АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6116/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/7/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , зареєстровану в АДРЕСА_2 , громадянку України, із середньою освітою, неодружену, не працюючу, судиму 05 грудня 2013 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до 60 годин громадських робіт, які відбула 05 лютого 2014 року,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді 4 місяців арешту.

Строк відбування призначеного судом покарання вирішено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 4793,04грн. на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Згідно вироку суду, 08 лютого 2014 року в обвинуваченої ОСОБА_7 , яка перебувала в м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і в тому ж місці, знаючи номер кредитної картки «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_9 та її персональні дані, зателефонувала на номер гарячої лінії «37-00», за яким зв`язалась із оператором, надавши йому необхідну інформацію від імені ОСОБА_9 , після чого переказала з її картки за № НОМЕР_1 на картку ОСОБА_10 за № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2082,08грн., якими в подальшому таємно повторно незаконно заволоділа, знявши їх в банкоматі «ПриватБанку» №САТЕ2507, що в м.Тернополі по вул.Сагайдачного, 2, в подальшому витративши їх на особисті потреби, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, 09 лютого 2014 року в обвинуваченої ОСОБА_7 , під час перебування в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж, знаючи номер кредитної картки «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_9 та її персональні дані, зателефонувала на номер гарячої лінії «37-00», за яким зв`язалась із оператором, надавши йому необхідну інформацію від імені ОСОБА_9 , переказала з її картки за № НОМЕР_1 на картку ОСОБА_10 за № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1198, 08 грн., якими в подальшому таємно повторно незаконно заволоділа, знявши їх в банкоматі «Райффайзен банк Аваль» №А0108661, що в м.Тернополі по вул.Живова, 7, в подальшому витративши їх на особисті потреби, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 шкоду на вищевказану суму.

Також, 28 лютого 2014 року в обвинуваченої ОСОБА_7 , під час перебування в смт.В.Березовиця Тернопільського району, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж, знаючи номер кредитної та зарплатної карток «ПриватБанк», які належали ОСОБА_9 та її персональні дані, зателефонувала на номер гарячої лінії «37-00», за яким зв`язалась із оператором, надавши йому необхідну інформацію від імені ОСОБА_9 , переказала з її зарплатної картки за № НОМЕР_3 на її кредитну картку за № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 1 042, 08 грн., після чого знову зателефонувала на номер гарячої лінії «37-00», за яким зв`язалась із оператором, надавши йому необхідну інформацію від імені ОСОБА_9 , перерахувала із картки за № НОМЕР_1 вказані грошові кошти на картку ОСОБА_10 за № НОМЕР_2 , якими надалі таємно повторно незаконно заволоділа, шляхом зняття 3-ома частинами в банкоматі «ПриватБанку» №САТЕ4381, що в м.Тернополі по вул.Руській, 21, в подальшому витративши їх на особисті потреби, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок мотивуючи тим, що обвинувачену необхідно було за ч.2 ст.185 КК України виправдати. Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність. Свої вимоги також мотивує тим, що зазначені у оскаржуваному вироку твердження, про виникнення злочинного наміру в обвинуваченої та його реалізацію нічим не підтверджені, а наведені судом докази не вказують на вчинення даного кримінального правопорушення саме ОСОБА_11 . Жодних інших доказів її вини стороною обвинувачення не надано та в судовому засіданні не здобуто. Одночасно зазначає, що показання обвинуваченої та свідків відтворені у вироку неповно та не дослівно. Також, суд не взяв до уваги показання потерпілої про те, що обвинувачена була в неї вдома лише один раз та свої анкетні дані, номер телефону, номер кредитної карти обвинуваченій вона ніколи не давала і вони в неї не пропадали.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, обвинувачену та її захисника, які під час апеляційного розгляду підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора та потерпілу, які просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до переконання, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яке її засуджено, відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам і ґрунтуються на наведених у вироку доказах, які судом належно досліджені та оцінені.

Так, вина обвинуваченої підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала, що зникнення коштів зі свого рахунку виявила 28 лютого 2014 року, коли намагалась отримати готівку в банкоматі, а у відділенні банку дізналась, що кошти з її картки було переведено на картку її сина ОСОБА_10 , якою користувалась обвинувачена.

Наведені показання потерпілої повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні вказав, що на початку лютого 2014 року ОСОБА_7 звернулась до нього з проханням надати їй в користування належну йому банківську картку ПриватБанку, як вона тоді пояснила, для отримання грошових коштів від її знайомого. Він передав їй банківську картку, на якій грошових коштів не було, і повідомив код до неї. Обвинувачена повернула вказану банківську картку на початку березня 2014 року. Також свідок вказав, що обвинуваченій ОСОБА_7 могли бути відомі анкетні дані його матері, в тому числі і дівоче прізвище.

Вказані потерпілою і свідком обставини частково підтвердила і обвинувачена ОСОБА_7 , яка будучи допитаною в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнала, однак підтвердила, що її співжитель ОСОБА_10 на початку лютого 2014 року давав їй свою банківську картку, на яку впродовж цього місяця поступали грошові кошти і вона їх отримувала готівкою в банкоматі.

Крім того, винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення стверджується також іншими дослідженими судом першої інстанції та проаналізованими у вироку доказами.

Так, з протоколу огляду предметів від 10 березня 2014 року, слідує, що ОСОБА_10 належить картка «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , на яку згідно виписок по руху коштів з карток потерпілої ОСОБА_9 проводився перерахунок грошових коштів за допомогою дзвінків на сервісний номер «3700» саме в той в період, коли карткою ОСОБА_10 користувалась обвинувачена ОСОБА_7 .

З досліджених судом першої інстанції фотографій з банкоматів вбачається, що переведені на картку ОСОБА_10 кошти отримувала готівкою саме ОСОБА_7 .

Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши показання потерпілої і свідка, які є послідовними і узгоджуються між собою та підтверджуються наведеними об`єктивними даними про рух коштів та отримання ними обвинуваченою без відома потерпілої, прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про доведеність вини обвинуваченої у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Будь-яких об`єктивних даних, які би давали підстави обґрунтовано сумніватися в наведених судом першої інстанції та детально проаналізованих у вироку доказах під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, як про це просить захисник.

Що стосується обраної ОСОБА_7 міри покарання, то суд першої інстанції визначив її відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, обґрунтовано врахувавши відомості про особу обвинуваченої, яка є молодого віку і здійснює догляд за інвалідом 1 групи та позитивно характеризується за місцем проживання, однак раніше судима за вчинення аналогічного кримінального правопорушення проти власності, і вірно обрав покарання у вигляді арешту, яке є найбільш м`яким з визначених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченій покарання є законним та справедливим, відповідає тяжкості вчиненого нею правопорушення, даним про її особу, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
підпис підпис підпис

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2