АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1509/2014 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 125 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005634 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановила:

Згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Заявлений потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди по 30 000 гривень кожній.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 09.05.2014 року, будучи в стані алкогольного сп`яніння прийшов за місцем свого постійного мешкання, а саме до кв. АДРЕСА_2 , де крім нього проживає його колишня дружина ОСОБА_8 та неповнолітня донька ОСОБА_9 .

В подальшому, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 розпочав словесну сварку з ОСОБА_8 , що переросла в бійку в ході якої, останній наніс удар кулаком в живіт, чим завдав фізичного болю, після чого схопивши її руками за передпліччя штовхнув її, від чого остання впала на підлогу, в результаті чого отримала тілесні ушкодження. Коли ОСОБА_8 піднялась з підлоги, то ОСОБА_7 , маючи на меті завдати останній тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичну силу почав виштовхувати останню з квартири, при цьому вдарив об вхідні двері, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1214 у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження :

Синці - по задній поверхні правого ліктьового суглобу, передній поверхні лівого стегна в середній третині, долонній поверхні лівого передпліччя в верхній третині.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), та могли датися 09.05.2014 року , внаслідок не менш 3-х травматичних впливів, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Крім того, 11.07.2014 року біля 7-00 год. ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння прийшов за місцем свого постійного мешкання, а саме до кв. АДРЕСА_2 , де крім нього проживає його колишня дружина ОСОБА_8 та неповнолітня донька ОСОБА_9 .

В подальшому, біля 9-00 год., перебуваючи на кухні вказаної квартири, на ґрунті особистих неприязних відносин, що склались у ОСОБА_7 та його колишньої дружини ОСОБА_8 , останній розпочав сварку з ОСОБА_8 , в ході якої наніс останній удар долонею по обличчю, чим завдав ОСОБА_8 фізичного болю. В цей час з житлової кімнати на шум вийшла неповнолітня донька ОСОБА_9 , яка маючи на меті захистити свою матір ОСОБА_8 від протиправних дій ОСОБА_7 намагалась пройти на кухню.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень своїй доньці неповнолітній ОСОБА_9 та колишній дружині ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , взяв неповнолітню ОСОБА_9 за руку в області правого передпліччя та застосовуючи фізичну силу штовхнув останню в напрямку коридору, в результаті чого остання вдарилась об міжкімнатні двері. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_9 за руки, почав виштовхувати останню в загальний коридор, при цьому вдаряючи в предмети обстановки.

ОСОБА_8 , маючи на меті завадити ОСОБА_7 наносити тілесні ушкодження їх неповнолітній доньці ОСОБА_9 , перебуваючи в коридорі квартири, з метою захисту, схопила ОСОБА_7 за руки. Проте останній почав наносити удари кулаком в живіт ОСОБА_8 від чого остання вдарилась об міжкімнатні двері.

В подальшому, ОСОБА_8 по спецлінії « 102» викликала працівників міліції Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, проте ОСОБА_7 не став чекати приїзду працівників міліції, а швидко пішов з квартири у невстановленому напрямку.

Цього самого дня біля 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 повернувся до квартири за місцем свого мешкання, та з мотивів помсти за те, що його колишня дружина ОСОБА_8 звернулась до міліції, розпочав чергову сварку з ОСОБА_8 та неповнолітньою донькою ОСОБА_9 . В подальшому, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_9 , утримуючи останню за кисті рук почав виштовхувати в загальний коридор, чим завдав останній фізичного болю та тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , яка на той час ще залишалась в приміщенні квартири, та наніс кілька ударів кулаком в область тулуба останньої, а також один удар ногою в область лівого стегна, завдавши тим самим останній тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1888 у ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження : Синці - на зовнішній поверхні лівого плеча в верхнє-середній третині, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на переднє-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині.

Синці у звичайному перебігу, загоюються в строк до 6 діб, тобто саме на цей строк буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, тілесні ушкодження, відносяться до легкого тілесного ушкодження відповідно до п.п.2.3.5 та 4.6 «Правил».

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від травматичної дії тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, тобто 11.07.2014.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1889 у ОСОБА_8 виявлені ушкодження

Синці на зовнішній поверхні лівого плеча в середній та нижній третинах, на внутрішній поверхні правого ліктьового суглобу, на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились від не менш 5 (п`яти) травматичних дій тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, тобто 11.07.2014, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій, доведеність вини, вид і розмір призначеного покарання, не погодився з рішенням суду в частині цивільного позову та подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати вирок суду в частині часткового задоволення цивільного позову та постановити новий вирок, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди відмовити.

В обґрунтуванні своїх апеляційних вимог, вказує на неповноту судового розгляду та неправильне застосування кримінально - процесуального закону України при вирішенні цивільного позову, оскільки задовольняючи позовні вимоги потерпілих суд належним чином не досліди обставини та підстави для задоволення цивільного позову, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення .

Потерпілі подали заперечення на апеляцію обвинуваченого, в яких, просять вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи,що наведені в апеляції обставини та положення норм цивільного та кримінально-процесуального законодавства не можуть лягти в основу скасування вироку, оскільки суд першої інстанції повністю та об`єктивно дослідив та з`ясував всі обставини справи.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора та потерпілих які заперечували проти поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи справу щодо ОСОБА_7 , вказаних вимог не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні повністю, проте цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про відшкодування кожній по 50 000 грн. не визнав.

Згідно журналу та звукозапису судового засідання, вирішуючи питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, суд на позицію обвинуваченого щодо цивільного позову уваги не звернув, думку потерпілих з приводу недоцільності дослідження доказів, які стосуються цивільного позову, не з`ясував, як цивільних позивачів їх не допитав та не дослідив надані ними докази на підтвердження позовних вимог, також не з`ясував у обвинуваченого з яких підстав він заперечує проти задоволення цивільного позову.

Вирішуючи питання про часткове задоволення цивільного позову на користь потерпілих та стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди по 30 000 грн. кожній, суд, в порушення вимог ст. 368 КПК України, свій висновок у вироку взагалі не мотивував.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову не дотримався процедури судочинства, і допустив порушення процесуальних прав як обвинуваченого, так і потерпілих, які заявили цивільний позов.

Відповідно до положень ст.408 КПК України, апеляційний суд вправі внести у вирок зміни, що стосуються відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином , і не тільки зменшити, а й збільшити розмір стягнення, за умови, якщо судом першої інстанції повно і правильно встановлені обставини, які визначають розмір збитків, але допущена помилка в застосуванні матеріального права.

Враховуючи те, що зазначені обставини, які впливають на розмір відшкодування причиненої моральної шкоди судом першої інстанції взагалі не досліджувались, чим допущена неповнота судового розгляду, колегія суддів позбавлена можливості в межах наданих їй повноважень прийняти передбачене ст.408 КПК України рішення по суті апеляційних вимог, що стосуються цивільного позову.

Згідно ст.412 КПК України підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування чи зміни судового рішення при розгляді в суді апеляційної скарги є, серед інших підстав, і неповнота судового розгляду.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущені неповнота судового розгляду та істотні порушення прав учасників судового провадження, які позбавляють суд апеляційної інстанції прийняти рішення по апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду першої інстанції необхідно вжити заходів для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, реалізації прав сторін кримінального провадження щодо з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та, за результатами судового розгляду постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, керуючись законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4