АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1050/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/215/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 22 квітня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0000180 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року скасувати та направити матеріали на новий судовий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого судового засідання у новому складі суддів.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року було відмовлено в затвердженні угоди про примирення, укладеної 17 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_6 та повернуто кримінальне провадження №0000180 від 23.01.2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України прокурору для продовження досудового розслідування.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений отримав від потерпілої кошти у період часу з 24 грудня 2006 року по 15 січня 2007 року та був зобов`язаний виконати ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 до 15.01.2007 року, проте на вказану дату ремонтні роботи не були виконані, грошові кошти потерпілій не повернуто.
З огляду на вищевикладене, суд не знайшов підстав для затвердження угоди, оскільки з дня вчинення ОСОБА_6 діяння за ч.1 ст.190 КК України та до дня укладення угоди про примирення минуло 8 років, і затвердження угоди буде порушенням прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки, згідно ст.49 КК України, сплинули строки притягнення його до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був направлений до суду без угоди про примирення. Вказана угода була надана потерпілою ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні і про її укладення прокурору відомо не було. Крім того, відмовляючи в затвердженні угоди про примирення, суд посилається на ті обставини, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло вісім років, отже минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Однак суд не врахував те, що постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.02.2008 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук. З 06.02.2008 року по 19.12.2014 року ОСОБА_6 перебував у розшуку, отже, відповідно до ч.2 ст.49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. Також, судом першої інстанції в ухвалі від 06.02.2015 року не зазначено строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору кримінального провадження.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, прокурор або слідчій за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, ст.290 КПК України визначає загальний порядок оголошення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, 17.02.2015 року підозрюваному ОСОБА_6 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування (а.с.3).

Як передбачено ч.1 ст.293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику тощо.

Згідно розписки підозрюваного ОСОБА_6 від 17.02.2015 року про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурором в повному обсязі виконано вимоги вищезазначеної статті (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчім, після чого затверджується прокурором.

Обвинувальний акт це процесуальний документ про закінчення досудового розслідування.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Як вбачається з супроводжувального листа, обвинувальний акт з всіма необхідними процесуальними документами було направлено до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу 20 лютого 2015 року (а.с.6).

Отже, виходячи з вищенаведеного, досудове розслідування за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України було проведено в повному обсязі та закінчено з дотриманням встановлених норм діючого КПК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був направлений до суду без угоди про примирення. Вказана угода була надана потерпілою ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні і про її укладення прокурору відомо не було.

Частиною 2 ст. 474 КУПК України передбачено, що розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомлення інших учасників судового провадження.

Крім того, згідно ч.7 ст.474 КПК України, у разі якщо суд відмовляє в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У випадку, коли на досудовому розслідуванні було зібрано недостатньо доказів для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні, суддя ухвалою про відмову в затвердженні угоди одночасно повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування. Якщо ж угода укладалася у стадії судового провадження, до якого, згідно п.24 ч.1 ст.3 КПК України, входить і підготовче судове засідання, суд в ухвалі зазначає про відновлення процесуальних дій і продовжує судове провадження в загальному порядку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора стосовно того, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про відмову в затвердженні угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним повинен був продовжити судове провадження в загальному порядку, не повертаючи кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Також, згідно п.3 ч.1 ст.372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, крім іншого, складається з резолютивної частини із зазначенням строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано вимог вищезазначеної статті (а.с.14).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляції прокурора в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора стосовно того, що при поверненні обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції безпідставно послався на ту обставину, що за вказаним кримінальним провадженням сплинули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки ні з обвинувального акту, ні з даних реєстру матеріалів досудового розслідування та інших документів, що надійшли до суду першої інстанції разом з обвинувальним актом, не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.02.2008 року був оголошений в розшук. Отже, доводи апеляції прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий судовий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року, якою кримінальне провадження № 0000180 від 23 січня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України було повернуто прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

___________________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/215/к/15 Суддя І інстанції ОСОБА_1

Категорія ст.190 ч.1 КК України Доповідач:суддя ОСОБА_2