В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2013 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ротмістренко М.В.

при секретарі - Ревачко І.С.

за участю прокурора - Пеца Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ужгороді
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000224 від 04.12.2012
року по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, українця, уродженця
Закарпатської області, м. Ужгород,
проживаючого в АДРЕСА_2, тимчасово не
працюючого, не одруженого, з
середньо-спеціальною освітою, раніше
не судимого, -

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 02.12.2012 року знаходячись на
третьому поверсі біля вхідних дверей
квартири АДРЕСА_1, на ґрунті особистих
неприязних стосунків, вчинив сварку зі
своєю колишньою дружиною ОСОБА_2, під
час якої наніс останній удар лівою
ногою у верхню частину правого стегна,
від якого ОСОБА_2 впала на підлогу, в
результаті чого остання отримала легкі
тілесні ушкодження, що не спричинили
короткочасного розладу здоров'я.

Згідно висновку проведеної
судово-медичної експертизи № 1069 від
05.12.2012 року на тілі ОСОБА_2 наявні
тілесні ушкодження у вигляді: синця на
шкірних покривах правого стегна в
верхній третині по задній поверхні.
Дані ушкодження потягли за собою
розлад здоров'я строком до 6 днів і по
цій, згідно з п.2.3.5. «Правил
судово-медичного визначення ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень»
затверджених наказом №6 МОЗ України
від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження, що не спричинило
короткочасного розладу здоров'я чи
незначної стійкої втрати
працездатності і викладається в час
події, яка мала місце 02.12.2012 року і не
могли виникнути привільному падінні
тіла з висоти власного зросту, а
виникли в результаті дії тупих твердих
предметів діючих з прикладанням сили,
яким найбільш ймовірно могли бути
обуті ноги сторонньої людини.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав
повністю, щиро розкаявся у вичиненому
та показав, що дійсно 02.12.2012 року,
близько 22 год. 00 хв. прийшовши до
будинку АДРЕСА_3, вчинив сварку зі своєю
колишньою дружиною ОСОБА_2, під час якої
наніс останній удар ногою у верхню
частину правого стегна.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1
в повному обсязі визнав свою вину у
вчиненні інкримінованого йому органом
досудового слідства кримінального
правопорушення при обставинах,
викладених у обвинувальному акті, та
беручи до уваги, що прокурор також не
оспорював фактичні обставини
провадження, і судом встановлено, що
учасники судового провадження, в тому
числі обвинувачений, правильно
розуміють зміст цих обставин та
відсутні

сумніви щодо добровільності їх
позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3
ст. 349 КПК України про те, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати фактичні обставини
провадження у апеляційному порядку,
вислухавши думку учасників судового
провадження, які не заперечували проти
розгляду кримінального провадження, в
порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК
України, суд визнає недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин провадження, які
ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує, як умисне
легке тілесне ушкодження, тобто
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125
КК України.

Обираючи вид та міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого
злочину, його особу: раніше не судимий.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 слід визнати
щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 судом не
встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні
обставини справи, особу винного,
обставини, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК
України, відповідно до яких особі, яка
вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне і достатнє для
його виправлення, попередження нових
злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50
КК України, відповідно до яких
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засуджених, а також
запобігання вчиненню нових злочинів як
засудженими, так і іншими особами, суд
приходить до переконання призначити
обвинуваченому покарання у вигляді
виправних робіт на строк два роки.

Цивільний позов - не заявлений.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
призначивши покарання у виді виправних
робіт на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України - звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на
один рік.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд на протязі 30 діб з
дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Ротмістренко
М.В.