Справа №11a-907/ 2007 рік Головуючий у 1
інстанції Сушко Н.В.
190 ч.4 КК України Доповідач Приколота Ю.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року Колегія суддів Судової палати в кримінальних справах апеляційного

суду Львівської
області

в складі:

Головуючого: Брух
Б.І.

суддів: Гнатіва
Н.І., Приколоти Ю.А.

з участю
прокурора: Сисина
С В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляцією
державного обвинувача, який приймав участь у розгляді справи ОСОБА_1 на
постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня
2007 року,

встановила:

Цією постановою
кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого
ч.4 ст. 190 КК України направлена Дрогобицькому міжрайонному прокурору
Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Органом
досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що працюючи директором
фірми «Біт ЛТД», яке розташоване в кімнаті АДРЕСА_1 шляхом обману та
зловживання довірою за відкриття Шенгенської візи заволоділа грошима потерпілих
в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_2
24.07. 2003 року по місцю своєї праці заволоділа грошима потерпілої ОСОБА_3 в
сумі 350 грн. та 250 євро на суму 1 тис. 867 грн. 50 коп., 26.04. 2004 року в
приміщенні кабінету АДРЕСА_2 заволоділа грошима потерпілої в розмірі одгнієї
тис. євро на суму 6 тис. 330 грн., а 06.05. 2004 року в салоні автобусу, який
рухався по території Республіки Польща заволоділа грошима потерпілої в розмірі
450 євро, що становить 2 тис. 907 грн. Всього ОСОБА_2 заволоділа грошима
потерпілої ОСОБА_3 на суму 11 тис. 104 грн. 50 коп.

24.07. 2003 року
ОСОБА_2 за місцем своєї праці заолоділа грошима потерпілої ОСОБА_4 в сумі 350
грн. та 250 євро на суму 1887 грн. 50 коп., 26.04. 2007 року в приміщенні
кабінету АДРЕСА_2 заволоділа грошима потерпілої в розмірі 1 тис.євро на суму 6
тис. 330 грн., а 06.05. 2004 року в салоні автобусу, який рухався по території
Польщі заволоділа грошима потерпілої в сумі 450 євро., що становить 2 тис. 907
грн. Всього ОСОБА_2 заволоділа грошами потерпілої ОСОБА_4 на суму 11 тис. 104
грн. 50 коп.

ОСОБА_2 09.05.
2003 року, перебуваючи по місцю своєї праці, тобто в кімн. АДРЕСА_1 заволоділа
грошима потерпілої ОСОБА_5 в сумі 350 грн. та 450 євро на загальну суму 2 тис.
710 грн.

ОСОБА_2 12.03.
2003 року за місцем своєї роботи заволоділа грошима потерпілої ОСОБА_6 в сумі
350 грн. та 1 тис. 800 євро на загальну суму 11 тис. 114 грн.

ОСОБА_2 15.10.
2003 року в приміщенні офісу фірми заволоділа грошима ОСОБА_7 в розмірі 350
грн. та 250 євро на суму 1 тис. 900 грн, в грудні 2003 року в тому ж приміщенні
заволоділа грошима потерпілої в розмірі 50 євро на суму 326 грн. 50 коп.,
17.04. 2004 року в прміщенні кабінету АДРЕСА_2 заволоділа грошима потерпілої в
рорзмірі 1 тис. 200 дол. США
на суму 6 тис. 384 грн., а 06.05. 2004 року в салоні автобусу слідуючи
територією Республіки Польща заволоділа потерпілої в розмірі 450 євро на суму 2
тис. 907 грн., спричинивши останній шкоду в розмірі 11 тис. 517 грн.50 коп.

10.
2003 року ОСОБА_2 за місцем праці заволоділа грошима
потерпілої ОСОБА_8 в розмірі 350 грн. та 1850 євро на суму 11 тис. 820 грн.

11.
2003 року ОСОБА_2 в приміщенні офісу фірми заволоділа
грошима потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 350грн. та 250 євро на суму 1877 грн. 50
коп. і в грудні 2003 року в тому ж приміщенні заволоділа грошима потерпілої в
розмірі 50 євро, що становить 326 грн. 50 коп., а всього заволоділа грошима
потерпілої на суму 2 тис. 204 грн.

ОСОБА_2 01.12.
2003 року по місцю своєї роботи заволоділа грошима потерпілого ОСОБА_10 в сумі
250 грн. та 200 дол. США
на суму 1 тис. 310 грн., в лютому 2004 року, знаходячись в кабінеті
АДРЕСА_2 заволоділа грошима потерпілого в розмірі 400 дол. США на суму 2 тис. 092
грн., а в подальшому пропонуючи потерпілому відкрити візу до Чеської Республіки
взамін Шенгенської та відкриття валютного рахунку заволоділа його грошима в
розмірі 20 дол. США та 50 грн.,
що становить 156 грн. 40 коп., а всього спричинила шкоди потерпілому на суму 3
тис. 558 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 18.02.
2004 року за місцем своєї праці заволоділа грошима потерпілого ОСОБА_11 в сумі
350 грн. та 1 тис. 850 євро, спричинивши останньому шкоду на суму 13 тис. 022
грн. 40 коп.

ОСОБА_2 18.02.
2004 року в тому ж приміщенні за сприяння у відкритті Шенгенської візи заволоділа
грошима потерпілої ОСОБА_12 в розмірі 350 грн. та 1 тис. 750 євро, спричинивши
останній шкоду на суму 12 тис. 337 грн. 50 коп.

Всього
злочинними діями ОСОБА_2 потерпілим було спричинено шкоду на загальну суму 90
тис. 522 грн. 20 коп., що є особливо великим розміром.

У своїй
постанові про направлення справи на додаткове розслідування суд зазначив, що в
процесі провдення досудового слідства була допущена його суттєва неповнота.

Так, в
матеріалах кримінальної справи відсутнтні оригінали укладеної угоди між «БІТ
Лтд.» та «Євро таксі», а також оригінали квитанцій про оплату в адресу фірми
«Василіс Стамбуліс. Євро-таксі» коштів, зокрема 28.04. 2004 року та 07.05. 2004
року 800 злотих, 23 тис. 800 злотих, 18 тис. 200 злотих. Не встановлено з якою
метою зазначені грошові кошти перераховувались ОСОБА_2 іноземній фірмі.

В процесі
судового розгляду, за клопотанням державного обвинувачення, в порядку ст.315-1
КПК України (а.с.374-378 т.2), давалось відповідне доручення з приводу допиту
ОСОБА_13 з метою вияснення чи був він власником фірми «Висиліс Стамбуліс. Євро
таксі» у квітні-травні 2004 року, які договірні відносини існували між ним та
фірмою, яку очолювала Ратинська, які зобов»язання були покладені на його фірму
по переміщенню громадян України до Євросоюзу, які кошти він отимував від
ОСОБА_1 і за що. Однак, таке доручення не було виконане.

У постанові про
направлення справи для проведення додаткового розслідування суд зазначив, що
дійсно відповідно до вироку районного суду в Згожельці Республіки Польща від
09.08. 2004 року ОСОБА_2, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Визщнано винними та засуджено за
те, що останні з трьома невстановленими особами, організували сімом громадянам
України: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6незаконний перехід державного кордону з Польщі до Німеччини, однак у
матеріалах справи відсутні протоколи допиту обвинувачених, що унеможливлює
перевірити покликання ОСОБА_1 в тій частині, що пертин кордону повинен був
відбуватися легально.

На думку суду,
слід також було встановити, хто видавав і яким чином підроблені паспорти
громадян Польщі на інші прізвища та чому громадяни України перетинали кордон
між Польщею та Німеччиною човном, а також на які рахунки поступали вилучені у
затриманих громадян України кошти.

Оскільки такі
докази в судовому засіданні не можуть бути здобуті, а судове доручення не
виконане, було прийняте рішення про повернення справи для проведення
додаткового розслідування.

Зазначену
постанову оскаржив державний обвинувач, який приймав участь по справі ОСОБА_1

В апеляції
державний обвинувач зазначає, що доводи, викладені в постанові суду є
безпідставними, суперечать чинному законодавству та матеріалам кримінальної
справи.

Апелянт
покликається на те, що оригінали укладених угод між фірмами »БІТ Лтд.» та «Євро
таксі» та три квитанції з кутовим штампом на іноземній мові «Васіліс Стамбуліс.
Євро таксі» про отриманні від ОСОБА_2 відповідних коштів знаходяться в ДПІ
Дрогобицького району Львівської області, яка проводила перевірку ТзОВ «БІТ
Лтд.», результати якої викладені в акті від 02.08. 2005 року за №
0016/26/13818587 ( т. 2 а.с.71-85). У вказаному акті перевірки, на думку
апелянта зазначено, що готівкові кошти, які ОСОБА_2 отримувала від потерпілих
по справі ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на загальну
суму 38 тис. 130 грн. за відкриття Шенгенської візи не оприбутковано в касу
підприємства, що спростовує твердження ОСОБА_1 про існування договірних
відносин між ТзОВ «БІТ Лтд.» та «Євро таксі».

Апелянт вважає
зайвим і покликання суду щодо допиту власника фірми «Євро таксі» ОСОБА_13 з
приводу отримання грошей від ОСОБА_1, а також долучення до матеріалів справи
копій протоколів допиту ОСОБА_2, ОСОБА_14 Та ОСОБА_13 По кримінальній справі,
по якій вказані особи засуджені за вироком районного суду в Згожельці Польської
Республіки, оскільки в матеріалах справи є акт районної прокуратури м. Згожельц
Республіки Польща з приводу організації ними незаконнного переходу державного
кордону з Польщі до Німеччини семи громадянам України, які в подальшому були
визнані потерпілими по даній кримінальній справі.

Крім цього в
матеріалах справи міститься вирок районного суду м. Згожельці Республіки Польща
від 09.08. 2004 року за яким ОСОБА_2, ОСОБА_14 Та ОСОБА_13 визнані винними в
організації незаконного переходу з Польщі до Німеччини 7 громадянам України, а
саме, що вони у період з 28.04. 2004 року по 06.05. 2004 року в м. Згожельці,
працюючи спільно і в порозумінні, а також з трьома невстановленими особами,
організували сімом громадянам України: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4
та ОСОБА_6 незаконний перехід з Польщі в Німеччину тим способом, що ОСОБА_13
взамін за оплату 350 євро за штуку доставив ОСОБА_2 та ОСОБА_14 сім
перероблених польських паспортів, а ОСОБА_2 та ОСОБА_14 взамін за оплату в
розмірі 1 тис. 800 євро від особи привезли вказаних громадян України до Польщі,
передали їм перероблені паспорти, а потім сконтактували їх з невстановленими
особами польського громадянства, котрі доправили вказаних громадян України до
граничної ріки Ниси Лужицької, а потім переправили їх човном на німецьку
сторону.

Відтак, на думку
державного обвинувача, немає потреби у перевірці того чи був ОСОБА_13
представником «Євро таксі» у 2004 році, куди поступали гроші вилучені у
громадян України, хто саме здійснював їх перевезення по території Польщі і
переправляв у Німеччину, хто, коли і яким чином передавав поерпілим по справі
підроблені паспорти громадян Польщі, оскільки все це відобаржено у вироку
зазначеного суду, який вступив у законну силу.

Після доповіді
суддею апеляційного суду суті постанови, повідомлення ким та в якому обсязі
вона оскаржується, заслухавши міркування прокурора про скасування постанови з
наведених в апеляційному поданні підстав, дослідивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів вважає, що апеляція державного обвинувача підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до
вимог ст.22 КПК України органи досудового слідства зобов'язані повно, всебічно
та об"єктивно дослідити всі обставини справи і, дійшовши висновку про
винуватість обвинуваченого у інкримінованому йому злочині, повинні обґрунтувати
його достовірними і безсумнівними доказами. У справі не повинно бути залишених
без правової оцінки слідчого чи прокурора обставин, які мають значення для
правильного та однозн ачного розуміння зібраних по справі доказів.

Так,
обвинувачена ОСОБА_2 обґрунтовуючи свою непричетність до інкримінованих їй
злочинів покликалась на те, що одержані нею від громадян України, які визнані
по даній кримінальній справі потерпілими, кошти були передані нею ОСОБА_13як як
власнику фірми «Євро таксі» з якою у неї була укладена угода відповідно до якої
польська сторона була зобов»язана оформити виїзні документи для громадян
України і організувати їх виїзд.

Дійсно, в
матерілах кримінальної справи ( т. 1 а.с. 195) є ксерокопії трьох квитанцій про
одержання ОСОБА_13 від ОСОБА_1 28.04. 2004 року 23 тис. 800- злотих і
07.05.2004 року 18 тис. 200 та 840 злотих, а також долучена
ксерокопія угоди про співпрацю в галузі обслуговування груп з додатком до неї
від 28.04. 2004 року ( т.1 а.с.184-185) укладеної між ТзОВ «БІТ ЛТД» Україна та
фірмою «Євро таксі» Польща предметом якої є співпраця в галузі обслуговування
туристів фірми «БІТ ЛТД» у Польщі та організація виїзду в країни Європейської
співдружності згідно якої фірма «Євро таксі» зобов»язувалась оформити виїзні
документи для клієнтів фірми «Біт ЛТД», надати відповідний транспорт та був
погоджений маршрут перезегння до м. Рим, а тому суд першої інстанції слушно
зазначив у своїй постанові про долучення до справи оригиналів зазначених документів
та про допит власника фірми «Євро таксі» ОСОБА_13 з приводу одержання грошей
від ОСОБА_1 та щодо його дій по організації відправки семи громадян України до
країн Євросоюзу.

Постановою від
21.02. 2007 року (т.2 а.с. 374-378) стверджується, що було задоволено
клопотання прокурора в порядку ст. 315-1 КПК України щодо допиту ОСОБА_13,
долучення до справи необхідних документів та виконання інших слідчих дій.
Однак, судове доручення органом досудового слідства виконане не було, а відтак
не була перевірена верея ОСОБА_1 щодо її непричетності до інкримінованих їй
злочинів.

До справи не
долучені протоколи допиту ОСОБА_2, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з приводу їх показань у
районному суді м.Згожельці Республіки Польща щодо пертину громадянами України
кордону між Польщею та Німеччиною, що унеможливлює встановити, яка була
домовленність між вказаними особами щодо здійснення такого перетину кордону.

Однак, колегія
суддів вважає, що зайвим є покликання суду першої інстанції щодо встановлення
кола осіб, які і яким чином видавали підроблені паспорти громадянам України на
інші прізвища, хто здіснював їх трансопортування до кордону, чому перетин
кордону ними здійснювався човном і за чиєю допомогою, а тому їх слід виключити
з мотивувальної частини постанови.

Відтак,
зазначені судом 1-ої інстанції обставини і докази можуть бути встановлені лише
шляхом проведення комплексу додаткових слідчих дій, які зазначені в описові
частині постанови суду .

Отже, в процесі
розслідування слід ретельно дослідити ці обставини, оскільки від їх з"ясування
залежить достовірність та допустимість ряду доказів звинувачення.

Допущену
неповноту досудового слідства з огляду на обсяг дій, які потрібно виконати, та
їх специфіку неможливо усунути в умовах судового розгляду справи.

При таких
обставинах, колегія суддів вважає, що покликання державного обвинувача про
повноту досудового слідства є не достатніми для прийняття іншого рішення як
повернення справи для проведення додаткового розслідування.

Керуючись ст.ст.
362, 365, 366 КПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію
державного обвинувача, який брав участь у справі ОСОБА_1 задовільнити частково.

Виключити з
мотивувальної частини постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської
області від 26 червня 2007 року про направлення кримінальної справи щодо
ОСОБА_2 Дрогобицькому міжрайонному прокурору Львівської області для проведення
додаткового розслідування покликання суду щодо встановлення кола осіб, які і
яким чином видавали підроблені паспорти громадянам України на інші прізвища,
хто здіснював їх трансопортування до кордону, чому перетин кордону ними
здійснювався човном і за чиєю допомогою.

В решті цю
постанову залишити без змін.