Провадження №1-кп/761/166/2015
В И Р О К
іменем України
12 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008681 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбор Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого малолітню дитину, працюючого менеджером в ТОВ «ШОВЧЕР ЮР СЕРВІС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06 листопада 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого 08 грудня 2012 року за відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
18 серпня 2014 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 , маючи намір на крадіжку чужого майна, підійшов до автомобіля марки «Volvo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого біля будинку № 64 на вул. Щербакова в м. Києві, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше заготовленого пристрою для відкривання дверей та вимкнення сигналізації в автомобілях, відчинив ліві задні двері зазначеного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_3 із заднього сидіння в салоні автомобіля взяв рюкзак чорного кольору, в якому знаходились наступні речі, а саме: ноутбук марки «НР» із зарядним пристроєм, вартістю 2000 грн.; гумовий килимок, вартістю 600 грн.; ліхтарик марки «Фенікс», вартістю 1200 грн.; набір інструментів марки «Лазерман сурж» розкладний, вартістю 1400 грн.; диск електронної пам`яті «WD Elements» p/n: WDBUZG0010BBK-04, SN WX71AB3E7385, вартістю 500 грн., що належать ОСОБА_6 . Після таємного викрадення належного ОСОБА_6 майна, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Всього, повторно таємно, викравши майно ОСОБА_6 на загальну суму 5700 грн., ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий працівниками міліції.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та дав показання, згідно з якими, 18 серпня 2014 року він в якості пасажира перебував в автомобілі марки «Мерседес», який рухався на вул. Щербакова в м. Києві. Біля магазину «Фора» на вул. Щербакова № 64 в м. Києві, спрацював брелок від сигналізації, який був у нього, після чого, він попросив водія зупинитися. Вийшовши з автомобіля, він підійшов до автомобіля марки «Вольво», червоного кольору, припаркованого біля згаданого будинку, в якому за допомогою його брелока від сигналізації відкрилися двері та вимкнулася сигналізація, звідки з салону забрав рюкзак, в якому знаходилися ноутбук марки «НР» із зарядним пристроєм, гумовий килимок, ліхтарик марки «Фенікс», набір інструментів марки «Лазерман сурж», диск електронної пам`яті. В подальшому, в цей же день, він був затриманий працівниками міліції. Не зміг пояснити, що спонукало його до вчинення злочину, однак зазначив, що умислу на крадіжку чужого майна він не мав, все сталося якось раптово після спрацювання його брелока від сигналізації. Запевнив суд, що не має намірів у подальшому вчиняти злочини та просив йому надати шанс виховувати дитину.

Враховуючи, що учасники судового провадження, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд розглянув кримінальне провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження обставин провадження допитом обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні суд вважає доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про його особу, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, перебуває на обліку в лікаря нарколога, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, його наслідки, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винуватим, покарання у виді позбавлення волі, яке в даному випадку є необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, що він офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, наявність постійного місця проживання, а також конкретні обставини вчиненого злочину та його наслідки, зокрема, відсутність до обвинуваченого з боку потерпілого претензій матеріального характеру, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, тому його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1045 грн. 50 коп., необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1045 (одна тисяча сорок п`ять) гривень 50 копійок.

Речові докази: брелок від автомобільної сигналізації з двома ключами, передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України м. Києва, знищити; свідоцтво про реєстрацію т/з «Toyota Land Cruiser 4.7», д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 ; брелок від автомобільної сигналізації з трьома ключами та з одним механічним ключем з емблемою «Тойота»; грошову купюру номіналом 1 долар США, передані на зберігання ОСОБА_8 , повернути останній; гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 35 грн., тимчасовий реєстраційний талон ДАР № 241792 на ім`я ОСОБА_9 банківську картку ПрАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , передані на зберігання ОСОБА_10 , повернути останній; чохол чорного кольору «FOSS», ноутбук марки «НР» s/n CNF6431, рукавички синього кольору, рюкзак чорного кольору з емблемою у вигляді сріблястого хреста на червоному фоні, пристрій білого кольору «Supernatural Hand» model: SNH-2000, зарядний пристрій від ноутбука «НР», коричневу сумку в якій знаходиться чотири зарядні пристрої, набір для манікюру, набір різнокольорових ниток, пакет чорного кольору в середині якого знадиться шапка чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, різні косметичні засоби, передані на зберігання ОСОБА_6 , повернути останньому; різні дисконтні картки в кількості 5 штук, передані ОСОБА_8 для передачі ОСОБА_3 , повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя