Справа № 405/3789/15-к
1-кп/405/147/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0002675 у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 2007 та 2009 року народження відповідно, без реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням фізичного насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за таких обставин:
03.04.2015 року, приблизно о 01.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи по пров. Проїзд Новий в м. Кіровограді, помітив раніше незнайому жінку - потерпілу ОСОБА_7 , яка тримаючи у лівій руні жіночу сумку, йшла до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння побаченою сумкою потерпілої та він, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 та намагався ривком забрати у неї з рук сумку, вартість якої становить 276,00 грн. в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 14,00 грн. Зрозумівши, що потерпіла міцно тримає сумку в руках, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_3 дістав із внутрішньої лівої кишені куртки, в яку був одягнутий, ніж, та застосував до потерпілої насильство небезпечне для її життя та здоров`я , а саме - здійснив ножем більше 10 махових рухів у області лівої та правої кисті рук потерпілої ОСОБА_7 , в яких вона тримала сумку, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Не заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_3 намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, однак був затриманий працівниками міліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він приблизно о 23.00 годин 02.04.2015 року, знаходячись по місцю свого проживання, посварився зі своєю цивільною дружиною на ґрунті матеріальних проблем у сім`ї, після цього, одягнувши стару куртку, в якій знаходився ніж, яким він обрізав гілки, пішов прогулятись в направлені аеропорту. Повертаючись до дому 03.04.2015 року, приблизно о 01.00 год., він перебуваючи по пров. Проїзд Новий в м. Кіровограді, помітив потерпілу, яка тримаючи у лівій руні жіночу сумку, після чого у нього виник умисел на заволодіння сумкою потерпілої. Далі він підійшов до ОСОБА_7 та намагався ривком забрати у неї з рук сумку, однак остання не відпускала сумку. Тоді він з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, дістав зі своєї куртки ніж та здійснив ножем більше 10 махових рухів в направленні ручок сумки, намагаючись їх обрізати, завдавши при цьому ушкодження лівої та правої кисті рук потерпілої, яка тримала сумку за ручки. В результаті він не зміг відібрати сумку та злякавшись, побачивши кров у потерпілої, намагався втікати з місця злочину, однак був затриманий. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений попросив вибачення у потерпілої, та зазначив, що вчинене ним не є способом його життя і стало наслідком сварки з цивільною дружиною з приводу їх тяжкого матеріального становища, і він більше ніколи в житті не буде вчиняти кримінальних правопорушень.
Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що відмовляється від цивільного позову, так як обвинувачений відшкодував завдану їй шкоду в повному обсязі, про що надала відповідну письмову заяву. Крім того, потерпіла зазначила, що приймає вибачення обвинуваченого та вважає, що йому можливо призначити міру покарання не пов`язану з позбавленням волі із застосуванням вимог ст.75 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням фізичного насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.
Призначаючи покарання за ч.1 ст.187 КК України, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд установив, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.к.п. 99, 100), перебуває у цивільному шлюбі, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей (т.1 а.к.п. 68,75, 76, 97, 98), за місцем проживання характеризується задовільно (т.1 а.к.п.67), раніше не судимий.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку ОСОБА_3 суд відповідно до ст.66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.1 ст.187 КК України.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, викладені обставини справи, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, строком, який за розміром є середнім відповідно до ч.4 зазначеної статті, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 відмовилась від позову до обвинуваченого.
Речові докази, а саме: сумку залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 , ніж у чохлі знищити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 184 грн. 50 коп. (згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні т.1, а.к.п. 30).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
· періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Речові докази, а саме: сумку залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 , ніж у чохлі знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи №834 від 29.04.2015 року в кримінальному провадженні в сумі 184 грн. 50 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши ОСОБА_3 з під-варти в залі судового засідання негайно.
Покласти на ОСОБА_3 передбачені ст.194 КПК України обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1