Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/2817/12
В И Р О К

іменем України

14 березня 2012 року Броварський міськрайонний суд, Київської області

у складі: головуючого - судді Пошкурлат О.М.

при секретарі Німчук О.В.,

за участю прокурора Остапець Т.С.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари справу про обвинувачення ОСОБА_2, яка народилася 10 квітня 1974 року в м. Єревані, Вірменія, вірменки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не засудженої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудна по справі ОСОБА_2 вчинила викрадення вогнепальної зброї, за наступних обставин.

Так, 10 листопада 2010 року, близько 13 год. ОСОБА_2, перебуваючи в будинку № 4, що по вул.. Тургенєва, м. Бровари, Київської області, виявила у шафі в одній з кімнат вказаного будинку карабін нарізний ТОЗ-12, № АА 10353, в звязку з чим у неї і виник умисел на викрадення вогнепальної зброї.

Реалізуючи злочинний умисел до кінця, цієї ж дати, близько 13-20 год., викрала з вказаної шафи карабін нарізний ТОЗ-12, № АА 10353, вартістю 400 грн., що належав покійному ОСОБА_1, згідно дозволу № 2187, від 11 жовтня 2008 року.

В судовому засіданні підсудна винною себе, в предявленому їй обвинуваченні, визнала повністю. В скоєному розкаялася, просить суд її суворо не карати.

Судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Про обставини скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України підсудна, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні послідовно дала покази, які узгоджуються між собою і сумнівів у своїй достовірності не викликають, при цьому суду показала, що в період часу з кінця вересня до грудня 2010 року винаймала частину будинку, що по вул. Тургенєва, 4, м. Бровари, Київської області. Так, 10.11.2010, перебуваючи в одній з кімнат вказаного будинку, у шафі побачила карабін, який і вирішила викрасти, оскільки на той час мала скрутне матеріальне становище. Реалізуючи злочинний умисел, цього ж дня, через невеликий проміжок часу, викрала вказану рушницю, після чого зателефонувала невідомому їй раніше чоловіку, який скуповував антикваріат, і номер телефону якого дізналася з місцевої газети. Останній приїхав до вказаного будинку через декілька хвилин і, оглянувши рушницю, повідомив, що знає чоловіка, який таку зброю може придбати за 500 грн., на що вона погодилась. Близько 16 год. на вказану адресу приїхали двоє чоловіків, один з яких був скупник антикваріату, а іншого вона раніше не бачила. Останній придбав у неї викрадену рушницю за 500 грн.

За наведених обставин суд вважає, що підсудна ОСОБА_2 своїми діями вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 262 КК України, як викрадення вогнепальної зброї.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, особу підсудної та обставини, що помякшують й обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудної суд визнає з»явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, а ні на досудовому слідстві, а ні в судовому засіданні, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудної, що за місцем проживання вона характеризується позитивно (а.с. 71), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 75), раніше не засуджена (а.с. 76), тобто є особою, яка не є небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, маючої на утриманні неповнолітню доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.72), думку потерпілої, яка просить не застосовувати до підсудної сувору міру покарання, повязану з позбавленням волі, а тому призначити такій покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням підсудної від відбування такого та встановленням іспитового терміну, оскільки, таким чином, буде досягнута мета, передбачена ст. 50 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Тому, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання засуджену звільнити, встановивши іспитовий термін в 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України, після набрання вироком законної сили, покласти на засуджену ОСОБА_2 наступні обовязки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу залишити попередньою підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: О.Пошкурлат