1Справа № 335/3934/15-к 1-кп/335/292/2015
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0001291 від 18.03.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця громадянина України, не одруженого, працюючого монтажником на МК «Запоріжсталь», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

З обвинувального акта вбачається, що 17.03.2015 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кафе «Яблуко», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко 1, маючи умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесного ушкодження, під час бійки з останнім, наніс один удар ножем в область спини зліва, чим згідно висновку судово-медичної експертизи №1121 від 02.04.2015 року, спричинив проникаюче поранення грудної клітки зліва в проекції 8-го міжреберного простору по задньо-пахвовій лінії, з ушкодженням діафрагми, з проникненням раневого каналу в черевну порожнину, з ушкодженням селезінки, що призвело до необхідності виконання спленектомії (видалення селезінки), із скупченням крові в плевральній і черевній порожнинах, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також один удар ножем в область спини з права, чим спричинив непроникаюче поранення в області 12-го ребра по паравертебральній лінії справа, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України. В судовому засіданні обвинувачений не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.185 КК України, винним в обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся.

Щодо обставин кримінального правопорушення пояснив, що повертаючись з роботи з товаришами зайшли до кафе «Яблуко», де присіли за стіл та зробили замовлення. Через деякий час відчув удар в потилицю, підвівся та побачив потерпілого з яким виникла суперечка, а потім і бійка. В ході бійки дістав ножа, який мав при собі, та завдав ним два удари потерпілому. Куди саме прийшлися удари не пам`ятає, проте не заперечує, що вони можуть збігатися з характером тілесних ушкоджень, що отримав потерпілий.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив обставини пригоди, додатково пояснив, що встаючи із-за столу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ненароком зачепив обвинуваченого, який в наслідок словесної перепалки та в ході бійки завдав йому два ножових поранення. На момент розгляду справи претензій до обвинуваченого не має.

Даючи юридичну оцінку, встановленим обставинам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення умисно завдавши тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і їх вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченим раніше не судимим, злочину, що ст.12 КК України віднесено до тяжких. Судом також враховано відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працевлаштований, по місцю роботи характеризується позитивно.

Таким чином, із огляду на зазначене, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання й наявності підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням й покладенням на його обов`язків відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення експертиз під час досудового розслідування, які за переліченим змістом є вартістю проведених по справі під час досудового розслідування експертиз.

Разом з тим, ч.2 ст.124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст.118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.

Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом цього іспитового строку засуджений не вчинить нового злочину.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст.76 Кримінального кодексу України протягом іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази джинси синього кольору з поясом чорного кольору, кофту сірого кольору, пару кросівок, труси, носки, куртку, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1