Апеляційний суд Житомирської області
1-го Травня, 24, тел. 47-26-44
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2008 року м.
Житомир

Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Мельничук Н.М.

суддів: Ткача C.O., Захарчука С. В.

з участю:

прокурора Воронухи
Д.С. засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому
судовому засіданні в залі суду кримінальну справу

за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Малинського районного суду від 02 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженцяАДРЕСА_1
мешканця села АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не працюючого, відповідно до ст. 89
КК України не судимого,

засудженого за ст.
121 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження, уродженця села

АДРЕСА_3

області, мешканця АДРЕСА_4

АДРЕСА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 не працюючого, розлученого, відповідно до ст. 89
КК України не судимого, засудженого
за ст.
121 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі.

Суд визнав ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 винними і засудив за те, що вони 30 березня 2007 року близько 13 год., в стані
алкогольного

Справа № 11 -47

Головуючий у 1 інстанції
суддя Тимошенко
А.О.

Категорія: 121 ч. 2 КК

Доповідач у 2 інстанції
суддя Ткач C.O.

2

сп'яніння, у
будинку АДРЕСА_5 що належить ОСОБА_3 -
бувшій співмешканці ОСОБА_2, умисне побили потерпілого ОСОБА_4 який на даний час співмешкає з власницею
будинку.

Внаслідок нанесених засудженими побоїв, ОСОБА_4. отримав тяжке тілесне ушкодження
небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді: поверхневої забійної рани
на лобі, синця на нижніх повіках обох
очей, поверхневих забійних ран обох
рук, синця на правому плечі, поверхневих забійних ран обох гомілок, гематоми верхнього полюсу лівої нирки, перелома 6 ребра зліва по середній під пахвинній лінії, забою перенхіми нижньої долі лівої
легені, закритої тупої травми черевної
порожнини з розривом передньо-бокової поверхні правої долі печінки, оболонки печінкового кута товстого
кішківника, розриву в ділянці воріт та
нижнього поясу селезінки, які
супроводжувались внутрішньо-черевною кровотечею та масивною крововтратою.

В апеляції засудженийОСОБА_1. просить змінити вирок
суду, пом'якшить призначене покарання.
Мотивує тим, що його роль у злочині
другорядна, він засуджується
вперше, вину визнав, щиро кається, потерпілий претензій до нього не має.

Вирок суду щодо ОСОБА_2 не
оскаржується.

Заслухавши доповідача,
засудженого ОСОБА_1, міркування
прокурора про законність вироку суду,
перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 в
умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4. тяжкого тілесного ушкодження
небезпечного для життя в момент заподіяння,
групою осіб, є
обгрунтований, правильний, відповідає фактичним обставинам
справи, стверджується дослідженими
судом доказами.

На обґрунтування свого висновку суд послався на показання
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які вину
визнали частково, однак не заперечили
факту побиття ОСОБА_4..
Свої діїОСОБА_1. пояснив агресивною поведінкою
потерпілого. Під час досудового слідстваОСОБА_1. також всіляко зменшував свою
роль у вчиненому, стверджував, що бив потерпілого ОСОБА_2, а він лише
приймав міри до припинення насильства.

Суд дав належну оцінку
показам засудженого, розцінив їх як
намір пом'якшити покарання. Прийняв до уваги покази потерпілого ОСОБА_4., свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6
висновок експертизи та інші матеріали справи, які у сукупності спростовують покази
ОСОБА_1 та доводять його винність у вчиненні інкримінованого злочину.

3

Так, потерпілий ОСОБА_4.
показав, щоОСОБА_1. 30 березня 2007 року зайшов з ОСОБА_2 до будинку ОСОБА_3поАДРЕСА_5 Підійшовши до нього ОСОБА_2 вдарив палицею по голові, збив з ніг. Далі били вдвох руками і ногами
по всьому тілу у будинку, пізніше
витягнули на вулицю, де вдвох
продовжували бити, у тому числі і
дерев'яними палицями.

Суд також правильно послався на показання свідка
ОСОБА_5 яка повністю підтвердила покази
потерпілого. Ствердила, щоОСОБА_1. не
відтягував ОСОБА_2 від ОСОБА_4 а разом з ним злагоджено бив потерпілого руками, ногами і палицею в будинку і на вулиці.
Пізніше, вона використані засудженими
палиці із слідами бурого кольору похожими на кров, видала працівникам міліції.
Своїм висновком експерт ствердив, що
пляма бурого кольору є кров'ю людини і її походження від ОСОБА_4. не
виключається ( а. с. 109-111).

Свідок ОСОБА_6 показав,
що забрав побитого ОСОБА_4 до свого господарства, надав можливість переночувати йому у хліві.
Наступного дня стан здоров'я потерпілого став тяжким, тому викликали швидку допомогу.

Згідно висновку експертизиНОМЕР_1від 23 травня 2007
року, тілесні ушкодження у ОСОБА_4.
могли утворитись за обставин та в термін,
що вказаний потерпілим, при чому їх утворення при падінні з
положення стоячи не можливе.

У п. 10 висновку експерт виключає отримання потерпілим
тяжких тілесних ушкоджень за обставин,
вказаних засудженими ОСОБА_1і ОСОБА_2 при відтворенні обстановки та
обставин події, що також спростовує
покази ОСОБА_1 ( а. с. 114-121 ).

Наведеними доказами суд спростував покази засудженого
ОСОБА_1 про те, що він розбороняючи
вдарив ОСОБА_4. чотири рази. Із них: один раз рукою у плече, два рази в обличчя. Палицею, взагалі не бив.

Враховуючи наведене,
колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.
121 ч. 2 КК України, покарання
винному призначив з дотриманням вимог
ст. 65 КК України, близько мінімального строку, передбаченого у санкції статті Особливої
частини КК України, що передбачає
відповідальність за вчинений злочин.

Суд першої інстанції мотивував призначення винному
покарання у виді позбавлення волі.

Згідно матеріалів
справиОСОБА_1. вчинив тяжкий злочин, у
стані алкогольного сп'яніння,
працездатний, однак суспільно
корисною

4

працею не займається, вину фактично не визнав, у справі відсутні обставини, які пом'якшують покарання.

За наведених обставин
доводи ОСОБА_1 безпідставні.

Колегія суддів
не встановила підстав
для зміни вироку
суду, пом'якшення призначеного
покарання. Призначене судом першої інстанції покарання вважає необхідним і
достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію засудженого
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Малинського районного суду від 02 листопада 2007 року щодо нього - без
зміни.