УКРАЇНА Апеляційний суд Житомирської
Справа № 11 -136 Головуючий у 1 інстанції суддя Заїка Г.М.
Категорія: 186 ч. 2 КК Доповідач у 2 інстанції суддя Ткач С.О.
УХВАЛА Іменем України

27
лютого 2007
року. м. Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Романова О.В.

суддів.................... Ткача
C.O.

Єрещенка A.M.

з участю:

прокурора.............. Воронухи
Д.С.

засудженого............. ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_3 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_1 на вирок Бердичівського районного суду від 13
грудня 2006
року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села В.Гадомці Бердичівського району Житомирської області, мешканця міста Бердичева,
раніше не судимого, визнаного винним і
засудженого за ст. 186 ч. 2 КК
України на 4 роки
3 місяці
позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Порхів Псковської області
Російської Федерації, мешканця міста
Бердичева Житомирської області, раніше судимого -10 березня 2005 року
за ст. 186 ч.
1 КК
України на 2
роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засуджений був звільнений від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, іспитовим строком
1 рік
6 місяців,
покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76
КК України,

визнаного винним і засудженого за ст. 186 ч. 2 КК України на 4
роки

позбавлення волі.

На підставі ст. 71
ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, остаточно

визначене ОСОБА_2 покарання 4
роки 10 місяців позбавлення волі.

Суд визнав ОСОБА_2 і ОСОБА_1 винними і засудив за те, що вони 05 січня 2006 року близько 23 год. 50 хв. за попередньою змовою, в стані алкогольного
сп'яніння в місті Бердичеві по вулиці Пушкіна поблизу міського кладовища, із застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого
ОСОБА_4, наносячи побої, відкрито заволоділи
його мобільним телефоном «Самсунг» загальною вартістю 579
гривень..

Крім того , 30 січня 2006 року близько 23 год. ОСОБА_1 за попередньою змовою з іншими особами,
кримінальна справа відносно яких виділена
в окреме провадження, на тому ж місці, із застосуванням насильства, відкрито заволоділи мобільним телефоном «Самсунг
Х-100» загальною вартістю 684
гривні, що належав ОСОБА_5, та
телефоном «Сіменс СХ-70» загальною
вартістю 700 гривень,
що належав ОСОБА_6. Потерпілим
заподіяли легкі тілесні ушкодження без розладу здоров'я у вигляді синців та крововиливів на обличчі.

В апеляції адвокат ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч. 2 на ч. 1
ст. 186 КК України та призначить покарання не пов'язане з позбавленням
волі. Вважає, що у судовому
засіданні не доведено вчинення ОСОБА_2
злочину в стані алкогольного сп'яніння і відсутня попередня
домовленість з ОСОБА_1 на вчинення
злочину. Просить врахувати, що ОСОБА_2 є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, має всього одну рідну людину -бабусю, яка тяжко хворіє.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити,
пом'якшить покарання. Мотивує тим,
що суд не врахував всі обставини, які пом'якшують покарання та характеризують
його з позитивної сторони. Не враховано:
визнання вини та щире каяття, що він потерпілий внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Стверджує, що попередньої
домовленості на вчинення злочину не було.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, міркування
прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів
вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні грабежу, повторно, за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний
з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, є обґрунтований, правильний, відповідає
фактичним обставинам справи, не
оскаржується в апеляціях, за винятком кваліфікуючої ознаки -«попередньої змови».

На обґрунтування свого висновку суд послався на показання
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 які визнали, що 05
січня 2006 року близько 24 год. неподалік міського кладовища міста Бердичева у них
відбувся конфлікт з ОСОБА_4, внаслідок якого
той згубив телефон, а вони його знайшли.
ОСОБА_1 також визнав, що у групі з іншими особами 30
січня 2006 року близько 23 год. на тому ж місці викрадав мобільні телефони у ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Суд дав належну оцінку частково зміненим у судовому
засіданні показам засуджених, зазначив, чому
взяв до уваги їх покази дані під час досудового
слідства та покази потерпілих, свідків у суді.

На досудовому слідстві ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вину визнавали повністю у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
розповідали про обставини вчинення злочинів, пояснювали, що того вечора вживали спиртні напої (
а. с. 93, 97, 103,
145, 154, 222, 285 зворот).

Суд правильно послався у вироку на показання потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 які пояснили, що на них
біля міського кладовища були здійснені напади у зазначений час. Злочинці вимагали мобільні телефони і гроші, долаючи опір
потерпілих били їх. Насильно забрали
у ОСОБА_4 мобільний телефон, який повернули працівники міліції, у ОСОБА_6 мобільний телефон і шапку, у ОСОБА_5 мобільний телефон, шапку, студентський
квиток і 11 гривень
з яких працівниками міліції повернуто
телефон, шапку і студентський квиток.

Допитані судом свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили виникнення конфлікту між ОСОБА_2,
ОСОБА_10 та ОСОБА_4, однак деталей
злочину пояснити не змогли.

У вироку суд послався на покази свідка ОСОБА_11 про те,
що ОСОБА_10 разом з ним та ОСОБА_12
біля кладовища побили двох хлопців і
він особисто забрав в одного з потерпілих мобільний телефон, шапочку та 11 гривень.

Суд послався на матеріли справи, згідно яких телефон
ОСОБА_4 вилучений у ОСОБА_13, телефон ОСОБА_5
у ОСОБА_14, спортивна шапка ОСОБА_5 у ОСОБА_11.

Згідно висновку експертизи потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 нанесеними побоями були заподіяні легкі тілесні ушкодження без розладу здоров'я у вигляді крововиливів та
садин на обличчі ( а.
с. 62 - 65

).

Досліджені судом першої інстанції докази свідчать про
правильність

кваліфікації дій засуджених за ч. 2
ст. 186 ЮС України, тому що вчинений

грабіж був поєднаний з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи

здоров'я потерпілих, вчинений
повторно за попередньою змовою групою

осіб.

Покарайня винним визначене з дотриманням вимог ст. 65 КК

України, мінімальним строком,
передбаченим у санкції статті Особливої

частини КК України. Враховано особу
винних, їх характеристики, часткове

визнання вини, відсутність обставин,
які пом'якшують покарання, учинення

злочину в стані алкогольного
сп'яніння та не відбуте ОСОБА_2 покарання

за попереднім вироком суду. Суд
правильно не взяв до уваги посвідчення

потерпілих від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС видані засудженим у дитячому віці, оскільки вони дійсні до повноліття дитини (
а. с. 282, 314 ).

Тому, доводи апелянтів, є
надуманими.

За наведених обставин колегія суддів не встановила
підстав для зміни вироку суду, перекваліфікації дій засуджених на ч. 1 ст. 186
КК України та пом'якшення призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляції
адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2
та засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду
від 13 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - без
зміни.