Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Здолбунівського районного суду від 25 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Здолбунів, Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , засудженої 14 червня 2013 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст.166 КК України на два роки обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.3.4 ст.76 КК України,

- з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 25 грудня 2014 року задоволено подання інспектора Здолбунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , яке визначене вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 червня 2013 року, та направлено ОСОБА_5 для відбування покарання в місця позбавлення волі згідно з вироком.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_5 вважає, що ухвала суду є незаконною, так як інспектором Здолбунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області не надано, а судом не витребувано належних та достовірних доказів того, що під час іспитового строку вона не стала на шлях виправлення. Зазначає, що працівниками Здобунівського відділу КВІ не дотримано вимоги ч.1 ст.164 КВК України, оскільки вони мали інформацію про те, що вона вже більше року проживає в АДРЕСА_1 у громадянському шлюбі з ОСОБА_8 який є інвалідом першої групи по життєво. Вказує, що причиною її неявки до відділу КВІ була постійна завантаженість по домашніх справах, бо вона фактично здійснює догляд за ОСОБА_8 та доглядає за господарством: коровою, свинями, птицею тощо, а також страх втратити близьких, через те, що вони дізнаються правду. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Здолбунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи засудженої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 про скасування ухвали суду та ухвалення нової ухвали про відмову у задоволенні подання інспектора Здолбунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області, думку прокурора ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Із клопотання інспектора Здолбунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області про скасування звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування покарання в місця позбавлення волі вбачається, що згідно з вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 червня 2013 року ОСОБА_5 засуджена за ст.166 КК України на два роки обмеження волі та відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, зокрема: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання і періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. В клопотанні зазначається, що під час іспитового строку засуджена на шлях виправлення не стала, не виконує обов`язки, покладені на неї судом, а саме: не з`являється у встановлені дні для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції на міри профілактичного характеру та неодноразові попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення для відбування призначеного покарання в разі подальшого ухилення від виконання обов`язків не реагує.

За вимогами ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України підставою для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є невиконання ним покладених на нього обов`язків; систематичні вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Розглядаючи подання інспектора Здолбунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області та ухвалюючи рішення про його задоволення, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини, які вказують на поважність причин неявки ОСОБА_5 на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, дані, які характеризують її як особу.

Як вбачається із долучених до апеляційної скарги документів, ОСОБА_5 проживає в с.Уїздці, Здолбунівського району, перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_8 , який є інвалідом І групи, здійснює за ним догляд. Згідно довідки-характеристики, виданої Уїздською селищною радою ОСОБА_5 характиризується позитивно (а.с.86)

Доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_5 про те, що причиною її неявки до відділу КВІ була постійна завантаженість по домашніх справах, бо вона фактично здійснює догляд за ОСОБА_8 та доглядає за господарством: коровою, свинями, птицею тощо, а також страх втратити близьких, через те, що вони дізнаються правду, колегія суддів визнає їх такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду від 25 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_5 скасувати.

Відмовити в задоволенні подання інспектора Здолобунівського міжрайонного відділу КВІ України з питань виконання покарань у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 червня 2013 року та направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання в місця позбавлення волі згідно з вироком суду.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу учасниками судового розгляду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3