Дата документу Справа № 243/978/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1073/15
Єдиний унікальний № 243/978/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004225 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого з 23.04.2013 року водієм у ТОВ «Юмвоса», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Строк покарання постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання. Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь КЛПУ «Міська лікарня ім. В.І. Леніна» матеріальну шкоду в розмірі 4713, 24 грн., а також ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 541, 50 грн., моральної шкоди 35 000 грн. Відшкодування витрат на залучення експертів по проведенню автотехнічної експертизи в сумі 491, 40 грн. та експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 737, 10 грн., ухвалено віднести за рахунок коштів, які за цільовим призначенням виділяються цим установам з дербюджету. Вирішена доля речових доказів. Захід забезпечення провадження не застосовано.
Згідно вироку, 13.12.2014 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_9 керуючи технічно справним, належним йому на праві власності автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 15 км/год по проїзній частині вул. Вільній у м. Слов`янську, зі сторони вул. Ясної у напрямку вул Г. Батюка.

Наближаючись до буд. № 7 по вул. Вільній у м. Слов`янська всупереч вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не забезпечив безпечний рух, не обрав для вказаної ділянки дороги безпечного інтервалу та безпечної дистанції, у зв`язку з чим, скоїв наїзд на велосипед «Україна», під керуванням гр. ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини вул. Вольної у м. Слов`янську.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водію велосипеда «Україна», ОСОБА_7 було заподіяно поєднану травму: легку закриту черепно - мозкову травму забійну рану волосистої частини голови, струс головного мозку, закритий чрезвертельний перелом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_9 порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причино - наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно - небезпечних наслідків, що було відображено у висновку автотехнічної експертизи № 60 від 21.01.2015 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 посилається на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і його особі, внаслідок суворості та неправильність вирішення цивільного позову. При цьому зазначає, що суд не врахував в якості обставин, які пом`якшують його покарання, що він повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиросердно розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті правопорушення та встановленню істини у справі. Також не надав уваги тому, що вчинене ним кримінальне правопорушення не є суспільно небезпечним, а він не представляє небезпеки для громадськості, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та намагався відшкодувати потерпілому завдану шкоду у розмірі 3 000 грн., але останній відмовився.

Крім того, вказує, що вирішуючи питання про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , суд не врахував, що він намагався відшкодувати шкоду потерпілому, за наявності представлення останнім документально підтверджених затрат на лікування, чого потерпілим зроблено не було, на теперішній час завдана ним останньому матеріальна шкода відшкодована. Також вважає зависокою суму моральної шкоди стягнутої з нього на користь потерпілого, посилаючись на те, що вона не відповідає обставинам справи та не підтверджена в повній мірі доказами наданими потерпілим, зокрема в частині того, що останній потребує постійного догляду та втратив соціальні зв`язки.
Тому просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити покарання, призначивши його у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, а також зменшити суму моральної шкоди стягнутої з нього на користь потерпілого ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора та потерпілого які вважали, що вирок необхідно залишити без змін; захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого; колегія суддів перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікація дій останнього, встановлені і вказані у обвинувальному вироку, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються сукупністю досліджених при судовому розгляді доказів, які згодом суд поклав у основу вироку, та є вмотивованими і обґрунтованими.

Оскільки ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які обвинуваченим ОСОБА_9 не оспорюються, тому дані обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. 286 ч.1 КК України, кваліфіковані правильно.

Порушень ст. ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд навів підстави, вказавши при цьому, що така шкода, пов`язана з спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень, внаслідок яких останній частково втратив соціальні та трудові зв`язки, позбавлений можливості самостійно дбати про свій побут та майбутнє, потребує сторонньої допомоги у побуті, зазнав сильних моральних і душевних переживань, та належним чином обґрунтував своє рішення про стягнення саме такої суми, яка, на думку колегії суддів, є законною, зваженою та справедливою.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд врахував тяжкість злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який має позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2013 року, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання і призначив покарання у вигляді 1року 6 місяців обмеження волі.

Разом з тим, колегія суддів, погоджуючись з видом та розміром призначеного міськрайонним судом покарання, вважає, що суд тим не менш не достатньо врахував особу обвинуваченого, призначивши покарання у вигляді реального обмеження волі.

Так, суд першої інстанції не зважив на те, що обвинувачений раніше не судимий, свою провину визнав у повному обсязі, сприяв у розкритті злочину та встановленні істини по справі, має батьків похилого віку, хоча і розлучений, але утримує неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , що, на думку колегії суддів, є обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому, а крім цього, колегія суддів враховує конкретні обставини події злочину, а також те, що обвинувачений до початку провадження в суді апеляційної інстанції відшкодував потерпілому матеріальні збитки, сам потерпілий на реальному покаранні не наполягав, ставлячи в залежність покарання від відшкодування моральної шкоди, і тому, з урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, з випробуванням.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували безумовними підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 336, 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 в період іспитового строку без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне проживання та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4