Ухвала

іменем україни

31 березня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_7,
суддів:ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши в судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд судових рішень Верховним Судом України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про скасування постанови в.о. Бориспільського міжрайонного прокурора від 19 серпня 2014 року, якою скасовано постанову начальника Бориспільської виправної колонії № 119 від 16 травня 2014 року про переведення засудженого ОСОБА_6 до дільниці соціальної реабілітації виправної установи.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 04 грудня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року.

У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції і направити справу на новий касаційний розгляд. Вказує на порушення судами норм матеріального права по відношенню до ОСОБА_6, а саме недотримання вимог ч. 2 ст. 55 Конституції України щодо гарантування права особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, відмову засудженому у правосудді.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, викладені у заяві, перевіривши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України немає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК підставою для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно-небезпечних діянь (крім питань призначення покарання, звільнення від покарання та від кримінальної відповідальності), що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 448 КПК заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повинна містити посилання на конкретні різні за змістом судові рішення, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно небезпечних діянь.

За ч. 1 ст. 446 КПК необхідною передумовою ініціювання питання про такий перегляд є розгляд справи по суті в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту заяви захисника ОСОБА_5 та доданих до неї документів, провадження за скаргою захисника в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови в.о. Бориспільського міжрайонного прокурора від 19 серпня 2014 року не було предметом розгляду суду касаційної інстанції.

За таких обставин ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року про відмову у відкритті касаційного провадження не може бути переглянута в порядку, передбаченому главою 33 КПК, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись статтями 444, 445, 450, 451 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_5, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6, у допуску справи за його скаргою на постанову в.о. Бориспільського міжрайонного прокурора від 19 серпня 2014 року до провадження Верховного Суду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_12 ОСОБА_9

ОСОБА_13 ОСОБА_14