Справа №1-209/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.04.2007 р. Києво-Святошинський
районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді -
І.В. Іванової

секретарі - І.В.Безпалюк

за участю прокурора - О.М.Бистрика потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі Києво-Святошинського районного суду Київської області кримінальну справу
за обвинуваченням:

ОСОБА_2,

народженого
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Сурмачівка Роменського р-ну Сумської обл., українця,
громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, працюючого робочим у
ТОВ «Сучасні вікна», раніше не судимого в силу ст.55 КК України (1960р.), який
зареєстрований: м.Ромни Сумської обл., АДРЕСА_1, фактично прож.: м.Вишневе
АДРЕСА_2, у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 122 ч.1, 125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2006р. біля 21 години ОСОБА_2 зайшов до
будинку АДРЕСА_3, де на грунті особистих неприязнених стосунків вчинив сварку з
колишньою співмешканкою ОСОБА_1 В ході сварки ОСОБА_2. почав штовхати ОСОБА_1
та її мати ОСОБА_3., яка була також в будинку, примушуючи пройти в дальню
кімнату, де, підійшов до ОСОБА_1, яка намагалась припинити сварку та утримуючи
її лівою рукою за праву руку, умисно кулаком правої руки наніс останній три
удари в область обличчя, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_1 тілесні
ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад
здоров'я. Після чого, також умисно заподіяв тілесні ушкодження потерпілій
ОСОБА_3., яка намагалась зупинити насильницькі дії з боку ОСОБА_2. щодо її
дочки ОСОБА_1 Незважаючи на похилий вік жінки, ОСОБА_2. умисно, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень штовхнув ОСОБА_3. руками в груди, від чого
остання упала та при падінні головою ударилась об стіну. Після цього ОСОБА_2.
ще двічі штовхнув в груди ОСОБА_3., яка підійшла до нього та намагалась
заступитись за дочку, від чого ОСОБА_3. упала та ударилась спиною об столовий
стіл, в результаті чого потерпілій ОСОБА_3. були заподіяні тілесні ушкодження у
вигляді: підкожної гематоми волосяної частини голови, численних кровопідтьоків
на тілі, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_2. вину у вчиненні злочину визнав цілком й суду показав, що
в 2005-2006 роках він співмешкав разом з потерпілою ОСОБА_1 та проживав разом з
її матір'ю та сином в АДРЕСА_3. В жовтні 2006р. вони посварились та розійшлись.
Він виїхав з їх будинку та орендував квартиру в м.Вишневе. 18 листопада 2006р.,
вдень зателефонував ОСОБА_1 на мобільний телефон і домовився з нею про зустріч.
Він зачекав ОСОБА_1, вони спокійно поспілкувались, після чого ОСОБА_1 пішла
додому. Біля 20 години того ж дня він знову зателефонував на мобільний телефон
ОСОБА_1, але трубку вона не піднімала. Він зателефонував на мобільний телефон
її сина, а потім на домашній телефон, але трубку ніхто не піднімав. Його це
обурило і він вирішив піти додому до ОСОБА_1, щоб з'ясувати стосунки. Коли
підійшов до будинку, двері виявились зачиненими. Він розбив скло вікна у
віранді та, просунувши руку, відчинив двері зсередини та пройшов у віранду.
Туди вийшли ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3. ОСОБА_1 намагалась заспокоїти його.
ОСОБА_3. пройшла в будинок, де взяла слухавку телефона та почала телефонувати
до міліції. Побачивши це він вихопив слухавку з рук ОСОБА_3 та кинув, об
підлогу, від чого слухавка розбилась. Після цього сказав, щоб ОСОБА_1. та її
мати зайшли в дальню кімнату. Там він ударив ОСОБА_1 кулаком в обличчя, її мати
намагалась його відштовхнути від ОСОБА_1, на що він відштовхнув ОСОБА_3, в
результаті чого остання упала на підлогу. Через деякий час вийшов з будинку та
на вулиці дочекався працівників міліції.

2

Далі
додав, що не був у стані алкогольного сп'яніння, про те що сталося він щиро
кається, просив пом'якшити покарання, мотивуючи тим, що був в стані душевного
хвилювання, тому не стримався і почав бити потерпілих, однак одразу ж визнав
протиправність свої поведінки просив пробачення у потерпілої, не бажав таких
наслідків, проявив готовність відшкодувати заподіяну шкоду.

Крім
повного визнання вини підсудним його винність підтверджується сукупністю
наступних доказів, досліджених судом.

Потерпіла
ОСОБА_1 пояснила в судовому засіданні, що з літа 2005р. по жовтень 2006р. вона
співмешкала з підсудним ОСОБА_2.. Стосунки між ними не склались і тому в жовтні
2006р. вони розійшлись. 18 листопада 2006р. в денний час йому на телефон
зателефонував ОСОБА_2, з яким вона поспілкувалась. Він пропонував їй з ним
зустрітись, але вона відмовилась, оскільки наміру поновлювати з ним стосунки у
неї не було. Біля 17 години вона приїхала в АДРЕСА_3. Коли йшла додому по
пров.Західному, то помітила ОСОБА_2, який її чекав і вони поспілкувались. Він
запропонував зустрітись з ним ввечері, але вона відмовилась та пішла додому. Розійшлись
вони спокійно, оскільки вона, знаючи норов ОСОБА_2. намагалась з ним
спілкуватись спокійно та скоріше піти додому. В вечірній час ОСОБА_2 їй кілька
разів телефонував на мобільний телефон, але трубку вона не брала, оскільки не
хотіла з ним спілкуватись. Він телефонував на домашній телефон та телефон сина,
але трубку вони не піднімали. На мобільний телефон сина він прислав
повідомлення, що у разі, якщо вона не підніме трубку, він прийде до неї додому.
Вона одразу після цього зателефонувала йому та сказала, що зустрічатись з ним
не хоче. ОСОБА_2 кричав, висловлювався на її адресу нецензурними словами та
кричав, що прийде до неї та розбереться. Вона намагалась його заспокоїти, але
він кричав і нічого не хотів слухати. Через кілька хвилин вона почула, що
розбилось скло у віранді. ОСОБА_2 розбив скло вікна віранди та, просунувши руку
через вікно, відчинив засов дверей та пройшов в віранду. її мати, ОСОБА_3.,
взяла трубку телефона та намагалась зателефонувати в міліцію, ОСОБА_2,
побачивши це, розбив трубку телефона, після чого, застосовуючи до них силу,
заштовхав її сина та маму в дальню кімнату будинку, а її схопив за руку та
кулаком наніс їй не менше трьох ударів в область обличчя. Також він наніс їй
кілька ударів кулаком в груди. її мама ОСОБА_3.. побачивши, що відбувається,
заступилась за неї та підбігла до них, щоб розборонити та якимось чином
відсторонити підсудного. У відповідь на це ОСОБА_2 штовхнув маму рукою в груди,
від чого вона упала та ударилась при падінні об стіну. Мама з сином намагались вийти
з кімнати, на що ОСОБА_2 ще два чи три рази штовхнув її маму , від чого вона
упала на стіл спиною. Коли вона почула, що приїхали працівники міліції, то
вискочила на вулицю, після чого ОСОБА_2. затримали. З отриманими тілесними
ушкодженнями вона була доставлена в Боярську ЦРЛ, де її госпіталізували з
приводу переламу обох гілок нижньої щелепи.

Цивільний
позов не заявила, просила суд захистити її та заборонити підсудному втручатися
в її життя.

Потерпіла
ОСОБА_3., показання якої були оголошені в суді /26-27/, пояснила, що з 2005 по
жовтень 2006р. її дочка ОСОБА_1 проживала разом із співмешканцем ОСОБА_2. Вони
проживали разом з нею та сином ОСОБА_1. В жовтня 2006р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
посварились, після чого він виїхав з їх будинку. 18 листопада 2006р. дочка
прийшла додому та розповіла, що по дорозі додому її зустрів ОСОБА_2, який
просив повернутись до них жити, але ОСОБА_1 йому відмовила. Біля 20 години того
ж дня ОСОБА_2. почав телефонувати ОСОБА_1 на мобільний телефон, але вона не
відповідала. Після цього ОСОБА_2 дзвонив сину ОСОБА_1 та на домашній телефон,
але вони не відповідали. Біля 21 години вона почула, що у веранді розбилось
скло і вона зрозуміла, що прийшов ОСОБА_2, який хотів пройти в будинок. Після
цього вона знову почула звук битого скла. Коли пройшла у веранду, то побачила,
що ОСОБА_2 розбив скло вікна веранди, та, просунувши руку, намагався відчинити
замок дверей. Вона взяла телефон та хотіла телефонувати до міліції. В цей час
ОСОБА_2 пройшов до будинку, вирвав слухавку у неї з рук та кинув об підлогу,
від чого слухавка розбилась. Він штовхнув її, від чого вона упала та ударилась
об бильце ліжка. Після цього він почав штовхати їх в кімнату. Вона та онук
стояли в кутку в кімнаті, а ОСОБА_1 ОСОБА_2 посадовив на ліжко. Після цього
ОСОБА_2 почав наносити удари ОСОБА_1 кулаком в обличчя, та кілька разів кулаком
в груди, після чого вона не витримала та почала просити ОСОБА_2 припинити
бійку, підійшла до ОСОБА_2, а він штовхнув її кулаком в груди, від чого вона
упала та ударилась об стіну. ОСОБА_2 схопив ОСОБА_1 за руки та потягнув до
кухні, а вона та онук через вікно втекли з будинку. Цивільний позов не
заявляла.

Крім
того, винність підсудного підтверджується іншими доказами, які знаходяться в
матеріалах справи, перевірених і досліджених судом: - заявою потерпілої
ОСОБА_3. /а.с.7/, -протоколом огляду місця події /а.с.13/; -висновком
судмедекспертизи №67/Д від 20.02.2007р./а.с.52/, згідно якого потерпілій
ОСОБА_3. спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень; -висновком судмедекспертизи №68/Д від 20.02.2007р./а.с.52/,
згідно якого потерпілій ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться
до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень; та іншими матеріалами
справи у їх сукупності.

При таких обставинах суд вважає, що винність підсудного доведена і знайшла
своє повне підтвердження в судовому засіданні, його дії правильно кваліфікувати
по ч.1 ст. 122 КК України, як

3

умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
та по ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Посилання органів досудового слідства на те,
що ОСОБА_2. знаходився у стані алкогольного сп'яніння, суд до уваги не бере,
оскільки належних доказів цього у справі немає та не здобуто судом.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного й обставини справи, що
пом'якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_2., вчинив середньої та невеликої
тяжкості злочини, будучи раніше не судимим в силу ст.55 КК України (в ред.
1960р.), по місцю роботи характеризується позитивно, щиро кається у вчиненому,
проявив готовність відшкодувати заподіяну шкоду, займається суспільно-корисною
працею.

До обставин, що пом'якшують покарання
підсудного, суд на підставі ст.66 КК України, відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання
підсудного, суд на підставі ст.67 КК України, відносить вчинення злочину щодо
особи похилого віку.

З урахуванням обставин справи і даних про
особу винного, суд приходить до переконання про можливість застосування до
підсудного звільнення від покарання з випробуванням, призначивши покарання у
виді позбавлення волі за ст.122 та у виді виправних робіт за ст.125 КК України
у межах сакції статтей встановлених для даного виду основного покарання

Судові
витрати та речові докази у справі відсутні, цивільні позови не заявлені.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 і 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК України і за цим законом призначити покарання у вигляді 3 років
позбавлення волі.

Його ж визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і за цим законом призначити покарання у
вигляді 1 року виправних робіт.

В силу ст.70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно
призначити ОСОБА_2. покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом
2 року 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

Зобов'язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку
в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з
дня його проголошення в апеляційний суд Київської області через
Києво-Святошинський райсуд Київської області.

З