Справа № 468/330/15-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________

УХВАЛА

іменем УКРАЇНИ

04.03.2015 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність начальника слідчого відділення Баштанського РВ УМВС ОСОБА_3 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2015 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність начальника слідчого відділення Баштанського РВ УМВС та зобов`язання вчинити певні дії по кримінальному провадженню, внесеному 18.01.2013 року до ЄРДР за №0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Зі скарги слідує, що 17.02.2015 року заявник як потерпіла звернулася до Баштанського РВ УМВС із клопотанням, в якому просила провести по вказаному кримінальному провадженню наступні слідчі та процесуальні дії: оголосити ОСОБА_4 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України; звернутись із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави; допитати ОСОБА_4 в якості підозрюваного; в разі встановлення суперечностей між показами підозрюваного та вже допитаних свідків провести одночасний допит задля усунення суперечностей; допитати свідка ОСОБА_5 ; допитати свідка ОСОБА_6 ; отримати експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ; подати слідчому судді клопотання про тимчасовий доступ до відомостей, що містять банківську таємницю з приводу руху грошових коштів по карткових рахунках; клопотати про надання доступу до документів (відеозаписи, фотознімки, чеки з підписами), що дозволять ідентифікувати особу, яка знімала чи перераховувала грошові кошти.

За результатами розгляду вказаного клопотання потерпілої ОСОБА_2 начальником слідчого відділення Баштанського РВ УМВС ОСОБА_3 20.02.2014 року було винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання, якою було задоволено клопотання про допит свідка ОСОБА_5 , звернення до слідчого суді з клопотанням про тимчасовий доступ до відомостей, що становлять банківську таємницю.

Вказаною постановою було відмовлено: в повідомленні ОСОБА_4 про підозру за ч. 2 ст. 191 КК України в зв`язку з відсутністю достатніх доказів вини останнього у вказаному порушенні; в зверненні з клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави, оскільки запобіжний захід обирається лише щодо особи, якій повідомлено підозру; у допиті ОСОБА_4 в якості підозрюваного, оскільки йому не повідомлено про підозру; у проведенні одночасних допитів вже допитаних свідків, оскільки потерпілою не було зазначено конкретних свідків, яких потрібно допитати та в показах яких є суперечності та в чому вони полягають; в допиті в якості свідка ОСОБА_6 , яка вже була допитана до надходження клопотання потерпілої; в отриманні експериментальних зразків почерку та підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскільки останні відмовляються від надання експериментальних зразків почерку та підписів.

Зі змісту скарги слідує, що потерпіла не погоджується з рішенням слідчого щодо відмови в повідомленні про підозру ОСОБА_4 , відмови у зверненні з клопотанням про обрання запобіжного заходу та відмови в допиті ОСОБА_4 в якості підозрюваного та вважає за необхідне припинити бездіяльність слідчого, зобов`язавши його повідомити про підозру ОСОБА_4 , звернутись з клопотання про обрання відносно вказаної особи запобіжного заходу, допитати її в якості підозрюваного, в разі встановлення розбіжностей в його показах та показах інших допитаних осіб провести одночасний допит, отримати експериментальні зразки почерку та підпису від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед них: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому, предметом оскарження бездіяльності слідчого щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1 ст. 303 КПК України), є невиконання дій саме у визначений строк, проте КПК України не передбачає конкретно визначених строків повідомлення особі про підозру, звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу (незатриманої особи) та її допиту в якості підозрюваного, тому невиконання слідчим даних дій не підлягає оскарженню в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Крім того, відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення не всіх процесуальних дій, а лише слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Перелік слідчих (розшукових) дій визначений главою 20 КПК України, серед яких є допит, пред`явлення особи чи речей для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи та проведення експертизи.

З резолютивної частини скарги слідує, що скаржник не погоджується з рішенням слідчого саме щодо відмови в проведенні процесуальних дій (повідомлення про підозру та звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу), а не слідчих дій, які визначені главою 20 КПК України, всі ж інші вимоги скарги є похідними та випливають саме з вимоги про повідомлення особі про підозру. Проте, п.7 ч.1 ст. 303 КПК України не передбачає можливість оскарження рішення слідчого про відмову в проведенні іншої процесуальної дії, аніж слідча чи негласна слідча дія.

Крім того, аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення слідчого можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

Проте, скаржник не погоджуючись з прийнятим слідчим рішенням про відмову в повідомленні особі про підозру та зверненні з клопотанням про обрання запобіжного заходу і допиті особи в якості підозрюваного (які є похідними та випливають з першої процесуальної дії) взагалі не ставить питання про скасування рішення слідчого в цій частині і, як вказано вище, рішення про відмову у вчиненні інших процесуальних дій, аніж визначені главою 20 КПК України слідчі (розшукові) дії, відповідно до ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню під час досудового розслідування.

Що ж стосується вимог скаржника про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, то, по-перше, вказані вимоги також є похідними від такої процесуальної дії, як оголошення особі про підозру, по-друге, зобов`язання вчинити дії є способом оскарження бездіяльності слідчого, проте можливість оскарження саме таких видів бездіяльності слідчого ст. 303 КПК України не передбачена.

Відносно вимог скарги про зобов`язання слідчого отримати експериментальні зразки почерку та підпису певних осіб, то, по-перше, як вказано вище це спосіб оскарження бездіяльності, яка не передбачена ст. 303 КПК України, по-друге, відібрання зразків є лише частиною процесуальних дій, які мають бути вчиненні при призначенні та проведенні експертизи, питання про що, ані в клопотанні слідчому, ані в скарзі не ставиться взагалі, по-третє, відповідно до ч.2 ст. 245 КПК України порядок відібрання зразків для проведення експертизи встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей та документів (ст.ст. 160-166 КПК України), які не входять до глави 20 КПК України, тому відібрання зразків, як таке, не є самостійною слідчою дією.

Якщо ж потерпіла вважає, що слідчий невиправдано та без достатніх на те підстав здійснює розслідування протягом тривалого періоду в часі, - вона в праві оскаржити недотримання слідчим розумних строків досудового розслідування в поряду ст. 308 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Проаналізувавши вище викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для відкриття провадження за даною скаргою на рішення та бездіяльність слідчого, тому слід відмовити у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.303-304 КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність начальника слідчого відділення Баштанського РВ УМВС ОСОБА_3 та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1