Справа № 136/195/14-к
В И Р О К
іменем України

"19" лютого 2014 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець кримінальне провадження №0000009 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Олександрівка, Семенівського району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого , одруженого, освіта середня, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

За участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

з боку захисту : обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

08.01.2014 року, близько 11.00 год. в с. Ганнівка, Липовецького району, Вінницької області, Галутва ОСОБА_7 маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , підійшовши до підсобного приміщення та відкривши вхідні двері, які були зачинені на металевий засув, таємно проник всередину приміщення, звідки здійснив крадіжку зерна пшениці загальною вагою 250 кг., вартість якого згідно довідки виданої Липовецькою районною спілкою споживчих товариств №4-04 від 15.01.2014 року становить 425 грн. , заподіявши матеріальної шкоди ОСОБА_8 , на вищевказану суму. Після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, факт та обставити злочину підтвердив та пояснив, що дійсно вчинив дану крадіжку . Просив не карати суворо, врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному та повністю відшкодував заподіяну шкоду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою: крадіжка, поєднана з проникненням в інше приміщення..

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а санкція даної статті передбачає лише позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Від вчинення даного кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, потерпілому відшкодована заподіяна шкода, претензій до обвинуваченого він не має, просить його суворо не карати..

Тому суд вважає, що ОСОБА_6 , .слід призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, похилий вік обвинуваченого, - суд прийшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання . І тому, на підставі ст.75 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, СУД

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України , наступні обов`язки:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи
До набрання вироком законної сили залишити без змін обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд. Після закінчення цього строку, вирок набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на вирок суду.

Копію вироку вручити обвинуваченому і прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, надіслати копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1