Справа № 1- 522
В И Р О К

Іменем України

27 травня 2008
року Івано-Франківський міський суд

в складі: головуючого-судді Кишакевича Л.Ю.,

з участю: секретаря Кантурак Н.П.

прокурора Кінаш М.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, працюючого водієм автонавантажувача СП «Гал пласт» (с.
Бабухів Рогатинського району), несудимого,

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_2,
громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого,
непрацюючого, несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 вчинили замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за
попередньою змовою групою осіб.

Злочин
вчинено за наступних обставин.

Так,
11.02.2008 року о 03.00 годині ОСОБА_1 за попередньою згодою з ОСОБА_2, з метою
незаконного заволодіння транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, прийшли до будинку АДРЕСА_3, та підійшовши до даного
автомобіля відчинили передні ліві дверцята автомобіля, проникли в салон і з
метою запуску двигуна пошкодили замок запалювання, однак свої злочинні дії не
довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як кермо автомобіля
заблокувалось.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність 11.02.2008 року о 03.20 годині ОСОБА_1 та ОСОБА_2. за
попередньою змовою між собою, підійшли до автомобіля АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_4, і який знаходився біля будинку АДРЕСА_4, та шляхом
пошкодження віконного скла передніх пасажирських дверцят даного автомобіля
проникли в салон і з метою запуску двигуна пошкодили замок запалювання, однак
свої злочинні дії не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так
як були затримані працівниками міліції.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному визнав повністю та
підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так,
підсудний суду показав, що 11.02.2008 року о 03.00 год. разом з ОСОБА_2 з метою
заволодіння автомобілем щоб покататись, підійшли до автомобіля ЗАЗ 1102
«Таврія». Відчинили передні дверцята автомобіля, проникли в салон і намагалися
запустити двигун. Для цього, пошкодили замок запалювання, однак заволодіти
даним автомобілем не вдалося так як кермо автомобіля заблокувалось. Після цього
разом з ОСОБА_2 покинули автомобіль ЗАЗ 1102 і побачивши інший автомобіль АЗЛК
2140 «Москвич» з цією ж метою підійшли до даного автомобіля. Розбили вікно
передніх дверцят автомобіля, проникли в салон і з метою запуску двигуна
пошкодили замок запалювання, однак були затримані працівниками міліції. Збитки
потерпілому відшкодував. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не
карати.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному визнав повністю,
підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного, та дав суду
показання, аналогічні свідченням підсудного ОСОБА_1 Збитки потерпілому
відшкодував. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий
ОСОБА_3 суду показав, що завдані злочином збитки йому відшкодовано повністю,
претензій матеріального характеру до підсудних не має.

Суд,
визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, приходить
до висновку, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого їм злочину
знайшла своє підтвердження і кваліфікує їх дії за ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК
України, як замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за
попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про
особи підсудних та обставини, що обтяжують і пом'якшують їх покарання.

Так, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує те, що він раніше несудимий, злочин вчинив
вперше, працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по
місцю проживання. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 - не
встановлено. Обставинами, які пом'якшують його покарання, є щире каяття у
вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує те, що він раніше
несудимий, злочин вчинив вперше, має постійне місце проживання, позитивно
характеризується по місцю проживання. Обставин, які обтяжують покарання
ОСОБА_2 - не встановлено. Обставинами, які пом'якшують його покарання, є щире
каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення підсудних
можливе без відбування покарання, яке їм слід обрати у межах санкції ч.2 ст.289
КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна. Тому, застосувавши
ст. 75, КК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід звільнити від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

з а с у
д и в :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та
призначити йому покарання - 5 (п'ять) років
позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись
ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 2 (два)
роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити раніше
обраний - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та
призначити йому покарання - 5 (п'ять) років позбавлення волі
без конфіскації майна.

Керуючись
ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 2 (два)
роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити раніше
обраний - підписку про невиїзд.

Речові
докази по справі: автомобіль ЗАЗ 1102,
д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 54-55) -передати за належністю його законному володільцю
ОСОБА_3; автомобіля АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 52-53) - передати за
належністю його законному володільцю ОСОБА_4; циліндровий механізм замка,
частини дроту, садові ножиці, реле (а.с.48-49, 50-51) - знищити; слід пальця
руки, відеокасету (а.с. 56-58, 59-60) - зберігати при справі.

На
підставі ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Л.Ю. Кишакевич