Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/441/15-к
Провадження № 1-кп/483/71/2015
ВИРОК
Іменем України
26 травня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 06 березня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Куцуруб, Очаківського району, Миколаївської області, є громадянином України, не одружений, має базову загальну середню освіту, не працює, раніше судимий:

- 23 квітня 2004 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 10 лютого 2010 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 03 серпня 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 21 грудня 2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 297, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок було змінено перекваліфіковано ч. 2 ст. 297 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, виключено ст. 71 КК України, застосована ч. 4 ст. 70 КК України до відбування покарання призначено - 4 роки позбавлення волі;

- 05 червня 2014 року постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області звільнений з місць позбавлення волі згідно п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію» з невідбутим строком 1 рік 1 місяць 9 днів;

- 22 січня 2015 року Очаківськім міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 06 березня 2015 року Очаківськім міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України -

в с т а н о в и в :
03 березня 2015 року ОСОБА_4 , який раніше судимий за корисливі злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи за згодою власниці ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав ноутбук марки «SAMSUNG NP-R523L», вартістю 5000 грн, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій матеріальний збиток на суму 5000 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, винним себе не визнав та показав, що 03 березня 2015 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , куди пізніше також прийшла ОСОБА_9 . Всі вони розпивали алкогольні напої. Коли спиртне закінчилося, обвинувачений пішов додому, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли до квартири останньої, щоб продовжити вживати спиртне. Пізніше до квартири ОСОБА_6 прийшов і сам ОСОБА_4 . На той час все спиртне вже закінчилося і ОСОБА_11 запропонувала продати ноутбук, що належав її доньці ОСОБА_7 , пояснивши, що з донькою вона все залагодить. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_10 продали ноутбук ОСОБА_12 за гроші в сумі 500 грн і повернулися до квартири ОСОБА_13 . Всі отримані за ноутбук гроші вони того ж вечора витратили на алкогольні напої. ОСОБА_10 про належність ноутбуку ОСОБА_7 не знав, оскільки не був присутній під час розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 ..
Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині не визнав, його вина повністю підтверджується даними ним суду показаннями та сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_15 дав показання, що приблизно два місяці назад до нього на автовокзалі в м. Очакові підійшов обвинувачений та запропонував придбати ноутбук, пояснивши, що цей ноутбук належить його дружині. Свідок погодився та придбав в ОСОБА_4 ноутбук за кошти в сумі 500 грн.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що в один з днів березня вона разом із ОСОБА_4 перебувала в приміщенні своєї квартири, де вони вживали алкогольні напої. Коли приблизно о півночі вона прокинулася, то виявила нестачу мобільного телефону. Коли приїхали співробітники міліції, вона також виявила нестачу ноутбука, який належав її доньці ОСОБА_7 . Подробиці подій того вечора ОСОБА_6 не пам`ятає.
Окрім показань свідків, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними по справі в порядку ст. ст.84-86, 91-93 КПК України, письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 , згідно з яким остання звернулася із заявою про викрадення в неї ноутбука вартістю 5000 грн;
· протоколом огляду ноутбука від 06 березня 2015 року з фототаблицею, з якого вбачається що в присутності свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 був оглянутий ноутбук марки «Samsung» модель NP-R523L чорного кольору, який переданий ОСОБА_7 ..
Досліджені під час судового розгляду документи та показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_15 узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого про те, що отримання ноутбуку від матері потерпілої не є крадіжкою.
Так, обвинувачений дав показання, що йому на момент продажу ним ноутбуку було відомо, що цей ноутбук належить ОСОБА_7 . Остання, зі слів ОСОБА_6 , перебувала за межами України, а відтак не знала та не могла знати про крадіжку. Згоду на продаж ноутбуку ОСОБА_7 . ОСОБА_4 не давала.
Крім того, під час продажу ноутбуку ОСОБА_15 . ОСОБА_4 свідомо приховав ім`я власника ноутбуку, повідомивши, що він належить його дружині.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
Дії обвинуваченого, що виразилися у таємному викраденні майна, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, його особистість, зокрема те, що він є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, як обставини, що його обтяжують.
За таких обставин суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України відповідатиме принципу справедливості та невідворотності покарання.
Судом встановлено, що вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі та ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Крім того, вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2015 року призначає покарання шляхом часткового їх складання, після чого на підставі ст. 71 КК України частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року та відраховує покарання з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 16 березня 2015 року.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальних витрат немає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законно сили слід залишити без змін.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2015 року шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 16 березня 2015 року.

Запобіжний захід тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речовий доказ: ноутбук марки «Samsung» модель NP-R523L, що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: