справа 1 -192/2002
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007
року.

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Кушнір Н.В.

при секретарі Шевцової Р.В.

з участю прокурора Ідрісова P.M.

представника потерпілої ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця
с.Макотерти Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина
України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого
по АДРЕСА_1, раніше судимого

17 вересня 1980
року Алмаатинським військовим судом за п."а" ст.236, п."а"
ст.233 КК Української РСР до трьох років позбавлення волі,

27 січня 1988
року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.215-3 КК України до шести років позбавлення
волі з конфіскацією всього належного йому майна,

25 березня 1994
року Ківерцівським районним судом Волинської області за ст. 183-1 КК України із
застосуванням ст.43 КК України до шести місяців позбавлення волі,

02 червня 1995 року Рожищенським
районним судом Волинської області за ч.3 ст.140,

ч.2 ст.143 КК України до чотирьох років позбавлення
волі,

15 березня 1999 року Рівненським районним судом
Рівненської області за ч.3 ст.81,

ч.3 ст.140 КК України
до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією

всього належного
йому майна, умовно-достроково звільнений 24.01.2002 року згідно

постанови
Сарненського районного суду Рівненської області від 16.01.2002 року з

невідбутим
строком покарання 10 місяців 8 днів,

12 грудня 2002
року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.15
ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до п"яти років
шести місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 29.06.2006 року
згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 22.06.2006
року з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 1 день,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

01 лютого 2007
року біля 12 годин ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, з
метою крадіжки чужого майна прибув до господарства ОСОБА_3., що поАДРЕСА_2, де,
скориставшись відсудністю стороніх осіб та господаря, шляхом розбиття скла
вікна проник в приміщення житлового будинку, звідки повторно таємно викрав

84 кг. волоських
горіхів по ціні 8 грн. за 1 кг. на суму 672 грн., які знаходилися в трьох
поліетиленових та одному тканому мішках по ціні 1 грн. 20 коп. за один мішок на
суму 4 грн. 80 коп., всього викравши майна на загальну суму 676 грн. 80 коп.

Крім того, 13
лютого 2007 року біля 22 години ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, з метою крадіжки чужого майна знову прибув до даного
господарства, де, скориставшись відсудністю сторонніх осіб та господаря, шляхом
розбиття скла вікна проник в приміщення житлового будинку, звідки повторно
таємно викрав

84 кг. волоських
горіхів по ціні 8 грн. за 1 кг. на суму 640 грн., які знаходилися в трьох
поліетиленових мішках по ціні 1 грн. 20 коп. за один мішок на суму 3 грн. 60
коп.,

4 кг. сала по ціні 9 грн. за 1 кг.
на суму 36 грн.,

6 кг. м"яса по ціні 21 грн. за 1 кг. на суму 126
грн.,

2 кг. цукру по ціні 3 грн. 30 коп. за 1 кг. на суму 6
грн. 60 коп.,

1 кг.
вермішелі вартістю 3 грн,

2
скляні банки ємкістю 0.5л маринованих опеньків вартістю 4
грн. кожна на суму 8 грн.,

2 консерви "Скумбрія" по ціні 3 грн. 30 коп. на
суму 6 грн. 60 коп., 1 банку згущеного
молока ємкістю 0.5 л вартістю 3 грн. 20 коп., всього
викравши майна на загальну суму 829 грн. 80 коп.

Підсудний в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав, підтвердив
встановлені судом обставини і показав, що під час скоєння злочинів
перебував у нетверезому стані, але повністю усвідомлював свої дії. Крадіжки
скоював, оскільки необхідні були гроші на власні потреби.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного у скоєному повністю доведена.

У зв"язку з
тим, що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, суд
вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються
дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони
вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження у
ході судового розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що
підсудний правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б
доказуванню і ним не заперечуються та сумнівів у добровільності та істинності
його позиції немає. Підсудному роз"яснено, що він при відмові від дослідження
доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати
їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, підсудний настояв на істинності
своєї позиції у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Крім повного
визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєному підтверджується зібраними
по справі доказами, дослідженими судом, зокрема даними, що містяться в
протоколі допиту потерпілої ОСОБА_3. / а.с.40 /, її представника ОСОБА_1.,
свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5. / а.с.22 та 45
відповідно /, явці з повиною / а.с. 12 /, протоколі відтворення
обстановки та обставин подїі з участю підсудного / а.с.90-92 /, протоколі
огляду місця події / а.с. 14, 27-29 /, протоколі огляду та вилучення
викраденого майна / а.с. 18, 34 /, протоколі зважування / а.с. 19, 35 /,
довідках про вартість / а.с.21, 37, 38 /, речових доказах / а.с.49 /.

Таким чином,
судом встановлено, що ОСОБА_2 повторно, з проникненням
у житло, таємно викрав чуже майно, тому його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК
України.

При обранні міри
покарання, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується підсудний, згідно
ст.12 КК України є тяжким злочином, підсудний негативно характеризується за
місцем проживання, неодноразово судимий, зокрема і за умисні корисливі злочини,
злочин скоєно під час іспитового строку при умовно-достроковому звільненні,
підсудний після засудження належних висновків для себе не зробив і продовжує
скоювати умисні корисливі злочини.

Обставинами, що
пом"якшують покарання підсудного, є його явка з каяттям, активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставинами, що
обтяжують його покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в
стані алкогольного сп"яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Підсудний був засуджений 12.12.2002 року Рівненським районним судом
Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.15 ч.3 ст.185 КК України із
застосуванням ст.71 КК України до п"яти років шести місяців позбавлення
волі, умовно-достроково звільнений 29.06.2006 року згідно постанови
Рівненського районного суду від 22.06.2006 року з невідбутим строком покарання
1 рік З місяці 1 день, даний злочин скоєно після постановления вироку, але до повного відбуття
покарання, тому остаточне покарання призначається за вимогами ст.71 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст.323, 324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на три роки.

Згідно ст.71 КК України частково приєднати покарання, невідбуте ним за попереднім
вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 12.12.2002 року
у вигляді позбавлення волі строком на шість місяців і визначити остаточне
покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Строк покарання засудженому ОСОБА_2рахувати з 15 березня 2007
року.

Запобіжний захід
ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під
вартою.

Речові докази по
справі: 110 кг волоських горіхів, три поліетиленові мішки, один тканий мішок,
які передані на зберігання представнику потерпілої ОСОБА_1 . залишити їй.

Господарську
сумку, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів
Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, знищити.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний
суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з
моменту отримання його копії.