Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2008 року
Хустський
районний суд

Закарпатської
області

в складі: головуючого - судді Довжанин М. М.

при секретарі Попадинець Я. В.

з участю
прокурора Дорошевич Р. Р.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця, громадянина
України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, з середньою освітою, неодруженого, не
працюючого, раніше не судимого, в злочину передбаченому ст. 189 ч. 1 КК
України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 в період з вересня по грудень 2007 року
вимагав та отримував від ОСОБА_3, який навчається в Хустському медичному
коледжі «Монада», гроші в сумі 1005 грн. ніби за надання послуг у вигляді так
званої «криші» в м. Хуст при наступних обставинах:

Так, в середині вересня 2007 року, приблизно о 18 годині,
ОСОБА_3 разом з своїми одногрупниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходячись по вул.
Львіській в м. Хуст, під час конфлікту з незнайомими місцевими жителями м.
Хуст, отримали незначені тілесні ушкодження, по факту спричинення яких в
міліцію не зверталися.

Наступного дня, приблизно о 14 годині, коли ОСОБА_3
знаходився на стадіоні "Авангард" в м. Хуст, до нього підійшов його
знайомий ОСОБА_6 який спитав ОСОБА_3, звідки в нього під оком синець, на що
останній розпоів про подію, яка мала місце по вул. Львівській в м. Хуст. Після
чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3, що
може допомогти розібратися з тими хто їх побив і ця послуга буде коштувати по
50 грн. з кожного, в загальній сумі 150 грн. Коли ОСОБА_3 зателефонував
одногрупникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 то останні погодилися.

Цього ж дня, приблизно о 17 год. 30 хв., до будинку
АДРЕСА_2, де тимчасово проживає ОСОБА_3 під"їхав автомобіль з якого вийшли
підсудний ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 відвів ОСОБА_3 вбік і отримав від
останнього гроші в сумі 150 грн., після чого ОСОБА_1 пообіцяв розбібратися з
тими особами, які їх побили і запропонував йому свої послуги у вигляді так
званої «криші» в м. Хуст, протягом всього періоду їх навчання, якщо ОСОБА_3
разом з своїми друзями до кінця їхнього навчання кожен місяць будуть платити
йому гроші в суму по 30 грн. з кожного, після чого вони розійшлися. Розповівши
про розмову з ОСОБА_1, хлопці погодилися на вказані умови.

В одну із п'ятниць, на прикінці вересня 2007 року,
приблизно о 16 годині, після навчання, на мобільний телефон ОСОБА_3 позвонив
підсудний ОСОБА_1 і сказав, що він в понеділок, о 16 годині до магазину "
Берізка " повинен принести йому гроші в сумі 90 грн. В понеділок, коли
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали в м. Хуст на навчання, віддали ОСОБА_3 гроші в сумі
по 30 грн. з кожного для того, щоб останній передав ці гроші ОСОБА_1 Цього ж
дня після отримання від хлопців вказаної суми грошей ОСОБА_3, приблизно о 16
годині, зустрівся біля магазину "Берізка", що розсташований по вул. А.Волошина
в м. Хуст з підсуднім і передав йому гроші в сумі 90 грн. Однак ОСОБА_1 сказав,
що має бує кругла сума 100 грн. і ще 5 грн. йому на мобільний телефон. ОСОБА_3
передав підсудному ще гроші в сумі 15 грн. Коли ОСОБА_3 спитав його якщо він,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляться в подальшому платити йому гроші, то що буде
потім. Підсудний застосовуючи психологічне насильство, яке виражалося в погрозі
застосувати фізичне насильство, відповів ОСОБА_3, що в такому разі буде
залучати своїх знайомих друзів і ті з ними будуть розбиратися по інакшому,
тобто погрозив фізичною розправою.

Враховуючи перевагу фізичних даних, агресивну поведінку
ОСОБА_1, що само по собі при певних обставинах викликало страх, ОСОБА_3
злякався подальших погроз, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодилися на подальшу
щомісячну виплату грошей підсудному.

Потім, в одну із п'ятниць, на початку жовтня 2007 року,
ОСОБА_3 знову на мобільний телефон зателефонував підсудний і сказав, щоб
останній на понеділок приніс гроші в сумі 105 грн. В понеділок ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 приїхали на навчання і віддали ОСОБА_3 гроші в сумі по 35 грн. з
кожного для того, щоб останній передав ці гроші ОСОБА_1 Цього ж дня після
отримання від хлопців вказаної суми грошей, ОСОБА_3, приблизно о 16 годині,
зустрівся біля кафе "Олександра", що розсташований по вул. А.
Волошина в м. Хуст з підсудним і передав останньому гроші в сумі 105 грн.,
після чого вони розійшлися.

Далі, в одну із п'ятниць, після закінчення навчального тижня в коледжі, в
середині жовтня 2007 року, ОСОБА_3 на мобільний телефон знову зателефонував
підсудний і сказав, що ставки вже піднялися і він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні
вже щомісяця платити йому по 50 грн. з кожного, і щоб ОСОБА_3 на понеділок
приніс гроші в сумі 150 грн. В понеділок, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5приїхали на
навчання то віддали ОСОБА_3 гроші в сумі по 50 грн. з кожного для того, щоб останній передав ці гроші
підсудному ОСОБА_1 Цього ж дня після отримання від хлопців вказаної суми
грошей, ОСОБА_3, приблизно о 17 годині, зустрівся біля магазину "Берізка",
що розсташований по вул. А. Волошина в м. Хуст з підсудним і передав йому гроші
в сумі 150 грн., після чого вони розійшлися.

В кінці жовтня 2007 року, в п'ятницю, ОСОБА_3 знову на мобільний телефон
зателефонував підсудний ОСОБА_1 і сказав, щоб він та його друзі в понеділок
віддали йому гроші в сумі 150 грн. за листопад 2007 року. В понеділок коли
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали на навчання то віддали ОСОБА_3 гроші в сумі по 50
грн. з кожного для того, щоб останній передав ці гроші підсудному. Цього ж дня
після отримання від потерпілих вказаної суми грошей, ОСОБА_3, приблизно о 18
годині, зустрівся біля магазину "Берізка" з ОСОБА_1і передав йому
гроші в сумі 150 грн., після чого вони розійшлися.

Окрім цього, в п'ятницю 9 листопада 2007 року, ОСОБА_3 зателефонував
підсудний ОСОБА_1 і сказав, що ставки вже піднялися і він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
повинні вже щомісяця платити по 100 грн. з кожного, і щоб ОСОБА_3 на 13
листопада 2007 року приніс гроші в сумі 300 грн. У вівторок 13.11.2007 року
після отримання від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошей в сумі 200 грн., ОСОБА_3,
приблизно о 12 годині, зустрівся в кафе "Олександра", що
розсташований по вул. А. Волошина в м. Хуст з підсудним і передав йому гроші в
сумі 300 грн.

20 листопада 2007 року, ОСОБА_3 знову зателефонував підсудний ОСОБА_1 і
сказав, що потрібно зустрітися. Під час зустрічі ОСОБА_1 сказав ОСОБА_3, що 4
грудня 2007 року він повинен передати йому гроші в сумі 300 грн., після чого
вони розійшлися.

4 грудня 2007 року, ОСОБА_3 зателефонував підсудний і
сказав, що о 14 годині буде чекати його з грошима в кафе "Млин", що
розсташований по вул. Шевченка в м. Хуст. Цього ж дня приблизно о 14 годині 10
хв., підсудний ОСОБА_1, знаходячись на літній терасі кафе "Млин", під
час вимагання в ОСОБА_3 грошей в сумі 300 грн., був затриманий працівниками
міліції, в якого були вилучені гроші в сумі 300 грн., які належали ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вини своєї у
вчиненні злочину не визнав. Пояснив, що знає потерпілого ОСОБА_3 з вересня 2007
року, поскільки останній звернувся до нього по допомогу. При цьому потерпілий
спитав, чи він продає свій телефон. Він погодився продати телефон і вони
домовились, що потерпілий буде сплачувати за телефон частками по 100 грн. У
вересні він позичив у ОСОБА_3 30 доларі США. Коли він з ОСОБА_3 зустрілись у
грудні 2007 року, то останній боргував йому за телефон ще 300 грн., які він
попросив повернути і коли потерпілий повернув йому 300 грн., його було
затримано працівниками міліції. Потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він не знає і
ніколи з ними не зустрічався. Нікому із потерпілих він не погрожував і грошей
від них не вимагав і не отримував, тільки від ОСОБА_3 за телефон.

Дослідивши всі докази по справі, суд констатує, що вина
підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю показами
потерпілих, їх представників, свідків, а також письмовими та речовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 ствердив суду, що він навчається в
Хустському медичному коледжі «Монада». В середині вересня 2007 року на вул.
Львівській в м. Хуст його, а також потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 побили
невідомі особи. На другий день його побачив знайомий ОСОБА_6 і сказав, що є
один хлопець, який може вирішити його проблеми, тобто розібратися із
кривдниками. Ця послуга буде коштувати 150 грн., тобто по 50 грн. із кожного
потерпілого. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодилися заплатити гроші, і наступного дня
він віддав добровільно підсудному 150 грн. При цьому підсудний сказав, що буде
тримати їм «кришу», якщо вони, тобто троє потерпілих будуть за це платити йому
щомісячно до кінця 3-го курсу по 30 грн. кожний. Він поговорив з ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 про умови, які запропонував підсудний і ті погодилися. В кінці вересня
біля магазину «Берізка» м. Хуст він передав добровільно підсудному 100 грн. і
ще 5 грн. на телефон. А коли спитав, що буде, якщо вони не будуть платити
щомісячно гроші, то підсудний погрожував фізичною розправою над усіма
потерпілими.

Після цієї розмови він декілька разів до грудня місяця
передавав підсудньому гроші на загальну суму 1005 грн., поскільки він та інші
потерпілі боялись фізичної розправи з боку підсудного.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили обставини,
викладені потерпілим ОСОБА_3 Пояснили суду, що в перших двох випадках вони
віддали гроші підсудному через потерпілого ОСОБА_3 добровільно, а в решті
випадків через погрози підсудного вчинити над ними насильство.

Всі потерпілі просять суд не карати суворо підсудного, а
дати йому можливість виправитися без ізоляції від суспільства, якщо він
добровільно відшкодує їм шкоду.

Цивільного позову не заявили.

Представники потерпілих пояснили суду, що їх діти
розповіли їм вдома про те, що один хлопець в м. Хуст вимагає від них гроші і
вони змушені йому щомісячно платити за «кришу», після чого вони звернулись в
міліцію.

Свідок ОСОБА_7 ствердив суду, що 4 грудня 2007 року
підсудний попросив його піти з ним в кафе «Млин», поскільки там йому мають
передати гроші. Хто і за що передасть йому гроші підсудний не пояснив. Коли
вони прийшли в кафе, то через декілька хвилин підсудного з грошима затримали працівники
міліції.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що в кінці вересня 2007 року
на стадіоні в м. Хуст він зустрівся із знайомим ОСОБА_3, який поскаржився йому,
що його побили незнайомі в м. Хуст і попросив знайти людину, яка б могла йому
допомогти розібратися із кривдниками. За це він розрахується. Він розповів про
цю розмову підсудному і той погодився допомогти потерпілому. Він приходив з
підсудним до потерпілого і вони про щось домовились, але про що саме він не чув
і підсудний не розповідав. Про те, що підсудний вимагає постійно від
потерпілого гроші йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердив, що
підсудний є його сином і допомагає йому в підприємницькій діяльності. Про
вчинення сином злочину йому нічого не відомо.

Вина підсудного підтверджується оглянутим та дослідженим
в судовому засіданні письмовим доказом:

Явкою з повинною, в якій підсудний добровільно зізнався у
вчиненні злочину, а саме у вимаганні грошей від трьох потерпілих починаючи з
середини вересня по грудень 2007 року.

Також вина підсудного підтверджується речовими доказами -
грошми в сумі 300 гривень, які потерпілий ОСОБА_3 передав підсудному і які були
вилучені від останнього при затриманні.

Суд не бере до уваги твердження підсудного в тій частині,
що гроші від потерпілих він не вимагав, а ОСОБА_3 сплачував йому частками гроші
за проданий йому телефон, поскільки така версія нічим не підтверджена і
повністю спростована в судовому засіданні наявним в справі доказами.

Суд вважає, що з обвинувачення підсудного як вимагання
слід виключити перші два епізоди отримання від потерпілих грошей на загальну
суму 255 грн., поскільки в цих двох випадках потерпілі передали підсудному
гроші добровільно без застосування до них насильства, про що вони ствердили в
судовому засіданні.

Злочинними є дії підсудного після того як він після
другого випадку отримання грошей погрожував потерпілому ОСОБА_3 фізичною
розправою над усіма потерпілими і внаслідок цього отримав від ОСОБА_3 1005
гривень.

За наявних обставин дії підсудного суд кваліфікує за ст.
189 ч. 1 КК України як вимагання, тобто
вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує обставини,
які пом'якшують покарання: характеризується позитивно, притягується до
кримінальної відповідальності вперше. Обставин, які обтяжують покарання судом
не встановлено.

Суд також враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позицію потерпілих і приходить до
висновку, що підсудному слід визначити покарання у вигляді обмеження волі, яке
є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів з
випробуванням, тобто із застосуванням ст. 75 КК України, поскільки на думку
суду виправлення засудженого можливе без відбування покарання.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Речові докази: гроші в сумі 300 гривень слід повернути
потерпілим, а відеокасету слід залишити при справі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 за ст. 189 ч. 1 КК України до
обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від
відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який
суд визначає в 1 рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов”язки.

Покласти на засудженого обов”язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання
і періодично з”являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому залишити підписку про
невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: гроші в сумі 300 гривень повернути
потерпілим ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 100 гривень кожному.

Відеокасету - залишити при справі.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту
його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий підпис Довжанин
М. М.

З
оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду Довжанин М. М.