У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза
М.А.,

за участю: прокурора

Морозової С.Ю.,

захисника

ОСОБА_5

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 22 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2007 року.

Цією ухвалою скасовано постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня
2007 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1на постанову прокурора Київської області від 31 серпня 2007 року про порушення
кримінальної справи щодо
нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 1
ст. 375 КК України. Одночасно даною ухвалою скасовано постанову прокурора Київської
області від 31 серпня 2007 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, і в порушенні кримінальної справи
відмовлено.

Згідно постанови прокурора суддею ОСОБА_1 5 березня
та 22 березня 2007 року у
справах №2-а-303/07, №2-а-304/07 та №2-а-358/07, №2-а-359/07 були задоволенні
позовні вимоги відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Бориспільського районного
відділу земельних ресурсів, Бориспільського районного
відділу Київської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при
Держкомземі України» про визнання
протиправними дій суб'єктів владних повноважень та скасування реєстрації
державних актів права власності на земельні ділянки. Прокурор Київської
області, вказавши, що дані постанови є завідомо неправосудними, оскільки
винесені з порушенням норм процесуального права й правил судової юрисдикції,
порушив кримінальну справу щодо судді ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Печерській районний суд, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на
зазначену постанову, визнав її законною, встановивши, що прокурором порушено
кримінальну справу після скасування Київським апеляційним адміністративним
судом прийнятих ОСОБА_1 постанов, що й стало підставою для порушення справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи вищевказані постанови
прокурора та суду, послався на відсутність приводів і підстав для порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_1

У касаційному поданні прокурор, просить скасувати ухвалу
апеляційного суду, відмовити у
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1
та адвоката ОСОБА_4, а постанову
Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2007 року залишити без зміни. Посилається на те, що
справу було порушено з дотриманням вимог ст. 94 КПК України при наявності
достатніх підстав та приводів, проте, апеляційним
судом постанову про порушення кримінальної справи незаконно скасовано.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення захисника,
який просив залишити ухвалу апеляційного суду без зміни, міркування прокурора,
яка підтримала доводи касаційного подання, обговоривши доводи касаційного
подання та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвала апеляційного суду, на думку колегії суддів, є недостатньо
мотивованою та поспішною.

З матеріалів справи убачається, що приводом до
порушення справи стали заяви 41-го громадянина, чиї права були порушені
прийнятими суддею ОСОБА_1 постановами. У заявах ці громадяни ставили питання
про те, що вони не були залучені до розгляду справ у якості третіх осіб, чим
порушені їх права як власників земельних паїв. Підставами до порушення справи
стало те, що постанови судді були скасовані Київським апеляційним
адміністративним судом як незаконні.

Зазначені обставини потребували належної перевірки й у зв'язку з цим -
проведення кримінально-процесуального провадження у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 2368 КПК України при розгляді скарги на постанову про
порушення кримінальної справи суд повинен перевіряти наявність приводів та
підстав для винесення цієї постанови і не вправі розглядати й заздалегідь
вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи.
Проте, апеляційний суд увійшов в оцінку доказів, проаналізував обставини події
і фактично дійшов до висновку про відсутність у діях заявника складу злочину,
що є неприпустимим при вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав
для порушення кримінальної справи, оскільки цим фактам має бути дана оцінка при
постановленні обвинувального або виправдувального вироку.

Крім того, ухвала апеляційного суду не містить належного обґрунтування
висновку про те, що у постанові про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1
не наведено достатніх для цього підстав.

При скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі апеляційного суду повинно
бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці
порушення або необґрунтованість судового рішення.

Тому колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду є необґрунтованим
і підлягає скасуванню, а справа-направленню на новий апеляційний розгляд, під
час якого має бути враховано наведене у даній ухвалі, перевірені доводи,
викладені у касаційному поданні прокурора, і в залежності від установленого
повинно бути прийнято рішення, яке б відповідало вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційне
подання прокурора задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1скасувати та
направити справу на новий апеляційний розгляд.

С у д д і :

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Мороз М.А.