АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю учасників процесу:
прокурора ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_7 на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.05.2015 року.

Цією постановою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не судимого, раніше неодноразово застосовувалися примусові заходи медичного характеру, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання постановою законної сили залишено без змін.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Судові витрати, а саме: за проведення автотоварознавчих експертиз в розмірі 2812,82 грн. та за проведення трасологічної експертизи в розмірі 492,24 грн. - віднесено за рахунок держави.

Цивільні позови ОСОБА_9 на суму 2500 грн., ОСОБА_10 на суму 6000 грн., ОСОБА_11 на суму 400 грн., ОСОБА_12 на суму 500 грн., ОСОБА_13 на суму 1757,43 грн. та ОСОБА_14 на суму 570 грн. - залишено без розгляду.

Застосовуючи примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку, суд вказав, що ОСОБА_8 відповідно до ст.19 КК України є неосудним та відповідно до висновку повторної стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи № 179 від 10 березня 2015 року потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом, під час судового слідства було

Справа №11/794/23/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_15
Категорія: ст.187 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
встановлено, що ОСОБА_8 хоча і вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи, проте висновки експертів-психіатрів вказують на відсутність у симптоматиці захворювання останнього в момент обстеження виражених проявів агресії до інших осіб або себе, які могли би свідчити про особливу небезпеку хворого для суспільства.

На вказану постанову суду від 21.05.2015 року старшим прокурором прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_7 подана апеляція, в якій він просить скасувати, постановити свою постанову про застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 скоїв ряд злочинів, один з яких є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я. Обвинувачений систематично скоює суспільно небезпечні діяння, які направлені на загрозу життю і здоров`ю інших, що характеризує останнього як особу, яка є суспільно небезпечною і може спричинити небезпеку для оточуючих, потребує постійного і інтенсивного нагляду в умовах психіатричного закладу.

Від інших учасників процесу апеляцій не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив подану ним апеляцію задовольнити, ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_16 та захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили залишити апеляцію прокурора без задоволення, а постанову суду без зміни, розглянувши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Вина підсудного ОСОБА_8 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таємному викраденні чужого майна, за кваліфікуючою ознакою - поєднана з проникненням в приміщення та грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187, ч.3 ст.185 та ч.1 ст.296 КК України і в апеляції не оспорюються.

Відповідно до ст. 365 КПК України апеляційний суд перевіряє постанову суду першої інстанції в межах апеляції. У зв`язку з цим колегія суддів не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляції.
Відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 3 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Крім того, згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК), - висновку судово-медичної експертизи. Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки згідно зі статтями 65, 67, 75 КПК ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

Виходячи з вимог цих статей та роз`яснень, наведених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 р. № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», у справах про застосування примусових заходів медичного характеру при обранні судом виду таких заходів основним критерієм має бути об`єктивна оцінка ступеня небезпеки хворого для себе або інших осіб з урахуванням думки експертів-психіатрів, викладеної у висновках експертиз.

Судом 1 інстанції, на думку колегії суддів, дані вимоги закону та роз`яснення ВСУ було дотримано в повному обсязі.

Так районним судом було враховано акт стаціонарної психолого-психіатричної експертизи №232 від 18.04.2011 року та №233 від 18.04.2011 року, а також висновок повторної стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи №179 від 10 березня 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_8 на час проведення експертного дослідження страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафектного розладу змішаного типу і не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними; у період інкримінованих дій ОСОБА_8 також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Комісія експертів дослідивши всі обставини справи, історію хвороби ОСОБА_8 , його неврологічний та психічний стан, прийшла до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Крім того, на думку колегії суддів, районним судом було вірно зазначено в мотивувальній частині постанови, що ОСОБА_8 хоча і вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи, проте висновки експертів-психіатрів вказують на відсутність у симптоматиці захворювання останнього в момент обстеження виражених проявів агресії до інших осіб або себе, які могли би свідчити про особливу небезпеку хворого для суспільства.

А тому, із врахуванням наведених вимог законів, а також об`єктивної оцінки ступеня небезпеки ОСОБА_8 для себе або інших осіб з урахуванням думки експертів-психіатрів, викладеної у висновках експертиз, колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді тримання у психіатричному закладі із звичайним наглядом, буде необхідним й достатнім для мети його лікування та запобігання вчиненню суспільно небезпечних діянь.

Всім вищенаведеним спростовуються доводи апелянта про те, що районним судом було здійснено необґрунтовані висновки щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді тримання у психіатричному закладі із звичайним наглядом.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б потягнути зміну чи скасування постанови суду колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.05.2015 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя