Єдиний унікальний номер № 285/146/15-к
Провадження № 1-кп/0285/224/15
В И Р О К
21 липня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.05.2015 року вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.02.2015 року було скасовано, а справу передано на новий розгляд.
З обвинувального акту вбачається, що 18 травня 2014 року близько 13 год. ОСОБА_7 перебував біля будинку №7 по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський. В цей час повз нього проходив ОСОБА_8 , з яким у нього стався конфлікт. Під час зазначеного конфлікту, ОСОБА_6 безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно наніс удар пляшкою з-під пива в ліву сторону голови останнього, після чого вони схопились один за одного, впали на землю та почали боротися. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 піднялися, ОСОБА_7 продовжуючи свої хуліганські дії наніс удар ногою в область грудної клітки ОСОБА_9 , внаслідок чого останній знову впав на землю вдарився головою об бруківку, а ОСОБА_7 , в свою чергу, продовжив наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_10 .
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді переломів 9, 10 ребер зліва, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Також ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій висковій ділянці, синців на правому плечі, в ділянці крила тазової кістки зліва, саден в ділянці задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, лівого передпліччя та лівого плечового суглоба, на колінах, лівій гомілці, на передній поверхні грудної клітини, у лівій поперековій ділянці, які належать до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що 18.05.2014 року приблизно о 13 год він разом із двома знайомими перебував біля будинку № 7 по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський. Один з них палив цигарку, недопалок від якої кинув на тротуар. У цей час проходив поруч ОСОБА_3 , який зробив зауваження щодо кинутого недопалку, на підставі цього сталась сварка, яка переросла в конфлікт, він вдарив ОСОБА_3 , потім вони почали битися, падали на землю і під час бійки він завдав потерпілому тілесні ушкодження. Позов потерпілого визнав частково та пропонував передати йому в судовому засіданні кошти в сумі 1800 грн., в іншій частині заперечував, посилаючись на необгрунтованість суми позову.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні, пояснив, що 16.05.2014 року близько 13 год. він йшов по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський та в районі церкви побачив молодих хлопців, один із них кинув недопалок на землю. Він зробив їм зауваження та в нього почалась суперечка з обвинуваченим. ОСОБА_6 спочатку висловлював словесні образи, потім взяв пляшку з-під пива та наніс йому удар в ліву частину голови, після чого вони почали битися та впали на землю. Коли піднялися, ОСОБА_6 наніс йому удар ногою в область грудної клітки внаслідок чого він знову впав на землю та вдарився головою об бруківку, а ОСОБА_6 продовжував його бити ногами по тулубу. Уточнив цивільний позов, просив стягнути з обвинуваченого 3 000 грн. на відшкодування витрат на лікування та вартості пошкоджених речей. Наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому роз`яснено. Суд обмежився дослідженням висновку судово-медичної експертизи № 240 від 27.05.2014 р. та документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Згідно висновку експерта № 240 від 27.05.2014 року тілесні ушкодження у ОСОБА_3 у вигляді рани в лівій висковій ділянці, синців на правому плечі, в ділянці лівого ліктьового суглоба, лівого передпліччя та лівого плечового суглоба, на колінах, лівій гомілці, на передній поверхні грудної клітини, лівій поперековій ділянці утворились від дії тупого предмета, давністю можливо 18.05.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_3 у вигляді переломів 9, 10 ребер зліва утворились від дії тупого предмета, давністю можливо 18.05.2014 року, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Суд вважає вину ОСОБА_6 у інкримінованих йому діяннях доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та за ч. 1 ст. 122 КК України як заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя останнього і не потягло наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, однак спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Суд не бере до уваги похилий вік потерпілого, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки на момент вчинення злочину мотиви обвинуваченого не були пов`язані з віком потерпілого. Вони не були знайомі раніше, отже вік потерпілого не був відомий обвинуваченому на момент вчинення злочину. Крім того, суд зазначає, що потерпілий на час розгляду справи не має очевидних зовнішніх ознак особи похилого віку. За таких обставин, є підстави вважати , що на момент вчинення злочину у травні 2014 року ОСОБА_6 не сприймав потерпілого як особу похилого віку.
Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинені кримінальні правопорушення є невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого та призначає покарання у вигляді обмеження волі.
Враховуючи особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, які б могли позитивно впливати на його поведінку, а також обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства.
Витрати на лікування потерпілого в сумі 4233,08 грн., підтверджуються довідкою № 1008 від 03.06.2014 року, виданою Новоград-Волинським ТМО. Позов прокурора про стягнення цих витрат, визнаний обвинуваченим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про цивільний позов ОСОБА_3 суд задовольняє його частково, оскільки потерпілий не обґрунтував розмір завданої шкоди, не надав жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Позов обвинуваченим визнано частково в розмірі 1800 грн., отже зазначена сума підлягає стягненню на користь потерпілого.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, мотивуючи тим, що обвинувачений може переховуватись від відбування покарання.
Враховуючи особу обвинуваченого, вид покарання, що призначається судом, а також факт застосування до нього приводу ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.06.2015 року, суд вважає, що існує ризик переховування ОСОБА_6 від відбування покарання, який не можна уникнути за допомогою раніше обраного запобіжного заходу. Таким чином клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ пляшка з-під пива «Львівське» ємністю 0,5 л - підлягає знищенню.
Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і обрати йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком на один рік.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і обрати йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ч. ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - два роки обмеження волі.
Раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Взяти ОСОБА_6 під варту із зали суду.
Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту.
Речовий доказ: пляшку з під пива «Львівське» ємкістю 0,5 л., яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області знищити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути із засудженого ОСОБА_6 на його користь 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Даний вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1