Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючого - судді Лисяк Г.І.

при секретарі Теплих О.В., Норчук Р.В.

за участю прокурора Павлишина В.І.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залу Хмельницького міськрайонного суду справу про обвинувачення:

-ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Немиченці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого,

-ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, уроженця с. Богданівці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ст. ст. 127 ч.2, 122 ч.1, КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 23 на 24 червня 2009 р. ОСОБА_3, перебуваючи в с. Куравечка Волочиського району Хмельницької області і зустрівши поблизу господарства № 22 по вул. Лесі Українки ОСОБА_5, з яким перебував у неприязних відносинах, підбіг до нього і, застосовуючи фізичне насильство, завязав йому очі спортивними штанами та змусив сісти в салон свого автомобіля НОМЕР_1 з метою покарання за неправомірні на його думку дії, залякування та примусового вивезення з села. На вказаному автомобілі ОСОБА_3 привіз ОСОБА_5 з завязаними очима на ст. Богданівці Хмельницького району, де, забравши з дому ОСОБА_4 і ОСОБА_6, доправив його до належного останньому гаража.

Прибувши на місце, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою завели ОСОБА_5 в гараж та з метою покарання за неправомірні на їх думку дії в період перебування потерпілого в с. Куравечка і залякування почали наносити йому удари ногами та руками по різних частинах тіла, від яких він неодноразово падав на бетону підлогу та терпів сильний фізичний біль. Після цього ОСОБА_3, продовжуючи знущатись над ОСОБА_5, наказав йому лягти на підлогу і справив на нього природні потреби, принижуючи людську гідність останнього та завдаючи моральних страждань. Надалі він примусив останнього написати розписку про добровільне покінчення життя самогубством та наказав йому повішатись, поставивши стілець під металевим стержнем, який був прикріплений до деревяної стелі. В цей час ОСОБА_4, діючи узгоджено з ОСОБА_7, підійшов до ОСОБА_5, надів йому на шию краватку, яку знайшов в гаражі, і дав йому знайдену там же мотузку. Не маючи змоги протистояти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 привязав мотузку до краватки, а потім до металевого стержня, який був прикріплений біля стелі, та підвішався. Проте, не витримавши ваги тіла ОСОБА_5, мотузка розірвалася і останній впав на підлогу та, вдарившись, втратив свідомість. Після того, як він прийшов до тями і сів навколішки, до нього підійшов ОСОБА_4, який діючи узгоджено з ОСОБА_7, надів на ОСОБА_5 шину від мотоцикла, та продовжив наносити йому руками удари по тілу, від яких він неодноразово падав на підлогу. Внаслідок наведених умисних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани слизової оболонки нижньої губи, саден шкіри лівого передпліччя, поверхневої рани шкіри середньої третини шиї та струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, а також закритого перелому 11- го ребра лівої половини грудної клітки, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Будучи допитаним в суді з приводу предявленого обвинувачення, підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєних злочинах не визнав, показавши, що 16 червня 2009 р. він, приїхавши в село до своїх батьків, зустрівся з натовпом людей, які вимагали від нього забрати з села його працівника ОСОБА_5 Зустрівшись з останнім, вони почали битися. Після бійки, свідком якої був ОСОБА_8, він надав можливість потерпілому вмитися, переодягтися в сухий одяг та запропонував йому завезти його додому. Проте, ОСОБА_5 відмовився від вказаної пропозиції і він вирішив завести його до Гриневича в с. Богданівці, за рекомендацією якого він прийняв його на роботу. По дорозі він подзвонив до ОСОБА_4 і запропонував йому зустрітися. Попивши всі разом кави біля коску, він з Гриневичем пішов в гараж останнього подивитися на замовлені ним стільці. За ними до гаража підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В гаражі ОСОБА_5 почав молитися та вибачатися за заподіяне ним зло. В цей час до нього зателефонувала дружина і він вийшов з гаража. Згодом він почув, як в гаражі щось впало і він зайшов в середину. Та він побачив ОСОБА_5, який лежав на підлозі та витирав губу. Він вдарив його по обличчю, щоб привести до тями, та відвів вмитися. Оскільки в нього з потерпілим в с. Куравечка відбулася бійка, він на відшкодування потерпілому в звязку з цим моральної шкоди передав 400 гривень.

Будучи допитаним в суді з приводу предявленого обвинувачення, підсудний ОСОБА_4 своєї вини у скоєних злочинах не визнав, показавши, що дійсно 16 червня 2009 р. він після опівночі зустрівся ОСОБА_7, який був у товаристві Гриневича, Олега та потерпілого. На автомобілі ОСОБА_7 вони всі разом підїхали до бару, а в послідуючому пішли в гараж Гриневича. Там потерпілий з метою протверезіння попросив ОСОБА_3 облити його водою, що він і зробив. При цьому він говорив різні нісенітниці, розповідав про наявність у нього проблем та, написавши розписку, сам взяв краватку та намагався повішатись. Намагаючись посміятись з поведінки потерпілого, він надів на нього шину від мотоцикла. Особистого конфлікту з потерпілим у нього не було.

Проте, суд критично відноситься до наведених показів підсудних і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за споєння тяжкого злочину, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних по справі та досліджених в суді узгоджених між собою доказів:

-детальними показаннями в суді та в ході попереднього слідства потерпілого ОСОБА_5 про свою роботу у ОСОБА_3, своє повідомлення іншого співвласника ферми про продаж ним свиней. Згодом йому стало відомо, що між співвласниками ферми відбулася сварка і ОСОБА_7, озлобившись на нього, хоче з ним поквитатись. Переховуючись майже тиждень від нього, він ввечері 23 червня 2009 р. йшов до свого знайомого і зустрівся з ОСОБА_7, який відразу підбіг до нього та почав бити. При цьому він намагався втекти, але ОСОБА_3 зловив його, натягнув йому на голову штани, та затягнув його в свій автомобіль. На автомобілі він повіз його в невідомому напрямку, зупиняючись по дорозі та підбираючи кількох чоловік. Згодом його вивели з автомобіля та завели в приміщення, де ОСОБА_3 наказав йому зняти з голови штани. Зробивши це, він побачив, що знаходиться в гаражі, а поряд з ним знаходяться ОСОБА_6, Томчишин, ОСОБА_3, та ще один невідомий йому хлопець, якого звали ОСОБА_9. ОСОБА_3 звинувачуючи його у розваленому бізнесі, запропонував позбавити його життя шляхом утоплення або повішання, але інші присутні промовчали. Після цього ОСОБА_3 пішов в свій автомобіль, дістав папір та ручку і він написав розписку про добровільне покінчення з життям. Забравши в нього вказану розписку, ОСОБА_3 запропонував йому розповісти хлопцям, як він його видав співвласниці свиноферми. Після цього ОСОБА_3 наказав йому лягти на підлогу, і справив йому спочатку на живіт, а потім на обличчя природні потреби та запропонував так само вчинити іншим, але вони відмовились.Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почали наносити йому удари ногами та руками по різних частинах тіла, від яких він неодноразово падав на бетонну підлогу. Коли ОСОБА_4 вдарив його трубою, він відчув сильний біль. ОСОБА_3 знайшов в гаражі краватку і надів її йому на шию, а Томчишин підійшов та затягнув її так, що він захрипів. ОСОБА_10 поставив стілець під прикріпленою до стелі металевою трубою запитав чого він чекає. Побоюючись сильного побиття та інвалідності, він виліз стілець почав привязувати краватку то турніка, але йому це зробити не вдалось, так як вона була короткою. Побачивши це ОСОБА_4 вказав на замалі розміри краватки та наніс йому удар по спині від якого він впав на землю. Продовжуючи свої дії Томчишин знайшов мотузку та вдав її ОСОБА_10, а той в свою чергу передав йому. Після цього він самотужки привязав до краватки, яка знаходилась в нього на шиї, один кінець мотузки, а інший до металевої труби, але продовжив стояти на стільці. ОСОБА_10 почав голосно кричати до нього і він, побоючись лишитись інвалідом, двічі намагався, присідаючи, повішатись. Згодом, підтягнувся руками до турніка, він самостійно штовхнув ногами стілець і відпустив руки. При цьому краватка натягнулась і він повис на мотузці з краваткою. Проте, через кілька секунд мотузка не витримала навантаження та розірвалась і він впав та ударився головою об бетону підлогу, втративщи свідомість. До тями він прийшов від від того, що йому хтось дає ляпаси. В цей час ОСОБА_10 наказав йому встати. Коли він піднявся в напівприсяді, до нього підійшов Томчишин, натягнув на нього шину від мотоцикла та вдарив ногою в живіт, від чого він впав. В цей час у нього з носа та з рота пішла кров і він знову присів. Надалі до нього підійшов ОСОБА_10 та підняв його на повний зріст, а Темчишин почав наносити удари руками по обличчю і знову ніс йому удар ногою в живіт. Від його ударів він закричав від болю та впав. Після цого ОСОБА_10 вивів його на вулицю до колонки, яка знаходиться неподалік гаража, та надав можливість вмитися. Згодом він знову привів його до гаража, де ОСОБА_6 запропонував йому одягти сухий одяг. Після того як він перевдягнувся, всі сіли в автомобіль ОСОБА_10 і останній розвіз присутніх по домах, а його завіз в с. Куравечка, повідмивши про свій приїзд через три дні. Два дні по тому він знаходився у свого знайомого, а на третій день поїхав в Хмельницьку міську лікарню, де його поклали в травматологічне відділення. Твердження ОСОБА_7 про те, що вказані події відбувалися 16 червня 2009 р. і тілесні ушкодження йому заподіяли за інших обставин не відповідають дійсності. В нього дійсно за тиждень до вказаних подій відбулася сутичка з мешканцями с. Куравечка і один із них дав йому ляпаса по обличчю. Проте, від даного ляпаса, ніякої болі він не відчув і тілесних ушкоджень у нього не було //а.с.76-78/;

-протоколом та оглянутим в суді відеозаписом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_5, в ході якого останній підтвердив свої показання в ході попереднього слідства на місці скоєного злочину /а.с.99-101/;

-протоколом огляду гаражного приміщення Гриневича та виявлення при цьому ганчірки з кровю, розірваної мотузки, металевого стержня /а.с. 12-21/;

-висновком судово-імунологічної експертизи, згідно якої на ганчірці, яка була виявлена під час огляду місця події в гаражному приміщенні, виявлено кров ОСОБА_5 /а.с.61-63/;

-показаннями в ході попереднього слідства свідка ОСОБА_8 про відсутність у потерпілого ОСОБА_5 явних тілесних ушкоджень до його сутички з ОСОБА_7, повернення потерпілого після сутички побитим /а.с. 89/;

-показаннями в ході попереднього слідства та в суді свідка ОСОБА_6 про відомі йому причини та обставини написання потерпілим розписки щодо добровільного покінчення з життям, повішання в його гаражі за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_4 /а.с. 84-85/;

-висновком судово-медичної експертизи № 1556 від 17 липня 2009 р. про виявлення у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді поверхневої рани слизової оболонки нижньої губи, саден шкіри лівого передпліччя, поверхневої рани шкіри середньої третини шиї та струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, а також закритого перелому 11- го ребра лівої половини грудної клітки, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості з заподіянням їх під час та за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи /а.с.35-36/;

-показаннями в суді експерта ОСОБА_11 про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись саме у зазначенні ним дні, оскільки при заподіянні їх за тиждень раніше, частину з них не можна було б виявити взагалі;

-іншими матеріалами справи.

Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, у суду не виникає сумнівів щодо достовірності показань потерпілого ОСОБА_5 про причини та обставини його катування ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки його детальні показання співпадають з первинними поясненнями з цього приводу як підсудного ОСОБА_4 так і свідка ОСОБА_6 Що стосується дати вказаних подій, то суд, не виключаючи конфлікту потерпілого з мешканцями с. Куравечка 16 червня 2009 р., підтвердженого показаннями в суді свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_9, не приймає до уваги твердження підсудних про дату інкримінованих їм подій в цей же день, оскільки вони спростовуються як показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_8, первинними поясненнями ОСОБА_6 з зазначенням дати подій 23 червня 2009 р., так і поясненнями в суді експерта ОСОБА_11 щодо неможливість виявлення ряду наявних у потерпілого тілесних ушкоджень з додатковою давністю їх заподіяння у 7 днів. До того ж сам ОСОБА_4, вказував в своїх первинних поясненнях обставини катування потерпілого саме в ніч з 23 на 24 червня 2009 р.

Таким чином, вина підсудних у скоєнні вказаних злочинів доведена і вони підлягають притягненню до відповідальності за скоєне згідно вимог закону.

Дії підсудних:

-за ст. 127 ч.2 КК України як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, вчинені за попередньою змовою групою осіб;

-за ст. 122 ч.1 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя

органами попереднього слідства кваліфіковані вірно.

По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудних 20 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної злочином. З врахуванням доведеності вини останніх у стражданнях потерпілого, суд визначає розмір заподіяної йому моральної шкоди у 5000 грн. 00 коп. При цьому, враховуючи передачу потерпілому ОСОБА_3 400 грн. 00 коп. в рахунок компенсації завданих страждань, суд приходить до висновку про стягнення з підсудних в солідарному порядку 4 600 грн. 00 коп.

При обранні виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особи винних.

Суд враховує, молодий вік підсудних, наявність у ОСОБА_3 сім»ї, неповнолітньої дитини, факту передачі ним потерпілому 400 грн. 00 коп. в рахунок компенсації заподіянної ним шкоди і враховує вказані обставини пом»якшуючими їх вину

Обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність підсудних, в суді не встановлено.

Враховуючи наведене, цинізм обставин катування потерпілого, суспільну небезпечність скоєних підсудними злочинів, суд приходить до висновку про обрання їм міри покарання у вигляді позбавлення волі реально.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4:

-за ст. 127 ч.2 КК України ( в редакції закону станом на від 7 травня 2008 р.) на 4 років 6 місяців позбавлення волі кожного,

-за ст. 122 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі кожного.

Згідно ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі кожному.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередньою, підписку про невиїзд.

Речовий докази по справі знищити.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_5 4600 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: Лисяк Г.І.