АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 11кп/791/45/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

при секретарі - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000299, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13.08.2014 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Мала Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, українець, базова загальна середня освіта, не одружений, раніше судимий, 16.05.2013 року звільнений з Вільнянського СІЗО по відбуттю покарання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання вигляді обмеження волі строком на чотири роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та на нього покладені обов`язки, передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави в сумі 688 (шістсот вісімдесят вісім) грн. 48 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він, будучи засудженим вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13.11.2012 за ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі, будучи звільненим 16.05.2013 року з Вільнянського СІЗО Запорізької області по відбуттю строку покарання, маючи непогашену судимість на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив корисливий злочин. Так він, 06.05.2014 року, близько 11:00 години, переслідуючи корисливий умисел, направлений на протиправне обернення чужого майна на свою користь, таємно, шляхом відкриття зачинених на металевий засов вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, яке знаходиться на території двору АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , звідки здійснив крадіжку металевого тросу довжиною 50 метрів, вартість якого згідно з висновком товарознавчої експерти промислових товарів народного споживання № 24 від 21.05.2014 року становить 400 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вищевказану суму.

ОСОБА_7 , 08.05.2014 року, близько 11:00 години, переслідуючи корисливий умисел направлений на протиправне обернення чужого майна на свою користь, таємно, шляхом відкриття зачинених на дерев`яну защіпку вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, яке знаходиться на території двору АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , звідки здійснив крадіжку столярної пилки з металевою дугою, довжина полотна становить 70 см., та алюмінієвої фляги об`ємом 38 літрів, вартість яких, згідно з висновком товарознавчої експерти промислових товарів народного споживання № 1444 від 19.05.2014 року становить 50 грн. та 240 грн.

ОСОБА_9 , 09.05.2014 року, близько 10:00 години, продовжуючи свій корисливий умисел направлений на протиправне обернення чужого майна на свою користь, таємно, шляхом відкриття зачинених на дерев`яну защіпку вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, яке знаходиться на території двору АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , звідки здійснив крадіжку електричного двигуна до дробільно-крупільної установки, вартість якого, згідно з висновком товарознавчої експерти промислових товарів народного споживання № 1444 від 19.05.2014 року становить 310 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 600 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, вважає, що покарання обвинуваченому призначено з порушенням вимог кримінального закону.

Зазначає, що під час визначення покарання ОСОБА_7 , суд перейшов до більш м`якого виду основного покарання, ніж передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення. При цьому, суд в мотивувальній частині вироку не зазначив, які саме обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, впливають на пом`якшення покарання. Крім того, ст.69 КК України при постановленні вироку відносно ОСОБА_7 не застосовувалась і підстав для її застосування немає.

Просив скасувати оскаржуваний вирок та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. Відповідно до ст..75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на три роки. На підставі п.п.3, 4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги, в судових дебатах прокурор просив справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції без достатніх підстав призначив ОСОБА_7 основне покарання у вигляді обмеження волі строком на чотири роки та не застосував ст.69 КК України. Таким чином, суд призначив йому основне покарання у виді обмеження волі в розмірі меншому від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Санкція ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення якого ОСОБА_7 визнано винним, передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Тому апеляційні доводи прокурора щодо призначеного обвинуваченому покарання з порушенням вимог кримінального закону, заслуговують на увагу.

Розгляд кримінального провадження та ухвалення вироку без належного дослідження наданих стороною обвинувачення доказів при відсутності клопотання про повторне їх дослідження , у положеннях кримінального процесуального кодексу не врегульований, а саме відсутнє однозначне врегулювання процесуальних відносин, які виникли під час розгляду даного кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження.

При цьому апеляційний суд виходить з положень ч.1 ст.9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно п. 4 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

На думку апеляційного суду, зазначені вище порушенням вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції при обранні покарання ОСОБА_7 є істотними, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України є однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження (а.п.226) міститься вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13.08.2014 року щодо ОСОБА_7 , тоді як до реєстру судових рішень внесено вирок щодо зазначеної особи та до матеріалів справи долучена належно завірена копія вироку щодо ОСОБА_7 за іншою датою - від 12.08.2014 року.

Таким чином, оскільки судом при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.

За наведених вище обставин можливості постановлення нового вироку , як того просив прокурор, колегія суддів не вбачає, тому апеляційні доводи прокурора підлягають частковому задоволенню.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно з дотриманням норм кримінально- процесуального та кримінального закону розглянути кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , повно й об`єктивно дослідити всі докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13.08.2014 року щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13.08.2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: (три підписи)

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2