Ухвала

Іменем України

12 лютого 2008
року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Шеніна
П.О., Ткаченка В.Л.

з участю адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада
2007 року.

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець та житель
АДРЕСА_1, працює оператором Городницької
середньої школи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не
судимий ,-

засуджений за ст. 125 ч. 1 КК України на 8 місяців
виправних робіт за місцем його роботи із відрахуванням 10% із суми його
заробітку в дохід держави.

Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3. 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід
ОСОБА_2. залишено попередній - підписку про невиїзд.

Як визнав суд, 16 квітня 2007 року близько 20 години, ОСОБА_2., перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_2, де

Справа №11-929/88-08 р. Головуючий у суді 1-ї інстанції Заполовський В.Й.

Категорія: ст. 125 ч. 1 КК України Доповідач Ткаченко В.Л.

2

знаходилась потерпіла ОСОБА_3.,
з якою тривалий час
останній проживав у незареєстрованому шлюбі, і який в зазначений період
за цією адресою не проживав.

Зайшовши в
будинок, ОСОБА_2. на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_3. влаштував сварку, а
потім стягнув останню з дивана і руками та ногами наніс потерпілій ОСОБА_3
удари в область голови, заподіявши їй тілесні ушкодження, які належать до
легких тілесних ушкоджень.

В апеляції
засуджений ОСОБА_2. не погоджуючись із законністю вироку, просить його
скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. При цьому, засуджений
вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне
порушення вимог кримінально-процесуального закону. Вказана невідповідність
полягає у тому, що 16.04.2007р. він не був присутнім в будинку де перебувала
ОСОБА_3.. А порушенням вимог кримінально-процесуального закону є порушення його
права на захист, а сама справа стосується розподілу спільного майна.

Заслухавши
доповідь судді, думку засудженого, який підтримав свою апеляцію, захисника
засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції
доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Хоча засуджений
ОСОБА_2. вину в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій
ОСОБА_3 не визнав, проте висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні
зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та є обґрунтованим.
Дії ОСОБА_2. кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України правильно.

Показання
потерпілої ОСОБА_3. узгоджуються із показаннями свідків: ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. про присутність ОСОБА_2. в той день на місці злочину і повністю
підтверджуються висновками судово-медичної експертизи та матеріалами справи.
Доводи захисника про невідповідність
висновку СМЕ № 302 від 01.11.2007р. часу події 16.04.2007р. -
спростовуються наявністю акта судово-медичного обстеження № 291 проведеного
18.04.2007р. (а.с. 5 відмовного матеріалу).

Посилання засудженого
ОСОБА_2. на те, що під час судового розгляду було порушено його право на захист
є надуманими. В протоколі судового засідання зазначено, що свої права він буде
захищати самостійно і від послуг захисника відмовляється ( а.с. 16 ) .
Покарання ОСОБА_1. призначено відповідно до ст..65 КК України і вважати його надмірно суворим -підстав
немає.

Питання
апеляційних вимог, що пов'язані із розподілом майна -вирішуються у порядку
цивільного судочинства.

3

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2залишити без задоволення, а
вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2007 року щодо нього - без зміни.