Справа №10-73/07 Головуючий
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 30
травня 2007 року

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого
- судді
Фідрі О.М.,

суддів - Опейди
В.О., Бешти Г.Б.,

з участю
прокурора - Соколова
Ю.Б.,

обвинуваченого
- ОСОБА_1.,

захисника
- ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника Ковельського
міжрайонного прокурора на постанову Ковельського міськрайонного суду від 18
травня 2007 року, якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, українця,
громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, згідно зі
ст.89 КК України не судимого, відмовлено у задоволенні подання про обрання
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід
-підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Ковельського міськрайонного суду від 18 травня 2007 року за поданням слідчого
СВ Ковельського МРВ УМВС України у Волинській області, погодженим з прокурором,
відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано
запобіжний захід - підписку про невиїзд щодо ОСОБА_1, який обвинувачується у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У
поданій апеляції помічник прокурора ставить питання про скасування постанови
суду та направлення подання на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм кримінально-процесуального права. Зокрема, судом не
враховано тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1. та дані,
що дають підстави вважати обвинуваченого суспільно-небезпечною особою.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1та його захисника, які заперечили доводи
апеляції, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляцію слід залишити без задоволення з таких
підстав.

Відповідно
до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом і обирається
лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи та подання, відсутні факти чи
обставини, які б свідчили про те, що ОСОБА_1., перебуваючи на волі, може
ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню істини у справі,
продовжувати злочинну діяльність. Тяжкість злочину, у вчиненні якого
обвинувачується особа, не є безумовною підставою для обрання щодо неї
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім
того, ОСОБА_1. має постійне місце проживання, джерело доходів, проживає у
цивільному шлюбі, зобов'язується з'являтися на виклики слідства й суду,
виконувати покладені на нього процесуальні обов'язки..

В
судовому засіданні слідчий пояснив, що ОСОБА_1. з'являється на його виклики для
проведення слідчих дій, відомостей про те, що обвинувачений має намір надалі
ухилятися від слідства й суду, немає.

Вказані
обставини прокурором не спростовані.

За таких обставин, суд
першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні
подання про обрання щодо ОСОБА_1запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Керуючись ст.ст.
362, 382 КПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника Ковельського міжрайонного прокурора залишити без задоволення, а
постанову Ковельського міськрайонного суду від 18 травня 2007 року щодо ОСОБА_1
- без зміни.