Справа № Провадження №11-468/12 11/1090/2529/12 Головуючий у І інстанціїМостовий
Категорія5Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2012 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді Шроля В.Р.

суддів: Загоруйко В.В, ОСОБА_1,

за участю прокурора Тарасюк Т.В., потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2012 року, яким

ОСОБА_3, 09 листопада 1984 року, народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 /двох/ років обмеження волі. На підставі ст.ст. 75 та 76 КК України засудженого звільнено від відбування покарання та встановлено іспитовий строк 2 /два/ роки

Як вказано у вироку ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України за наступних обставин.

Так, 07 липня 2011 року близько 18 години, ОСОБА_3, знаходячись поблизу магазину, розташованого поблизу вул. Леніна, 1 в селі Деремезна Обухівського району Київської області на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_2 два удари кулаком правої руки в область щелепи, від яких той впав, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому тілесні ушкодження у виді перелому у межах підборіддя справа, струс головного мозку та ран на голові, що є небезпечним для життя та згідно висновку проведеної у справі судово-медичної експертизи № 148 від 15 листопада 2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоровя понад 21 день за звичайного перебігу.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого та доведеність його вини, вважає вирок незаконним у звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Прокурор обґрунтовує апеляцію тим, що у мотивувальній частині вироку суд сказав на необхідність стягнення з засудженого коштів, витрачених Обухівською центральною районною лікарнею на лікування потерпілого. Проте, в порушення положень ст.ст. 324, 328, 335 КПК України в резолютивній частині вироку не

вирішив питання про цивільний позов. У звязку з цим, прокурор просить вирок районного суду скасувати, а справу в частині вирішення цивільного позову направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора на підтримку своєї апеляції, пояснення засудженого, виступ потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, пояснення засудженого, який пояснив, що витрати на лікування потерпілого він відшкодував, кошти перерахував на адресу лікувального закладу і просив вирок залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, вивчивши матеріали справи, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків..

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 за описаних у вироку обставин злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України зроблені на підставі дослідження його показів у судовому засіданні в порядку застосування положень ст. 299 КПК України, відомостей про порушення положень ст. 299 КПК України в матеріалах справи, апеляції та виступах учасників апеляційного розгляду нема, а тому перевіривши вирок в межах поданої апеляції судова колегія з цими висновками погоджується.

Покарання засудженому ОСОБА_3 призначено з урахуванням характеру та ступені суспільної небезпеки скоєного, обставин справи та даних про особу засудженого. Враховані також обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття, позитивні характеристики з місця роботи та проживання, а тому суд вірно призначив ОСОБА_3В покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Що ж стосується доводів прокурора про допущені судом порушення при розгляді цивільного позову по справі, зокрема те, що суд зазначивши у вироку, що позов підлягає задоволенню не в повній мірі вказав про те це в резолютивній частині вироку, то доводи прокурора є доречними.

Однак в даний час, коли достовірно встановлено, що шкода відшкодована, засуджений по квитанції закладу охорони здоровя перераховані кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого, тобто відсутні підстави для підстави для повторного розгляду цивільного позову і розглядати його недоцільно, колегія суддів не може погодитись з пропозицією прокурора скасувати вирок в частині цивільного позову і направити справу в цій частині на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим залишити вирок без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2012 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно: Суддя

ОСОБА_1