1Справа № 335/4185/15-к 1-кп/335/312/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.07.2007 року за ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився 18.06.2009 року умовно-достроково, не відбутий термін покарання 9 місяців 18 днів;
- вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.12.2009 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;
- вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15.03.2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 11.02.2011 року по відбуттю строку покарання;
- вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.11.2011 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, звільнився 09.01.2014 року по відбуттю строку покарання;
- вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26.05.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
28.02.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, приблизно об 11 годині 45 хвилин, знаходячись на другому поверсі ТЦ «Україна» у відділі «Exodus» розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Леніна, будинок № 147, переконавшись, що його дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку мобільний телефон «LENOVO S-650», вартістю 2 078 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того ОСОБА_5 будучи особою, що раніше неодноразово засуджена за злочини проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах:
05.03.2015 ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись у маршрутному таксі № 93 за напрямом слідкування від зупинки громадського транспорту «вул. Українська» до зупинки громадського транспорту «вул. Миру», шляхом вільного доступу, таємно викрав з сумки неповнолітньої ОСОБА_7 , мобільний телефон «LENOVO S-850», вартістю 2499 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того ОСОБА_5 будучи особою, що раніше неодноразово засуджена за злочини проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах:
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , будучи особою, що раніше неодноразово засуджена за злочини проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах:
11.03.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, приблизно о 12 годині 05 хвилин, знаходячись у тролейбусі № 3 за напрямом слідкування від зупинки громадського транспорту «пл. Пушкіна» до зупинки громадського транспорту «ТЦ Україна», шляхом вільного доступу, таємно викрав з сумки мобільний телефон «Nokia 302», вартістю 2000 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, потерпілі не мають до нього претензії матеріального та морального характеру, на суворому покаранні не наполягають, крім того, обвинувачений за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в КУ «ОКПЛ» не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, та того, що обвинувачений на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочини за даним вироком до постановлення вироку Ленінським районним судом міста Запоріжжя від 26 травня 2015 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, остаточне покарання за даним вироком слід призначати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.
Враховуючи доведену обґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри у вчиненні злочинів, обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 може ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили обраний щодо нього раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 травня 2015 року і остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 11 квітня 2015 року, з дня його фактичного затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з моменту затримання з 11 квітня 2015 року підлягає заліку в строк призначеного покарання за правилами, передбаченими в ч. 1 ст. 72 КК України, день за день.
Речові докази по справі мобільний телефон «LENOVO S-650», вартістю 2078 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 та зберігається у неї відповідно розписки залишити за належністю; мобільний телефон «LENOVO S-850», вартістю 2499 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_8 , та зберігається у неї відповідно розписки залишити володільцю за належністю; мобільний телефон «LENOVO А-316 i», вартістю 1111,77 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_9 , залишити володільцю за належністю; мобільний телефон «Nokia 302», вартістю 2000 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_10 залишити володільцю за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженому в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1