У Х В А Л А

09.04.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників кримінального провадження
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринка заяву ОСОБА_4 про відвід процесуальному прокурору ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід процесуальному прокурору ОСОБА_3 з підстав, що передбачені ч.3 п.1 ст.77 КПК України, а саме існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, а саме заступник Жмеринського міськрайонного прокурора ОСОБА_3 , який від імені Жмеринського міськрайонного прокурора ОСОБА_8 призначив себе процесуальним прокурором у кримінальному провадженні, що розглядається, тобто в порушення норм ч.1 ст.37 КПК України заступник Жмеринського міськрайонного прокурора сам себе призначив процесуальним прокурором в даному кримінальному провадженні. При цьому постанова, винесення якої передбачено ст.110 КПК України не винесена, а повідомлення, яке обвинуваченим надано суду відсутнє в описі документів, що надаються в кримінальному провадженні. Тобто обвинувачений вважає, що всі дії по кримінальному провадженню були здійснені без дотримання норм ст.ст.36-37 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання, вважають його обґрунтованим, просили відвести прокурора ОСОБА_3 від участі в кримінальному провадженні, вважаючи, що порядок призначення прокурора в кримінальному провадженні не дотриманий.
Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що відвід необґрунтованний, оскільки він є заступником Жмеринського міжрайонного прокурора та має право бути процесуальним прокурором у кримінальному провадженні, що було ним здійснено шляхом направлення відповідного повідомлення слідчому, яке підписано від імені Жмеринського міжрайонного прокурор саме ним особисто як його заступником.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 вважають, що заявлений відвід є безпідставним; підстав для відводу прокурора ОСОБА_3 , відповідно до ст.77 КПК України, відсутні.
Заслухавши думку сторін і учасників кримінального провадження суд вважає, що заява обвинуваченого про відвід прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Питання про відвід прокурора вирішується під час судового провадження - судом, який його здійснює (ч. 2 ст. 81 КПК України).
Відповідно до п.п.9,15 ст.3 КПК України визначені терміни, які мають значення: керівник органу прокуратури - це Генеральний прокурор України, прокурор Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, міжрайонний прокурор, прокурор міста, району, прирівняні до них прокурори, та їх заступники, які діють у межах своїх повноважень; прокурор - це Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники, помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, прокурори міст і районів, районів у містах, міжрайонні та спеціалізовані прокурори, їх перші заступники, заступники прокурорів, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Аналіз вказаних норм свідчить про можливість виконання повноважень керівника органу прокуратури та прокурора у кримінальному провадженні однієї і тією ж особою - заступником прокурора відповідної прокуратури.
Відповідно до ст.37 ч.1 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Норм щодо обов`язкового винесення постанови з даного приводу сказана стаття не містить.
Обвинуваченим та його захисником не наведено суду підстав, передбачених в ч.1 ст.77 КПК України та переконливих доказів, які б свідчили про упередженість прокурора або його заінтересованість в результатах кримінального провадження, допущення ним порушень норм КПК, які б давали суду підстави відвести прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 81, 369, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1