У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 27 “ листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на судові рішення щодо ОСОБА_1.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2006
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

громадянин
України, не працюючий,

судимий 15
червня 2006 року за ст.122 ч.1 КК України

н 1 рік
позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений:

- за ст.185 ч.1
КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- за ст.186 ч.2 КК України на 4
роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, ляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано
невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено 4 роки 1 місяць
позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22 березня 2007 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1визнаний винним у тому, що він у період часу з 3 по 4 вересня 2006
року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1, де мешкав з бабусею, із одягу в шафі
викрав 700 грн., які належали його матері ОСОБА_3.

20 жовтня 2006 року там же із застосуванням насильства, що не було
небезпечним для життя і здоров'я, відкрито повторно
заволодів грошима своєї бабусі ОСОБА_2 в сумі 200 грн..

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення щодо
ОСОБА_1 і закрити справу за відсутністю складу злочину, оскільки гроші, якими
заволодів засуджений, були залишені для його потреб, а самі конфлікти є
сімейною справою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги
немає.

Кримінальні справи про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки та грабежу
були порушені за заявами потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а сам ОСОБА_1з'явився з
повинною та зізнався у скоєнні інкримінованих йому злочинів.

Твердження у касаційній скарзі про те, що гроші, якими заволодів ОСОБА_1,
належали саме йому, суперечать зібраним у справі доказам.

Судом установлено, що мати засудженого - ОСОБА_3 - залишала гроші ОСОБА_2
для утримання свого сина на період її від'їзду на заробітки.
Гроші, які неповнолітній ОСОБА_1відібрав у своєї бабусі, були заховані у
приміщенні гаражу, і ОСОБА_2 віддала їх тільки після того, як засуджений
застосував до неї фізичне насильство.

Скарга в частині доводів потерпілої ОСОБА_2 про те, що вона примирилася з
неповнолітнім ОСОБА_1, також не підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст.27
КПК України, закриття справи у зв'язку з примиренням потерпілого з
обвинуваченим можливе лише у справах про злочини, передбачені ст.125, ч.1
ст.126 та ст.356 КК України, і лише до видалення суду в нарадчу кімнату для
постановлення вироку.

Таким чином, передбачених законом підстав для внесення кримінальної справи
щодо ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою скасування постановлених відносно
нього судових рішень з мотивів, що наведені у касаційній скарзі потерпілої,
немає.

Керуючись ст.394 КПК України,

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційної скарги потерпілої ОСОБА_2

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Гриців М.І.