КС № 174/1134/14-к
п/с № 1-кп/174/2/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
17 лютого 2015 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

представника потерпілого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільногірську кримінальне провадження №0000388 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився в с.Жовте П`ятихатського району Дніпропетровської області, освіта повна загальна середня, одруженого, не військовозобов`язаного, пенсіонера, мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 24.04.2012 року, близько 15 години 00 хвилин, рухався по вул. Жовтнева м. Вільногірська Дніпропетровської області на технічно справному автомобілі «ВАЗ 2101» державний знак НОМЕР_1 , який належить йому на підставі технічного паспорту ЯАА 246448 від вул. Промислова м. Вільногірська в напрямку перехрестя з вул. Леніна м. Вільногірська Дніпропетровської області. Рухаючись на автомобілі «ВАЗ 2101» державний знак НОМЕР_1 в умовах необмеженої видимості, при денному освітлені, виїжджаючи на перехрестя вул. Жовтнева та вул. Леніна м. Вільногірська, ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян та ігноруючи дорожній знак 2.1. Додатку №1 «Дати дорогу», рухаючись зі швидкістю 10 км/год., не пересвідчився у безпеці свого маневру та не надав перевагу ОСОБА_4 , який рухався на мотоциклі «ММВЗ-3.112» державний знак НОМЕР_2 , разом з пасажиром ОСОБА_8 , по вул. Леніна зі сторони вул. Степова в напрямку вул. Гагаріна м. Вільногірська Дніпропетровської області, внаслідок чого прийняв міри до екстреного гальмування, однак запобігти зіткненню не зміг.
Своїми діями ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2101» державний знак НОМЕР_1 , грубо порушив п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.3, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п.1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3 «б» Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.16.3 У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

п.16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дорожній знак: 2.1 Додатку №1 «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Порушення ОСОБА_7 пунктів 10.1, 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України, призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водій мотоцикла «ММВЗ-3.112» державний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-го, 6-го, ребер зліва без зміщення уламків, ран по передній поверхні лівого стегна, лівій надбрівній ділянці, по зовнішній поверхні лівого передпліччя, саден по тильній поверхні лівої кисті, в ділянці лівого променево-зап`ясткового суглобу, в ділянці лівого ліктьового суглобу, синців на обох повіках лівого ока, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 доба.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково і показав, що 24.04.2012 року, близько 15 години 00 хвилин, їхав на власному автомобілі з боку базару на вул.Леніна. Перед перехрестям зупинився, пропустив транспорт, який рухався по головній дорозі, після чого заїхав на перехрестя, став повертати та в цей час побачив праворуч мотоцикл, зупинився, але мотоцикл, заїхавши на перехрестя, зачепився за праве крило його автомобіля і впав. Викликали міліцію та «швидку допомогу», яка забрала потерпілого до лікарні. У вчиненому щиро кається. Просить застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2014 р.» і звільнити від відбування призначеного покарання по амністії. Заявлений цивільний позов визнав частково, в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування повністю, в частині моральної шкоди частково, в розмірі 1000 грн.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілого, свідків, письмовими доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 24.04.2012 р., близько 15 год. їхав з дружиною на належному йому мотоциклі «Мінськ» з боку вул.Степова в бік Будинку культури. Під`їхав до перехрестя, побачив ліворуч від нього автомобіль. Він стояв на другорядній дорозі, тому продовжував рух у потрібному напрямку та відчув удар ліворуч, що трапилося далі, не пам`ятає. Коли прийшов до тями, лежав на дорозі, приїхала «швидка», його та дружину доправили до лікарні. Лікувався з 24 по 30 квітня 2012 р., потім лікувався амбулаторно вдома. Внаслідок ДТП отримав численні синці та рани тіла, кінцівок та обличчя, переломи ребер, носив спеціальний корсет близько 2 місяців, погіршився зір, внаслідок чого не міг виконувати необхідну роботу по господарству. Лікар призначав ліки, які купував по виданих ним рецептах. ОСОБА_7 пропонував надати матеріальну допомогу, однак відмовився. ДТП трапилося внаслідок того, що ОСОБА_7 його не побачив та ударив мотоцикл правим переднім бампером автомобіля, і після цього ще протягнув по дорозі. Після ДТП ОСОБА_7 казав йому, що він його не побачив. Удар прийшовся в мотоцикл в місце між ним та дружиною, яка сиділа позаду. Наполягає, що ударив його саме ОСОБА_7 своїм автомобілем, а не навпаки, зіткнення сталося під час руху автомобілю та мотоциклу. Мотоцикл на даний час відремонтував. Заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі і просить стягнути на його користь 467 грн. 95 коп. матеріальної шкоди, яка складається з коштів, витрачених на придбання ліків, 20000 грн. моральної шкоди, завданої злочином та 1750 грн. витрат на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 24.04.2012 року, близько 15 год. їхали з чоловіком на належному їм мотоциклі, знаходилася на задньому сидінні в якості пасажира. При під`їзді до перехрестя вул. Леніна і вул. Жовтнева, побачила, як ОСОБА_7 на своєму автомобілі повільно рухається по вул.Жовтневій зі сторони старого ринку. Коли вже перетинали це перехрестя, відчула тиск з лівої сторони мотоцикла і побачила, що автомобіль уперся в мотоцикл. Почала стукати по капоту автомобіля, бо бачила, що їй зажимає коліно між мотоциклом та машиною, кричала: «Куди їдеш», але ОСОБА_7 продовжував рух, потім зупинився, а вона і чоловік упали разом з мотоциклом на дорогу. Опинилася під мотоциклом, коли вилізла, побачила, що чоловік також лежав під мотоциклом, сильно вдарився, був без тями. ОСОБА_7 їх фактично догнав, оскільки перехрестя вони вже проїхали, зіткнення сталося навпроти магазина «Благо», автомобіль прижав мотоцикл до бардюри праворуч. В цей час до них підбіг незнайомий хлопець, сказав, що допоможе, казав, що бачив, як їх збив автомобіль. Приїхала «швидка», чоловіка забрали до лікарні, вона поїхала з ним, в лікарні чоловіку надали першу допомогу, зробили рентген, сказали, що зламані ребра, дали список ліків, які треба придбати. ОСОБА_7 пропонував гроші, однак чоловік сказав не брати. ОСОБА_7 казав, що їх не побачив. Після лікарні чоловік тривалий час погано себе почував, приймав ліки, був на амбулаторному лікуванні, тривалий час не міг виконувати роботу по господарству. Мотоцикл зараз придатний до використання, чоловік його відремонтував.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 квітня 2012 року зі схемою до нього / а.с.5-9 т.1/ слідує, що місцем огляду є ділянка місцевості на перехресті вул.Леніна та вул.Жовтнева м. Вільногірська, де на проїзній частині маються залишки фарби пішохідного переходу та осевої розмітки, на асфальті мається слід у вигляді борозди, навпроти будинку по вул. Леніна, 27, знаходиться мотоцикл.

З протоколу огляду транспорту від 24 квітня 2012 року /а.с.10 т.1/ витікає, що оглянуто автомобіль «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого маються пошкодження: вм`ятина на передньому правому крилі розміром 5х5 см, подряпина на крилі паралельно землі.

Згідно копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого МРЕВ м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 19.12.1984 р. /а.с.22 т.1/, ОСОБА_4 , 1934 р.н., має право керування транспортними засобами категорії «А».

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 05.02.1997 р. /а.с. 100 т.1/ слідує, що власником автомобіля «ВАЗ 2101» державний знак НОМЕР_1 , 1974 року випуску, колір світло-сірий, двигун № НОМЕР_5 , є ОСОБА_7 .

Згідно копії посвідчення водія серії НОМЕР_6 , виданого МРЕВ м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 13.11.1976 р. /а.с.100 т.1/, ОСОБА_7 , 1936 р.н., має право керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С».

Згідно копії посвідчення № НОМЕР_7 від 12.07.1996 р. /а.с.101 т.1/, ОСОБА_7 , 1936 р.н., є пенсіонером за віком.

З висновку судово-медичної експертизи № 80- Е від 18 червня 2012 року /а.с.65-66 т.1/ випливає, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-го - 6-го ребер зліва без зміщення уламків, рани по передній поверхні лівого стегна, в лівій надбрівній ділянці, по зовнішній поверхні лівого передпліччя, садна по тильній поверхні лівої кисті, в ділянці лівого променево-зап`ясткового суглобу, в ділянці лівого ліктьового суглобу, синці на обох повіках лівого ока, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 доба, могли утворитися за умови ДТП.
З протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7 від 07 червня 2012 року зі схемою та фототаблицями до нього /а.с. 45-48 т.1/ випливає, що ОСОБА_7 вказав на місце обставини дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Жовтнева- вул.Леніна міста Вільногірська Дніпропетровської області.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 від 07 червня 2012 року зі схемою та фототаблицями до нього /а.с. 49-52 т.1/ слідує, що ОСОБА_4 вказав на місце обставини дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Жовтнева- вул.Леніна міста Вільногірська Дніпропетровської області.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю свідка ОСОБА_9 від 07 червня 2012 року зі схемою та фототаблицями до нього /а.с. 53-56 т.1/ випливає, що ОСОБА_9 вказав на місце обставини дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Жовтнева- вул.Леніна міста Вільногірська Дніпропетровської області, зокрема вказав місце розташування автомобіля на вул. Жовтнева, траєкторію його руху та швидкість, місце зіткнення транспортних засобів.

З висновку судово-автотехнічної експертизи № 44/27-22 від 14 червня 2012 /а.с.60-62 т.1/ випливає, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ -2101» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно вимог п.16.11. та дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла «ММВЗ» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігти зіткненню транспортних засобів для водія автомобіля «ВАЗ -2101» ОСОБА_7 визначалась виконанням ним вимог п.16.11. та дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. У даній дорожній обстановці водій мотоцикла «ММВЗ» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою мотоцикла до смуги руху автомобіля, при заданих вихідних даних. При заданих вихідних даних дії водія автомобіля «ВАЗ -2101» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.16.11. та дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних дії водія мотоцикла «ММВЗ» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з настанням події розглянутого дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку додаткової судово-автотехнічної експертизи № 2821-14 від 03 листопада 2014 /а.с.90-98 т.1/ випливає, що визначити експертним шляхом розташування місця зіткнення не надається можливим, оскільки на схемі ДТП відсутня будь-яка слідові інформація, яка б характеризувала як розташування цього місця, так і переміщення автомобіля та мотоцикла до зіткнення. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ -2101» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно вимог п.п. 10.1, 16.3, 16.11. та дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України, технічна можливість запобігти ДТП визначалась виконанням вищевказаних технічних вимог. Оскільки ДТП мала місце в світлу пору доби, за відсутності будь-яких чинників технічного характеру, які б завадили водію ОСОБА_7 своєчасно виявити мотоцикл ММВЗ, який рухався по головній дорозі в напрямку нерівнозначного перехрестя, тобто належним чином виконати вимоги вказаних пунктів ПДР та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», дії ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.3, 16.11. та дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Для запобігання зіткнення водій мотоцикла «ММВЗ» ОСОБА_4 повинен був застосувати зниження швидкості (а за необхідності здійснити зупинку), що регламентовано вимогами п.12.3. Правил дорожнього руху України. При своєчасному реагуванні на небезпеку для руху водій мотоцикла «ММВЗ» ОСОБА_4 мав технічну можливість здійснити зупинку до місця зіткнення і запобігти контакту між транспортними засобами. В діях водія мотоцикла «ММВЗ» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 47 від 24 квітня 2012 року /а.с.103 т.1/ слідує, що станом на 17 годину 20 хвилин ОСОБА_7 був тверезий.

З довідок розрахунків вартості додаткової судово-автотехнічної експертизи у справі /а.с.89 т.1/ випливає, що її вартість склала 1180 гривень 80 копійок, судово-автотехнічної експертизи /а.с.59 т.1/ - 740 гривень 40 копійок,

Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та дослідженні в судовому засіданні докази, зібрані на досудовому слідстві, досліджені в суді та наведені вище, суд не приймає у якості належного доказу по справі висновок судово-автотехнічної експертизи № 44/27-22 від 14 червня 2012 /а.с.60-62 т.1/ в частині висновків щодо відсутності причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_7 та наслідками у вигляді ДТП, по тим підставам, що створена водієм ОСОБА_7 перешкода для руху водію мотоцикла ОСОБА_4 не примушувала останнього застосовувати екстрені заходи для запобігання пригоді, оскільки вимогами дорожнього знаку 2.1 Додатку №1 «Дати дорогу» передбачено безумовний обов`язок водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, тому вказані доводи експерта є необґрунтованими.

По тим же підставам, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо того, що саме водій ОСОБА_4 в`їхав в його автомобіль, який стояв на дорозі, до того ж, ці покази обвинуваченого спростовуються показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_9 , які суд приймає у якості допустимих доказів по справі.

Решту доказів, зібраних на досудовому слідстві, досліджених в суді та наведених вище, суд приймає у якості належних та допустимих доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють однин одного.

Таким чином, факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості з необережності.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить його щире каяття в межах визнання вини та винну поведінку потерпілого ОСОБА_4 під час ДТП, оскільки згідно з вищевказаними висновками судово-автотехнічних експертиз, в діях потерпілого вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з подією ДТП .

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, в силу вимог ст. 89 КК України є особою, раніше не судимою, має постійне місце проживання, є пенсіонером за віком.

З врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді штрафу з застосуванням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, 19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до п.«ґ» ст.1 вказаного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом, досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст.14 вказаного Закону, особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 , досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вчинив до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» з необережності злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, просить застосувати відносно нього амністію, про що надав відповідну письмову заяву, тому клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а ОСОБА_7 слід звільнити від відбування призначеного покарання внаслідок акту амністії.

Вирішуючи заявлені по справі цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, потерпілому ОСОБА_4 завдана злочином матеріальна шкода у вигляді витрат, понесених ним на придбання медичних препаратів у розмірі 467 грн. 95 коп., що підтверджується відповідними оригіналами фінансових документів, і в цій частині обвинуваченим позов визнано, тому вказана шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого у вказаному розмірі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_4 злочином, суд з врахуванням вимог розумності та справедливості, прийшов до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню частково, так як хоча позивачу внаслідок протиправних дій обвинуваченого було завдано моральних страждань, однак ним не надано доказів, підтверджуючих завдання йому вказаної шкоди у зазначеному ним розмірі, тому з обвинуваченого на його користь слід стягнути 3000 грн. вказаної шкоди, що буде достатньою сатисфакцію для відшкодування перенесених ним моральних страждань.

Також, відповідно до ст.ст.118, 120, 124 КПК України, витрати на правову допомогу потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 1750 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого частково, в розмірі 1250 грн., що документально підтверджено потерпілим відповідно до оригіналу квитанції № 2014119 від 02.12.2014 р. (а.с. 37, 42 т.2).

Відповідно до ст.124 КПК України, судові витрати на проведення судово- автотехнічної експертизи у розмірі 740 гривень 40 копійок /а.с.59 т.1/ та додаткової судово- автотехнічної експертизи у розмірі 1180 гривень 80 копійок /а.с.89 т.1/, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368 , 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, п. «ґ» ст.1, ст.ст. 8, 9, 14 Закону України «Про амністію у 2014 р.», суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік та звільнити ОСОБА_7 від відбування основного та додаткового покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 р.»

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 467 грн. 95 коп. матеріальної шкоди та 3000 ( три тисячі) грн.. моральної шкоди, завданої злочином, а також 1250 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення судово-автотехнічної експертизи у розмірі 740 гривень 40 копійок та для проведення додаткової судово-автотехнічної експертизи у розмірі 1180 гривень 80 копійок, а всього 1921 грн. 20 коп.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1