Справа № 605/350/15-к
ВИРОК
Іменем України
"07" липня 2015 р. м. Підгайці
Підгаєцький районний суд Тернопільської області
у складі головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голгоча Бережанського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що надійшло з угодою про визнання винуватості
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , у вересні 2013 року, перебуваючи у лісі, що знаходитися у північному напрямку від села, що в с.Мужилів Підгаєцького району, на відстані близько 3,5 км від нього, знайшов під стовбуром дерева дуба у вказаному лісі карабін виробництва Німеччини - «Маузер 98 К» калібру 7,92 мм. та піднявши із землі, оглянувши, вирішив залишити його собі, таким чином здійснивши його придбання. Після чого завернув його в одяг та приніс по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , де власноручно відчистив його від бруду та виготовив приклад до нього і загорнувши у тканину зберігав на горищі літньої кухні за вище вказаною адресою свого місця проживання в період з вересня 2013 року по 12 червня 2015 року, при цьому усвідомлюючи що даний предмет є вогнепальною зброєю та придатний для стрільби.
Фактом незаконного зберігання карабіна «Маузер 98 К» в період з вересня 2013 року по 12 червня 2015 року, ОСОБА_3 порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затверджену наказом Міністерства Внутрішніх Справ України №622 від 21.08.1998 року.
Кваліфікацію органом досудового розслідування таких дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, суд вважає вірною.
Також, зважаючи на визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, позитивну характеристику, зобов`язання в подальшому не вчиняти таких злочинів, сторонами узгоджене покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме: у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік; на підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення даного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні просить суд затвердити угоду та вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила, визначені кримінальним процесуальним законом та Кримінальним кодексом України.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просить затвердити дану угоду.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого завада шкода лише державним та суспільним інтересам. Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, зобов`язався в подальшому не вчиняти таких злочинів.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п.п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого засідання.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, тому суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання.
Речові докази, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Підгаєцького РВ УМВС України в Тернопільській області: карабін виробництва Німеччини «Маузер 98 К», калібр 7,92 знищити.
По справі є процесуальні витрати в сумі 614 грн. 40 коп. за залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи № 1.2-198/15 від 20.06.2015 року, які слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Підгаєцького РВ УМВС України в Тернопільській області: карабін виробництва Німеччини «Маузер 98 К», калібр 7,92 знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 614 грн. 40 коп. за залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи №1.2-198/15 від 20.06.2015 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.
Головуючий підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1