року у лако-фарбовому цеху, станом на 02.04.2015 року до праці відноситься незадовільно та є таким, що не довів своє виправлення, має середній бал задовільно.

Згідно витягу з протоколу №72 від 24 квітня 2015 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, ОСОБА_5 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення. У характеристиці також зазначено, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення. Так, засуджений участі у програмах диференційованого виховного впливу та у виховних заходах не приймає, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, на даний час не працює,

Не зважаючи на те, що стягнення, застосоване до засудженого, погашене, суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка на протязі всього строку відбування покарання не є сумлінною та свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий