Справа № 463/478/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/565/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження № 0000204 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка-Опарська, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, вдівця, на даний час не працюючого, до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення працюючого водієм ТзОВ "Міра і К", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 286 КК України

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

представника

цивільного відповідача ОСОБА_11

за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ТзОВ "Міра і К" ОСОБА_11 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три ) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася.
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» на користь потерпілого ОСОБА_9 12 315 гривень (дванадцять тисяч триста п`ятнадцять гривень) майнової шкоди та 300 000 гривень (триста тисяч гривень) моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовлено у зв`язку з безпідставністю.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 05 квітня 2014 року о 07 годині 00 хвилин, керуючи автобусом «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним у місті Львові по вулиці Личаківській у напрямку до центру міста, при проїзді її ділянки в районі будинку № 193, порушив вимоги Р 1 п. 1.5; Р 2 п. 2.3 б),д); Р 31 п. 31.1, 31.4.1 а), в) Правил дорожнього руху України та Розділу 2 п.п. 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції водія автобуса на регулярному міському маршруті, затвердженої директором ТзОВ «Міра і К», які виразилися в тому, що він перед виїздом на лінію, не перевіривши технічний стан автобуса «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, її змін та не стежив за технічним станом керованого ним транспортного засобу, який експлуатував із технічними несправностями гальмівної системи у вигляді часткової відмови внаслідок зміни її конструкції (перерізаною електричною проводкою датчиків АБС усіх коліс) та розслоювання верхнього каркасу гумового шлангу переднього правого колеса, що призвело до просочування робочої гальмівної рідини, і, як наслідок, втрати ефективності її роботи, що він мав можливість виявити під час виїзду із гаражу на лінію та подальшої експлуатації автобуса. Це призвело до того, що під час натискання на педаль робочого гальма для зменшення швидкості, гальмівна система автобуса «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 спрацювала неефективно, що в свою чергу вимусило водія ОСОБА_6 , з метою уникнення наїзду на попутні транспортні засоби та пішоходів, які знаходилися на проїзній частині дороги попереду нього, змінити напрямок руху праворуч, внаслідок чого він виїхав за межі проїзної частини на правий по напрямку його руху тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 та дерево. Внаслідок наїзду пасажир автобуса «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 згідно висновку експерта № 325/2014 судово - медичної експертизи від 28.08.2014 отримав: перелом тіла нижньої щелепи справа та переломи суглобових паростків нижньої щелепи з обох сторін, які утворились від контакту з тупими предметами, від удару підборіддя до виступаючих частин салону автобуса, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, а пішохід ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 297/2014 судово-медичної експертизи від 06.05.2014 отримала наступні тілесні ушкодження: при зовнішньому дослідженні - садно в виличній ділянці лицевого черепу справа, садно біля зовнішнього краю верхньої губи справа, точкові, садна і поверхневі рани на тильній поверхні правої кисті, садно на передній поверхні лівої гомілки на рівні верхньої треті, розташоване на відстані 29см від підошовної поверхні стопи до нижнього краю, садна на передній поверхні верхньої треті правої гомілки, розташовані на відстані 35 см від підошви стопи до нижнього краю, відкритий перелом лівої велико та малогомілкової кісток з раною по задньо-боковій поверхні, рана на задній поверхні у верхній треті правої гомілки; При внутрішньому дослідженні - підшкірний крововиливи в м`які тканини лівої потиличної ділянки голови, крововиливи в м`які оболонки головного мозку-базальний субарахноїдальний крововилив, крововилив під м`якими оболонками півкуль мозочка по нижньому краю, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах спини зліва з висотою розташування від підошви стопи до нижнього краю 120см, крововилив в м`яких тканинах в поперековій ділянці зліва з переходом на м`які тканини сідниці з висотою розташування 74см від підошви стопи до нижнього краю, переломи лівих ребер-з 1 -го по 10-е включно по лопатковій лінії (непрямі) та ребер з 1 - го по 10-е включно по середньо-пахвинній лінії з грубим пошкодженням пристінкової плеври та крововиливами в міжреберні м`язи (прямі); вертикальний перелом симфізу лобкового зчленування з розходженням і крововиливами в оточуючи м`які тканини, крововилив під вісцеральну плевру лівої легені та пошкодженнями по зовнішньо-боковій поверхні обох часток, з крововиливами в ділянках пошкоджень, крововиливи в прикореневі ділянки легень, в клітковину середостінь, травматичний розрив серця і навколосерцевої сорочки, крововилив в ліву плевральну порожнину - гемоторакс об`ємом 1.5 л згортків і рідкої темної крові, крововилив біля верхнього полюсу лівої нирки. Виявлені тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_12 характерні для тупої травми, могли утворитися в короткому проміжку часу і в швидкій послідовності до настання її смерті в результаті контактної взаємодії з тупими виступаючими частинами автомобіля вагонного типу (за обставинами даного випадку викладеними наїзду автобусу «Богдан А 09202») характерні для дорожньо-транспортної пригоди. Тупа поєднана травма голови, грудної клітки з пошкодженнями внутрішніх органів, а також ушкодження, що були виявлені при зовнішньому дослідженні трупа являються прижиттєвими, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою, в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на момент її спричинення. Виходячи з локалізації, висот розташування ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_12 , слід рахувати, що на момент первинного контакту із транспортним засобом вона могла перебувати у вертикальному положенні і повернута лівою задньо-боковою поверхнею тулуба до тупих виступаючих частин автобуса. Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.
На вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 травня 2015 року представник цивільного відповідача ТзОВ "Міра і К" подала апеляційну скаргу.

Представник цивільного відповідача у своїй апеляційній скарзі не погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди та вважає, що саме визнаний товариством розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 150000,00 грн. відповідає обставинам справи.

Апелянт вважає, що, виходячи із аналізу обставин дорожньо-транспортної пригоди, мотивів викладу завданої моральної шкоди, заявлений потерпілим розмір моральної шкоди та розмір її, визначений судом, є значно завищеними в порівнянні із дійсним розміром спричиненої шкоди, так, як для налагодження своїх попередніх і життєвих зв`язків, усталеного способу життя потерпілому в якості компенсації за прикладені для цього зусилля достатньо було б грошової компенсації в розмірі частково визнаного товариством заявленого цивільного позову.
У зв`язку з наведеним просить змінити вирок в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_9 , а саме: цивільний позов задоволити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, майнову шкоду в розмірі 12 315 (дванадцять тисяч триста п`ятнадцять) гривень 00 копійок, в решті позовних вимог відмовити.
На зазначену апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 подав заперечення, у якому просить вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2015 року залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника цивільного відповідача ОСОБА_11 на підтримку своєї апеляційної скарги; пояснення представника потерпілого ОСОБА_10 та думку прокурора, які вважають вирок суду законним, обґрунтованим і просять залишити його без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки апеляційна скарга на вирок суду щодо ОСОБА_6 буда подана лише представником цивільного відповідача ТзОВ "Міра і К", а іншими учасниками судового провадження апеляційні скарги не подавалися, з урахуванням змісту п. 9 ч. 1 ст. 393 КПК України, згідно якого, цивільний відповідач або його представник може подати апеляційну скаргу на рішення суду лише в частині, що стосується вирішення цивільного позову, кримінальне провадження здійснюється апеляційним судом лише в означеній частині, і питання щодо фактичних обставин вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, кваліфікації її дій та призначеного останньому покарання не розглядаються.
Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування суд першої інстанції, з дотриманням вказаної норми Закону, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вірно визначив розмір та стягнув на користь потерпілого завдану останньому злочином моральну шкоду.
Зокрема, суд вірно встановив той факт, що внаслідок винних дій обвинуваченого, який на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Міра і К», що підтверджується його трудовою книжкою та наказом про прийняття його на роботу №99 від 21.03.2014 року потерпілому було завдано моральну шкоду, яка полягала в тому, що будучи студентом він втратив матір, а через пів року помер його батько, на даний час особа є студентом другого курсу коледжу, крім стипендії та допомоги, яка виплачується при втраті годувальника інших джерел заробітку особа не має. Він зазнав значних фізичних, душевних, психічних страждань, внаслідок смерті матері, дані обставини призвели до складних вимушених змін у його житті. Разом з тим, задовольнивши позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково на суму 300 000 грн. суд також виходив з того, що ні потерпілим, ні його представником не було надано суду належних та допустимих доказів того, що смерть батька була в причиновому зв`язку зі смертю його матері.

З огляду на наведене апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТзОВ ОСОБА_11 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4