Ухвала

іменем україни

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів: при секретарі за участю прокурора адвоката заявника ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року про повернення його апеляційної скарги на ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 3 липня 2014 року та 21 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 3 липня 2014 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні заяви про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» за безпідставністю.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2014 року повторну заяву ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» залишено без розгляду.

На вказані ухвали ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 1 вересня 2014 року залишено без руху та встановлено строк до 12 вересня 2014 року для усунення недоліків його заяви.

18 вересня 2014 року ухвалою Апеляційного суду Житомирської області заяву ОСОБА_7 повернуто заявникові на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в установлений строк особа не усунула недоліків апеляційної скарги залишеної без руху.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги через істотні порушення процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримку касаційної скарги, думку прокурора, на підтримку касаційної скарги , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про повернення апеляційної скарги ОСОБА_7, котрий утримується під вартою, було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 КПК України, п. 1 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, котра її подала, у випадку, якщо особа не усунула недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

При цьому суд, приймаючи таке рішення, виходив з того, що станом на 18 вересня 2014 року недоліків зазначених в ухвалі від 1 вересня 2014 року ОСОБА_7 не усунув.

Такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону і матеріалах провадження за заявою ОСОБА_7

Як вбачається з печатки виправної установи на супровідному листі апеляційного суду від 2 вересня 2014 року, копію ухвали про залишення апеляції ОСОБА_7 без руху адміністрацією цієї установи отримано та зареєстровано лише 11 вересня 2014 року. При цьому, будь-яких інших достовірних даних про отримання ОСОБА_7 особисто копії зазначеної ухвали в матеріалах провадження немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд не перевірив належним чином того, коли заявником було фактично отримано ухвалу про залишення його скарги без руху, та передчасно послався на те, що недоліків апеляційної скарги не усунуто в установлений строк, та, таким чином, прийняв неправильне процесуальне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи рішення про повернення ОСОБА_7 апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки позбавив останнього права на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, чим обмежив його доступ до правосуддя.

За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки та постановити судове рішення у відповідності з усіма вимогами кримінального процесуального законодавства.

Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3