Справа №1-113/2007
ВИРОК

Іменем України

25 жовтня 2007
року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого
судді Остаповича В.І.

при секретарі
Задорожняк О.М.

за участю
прокурора Данко А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Заставна кримінальну справу
по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, з середньою освітою, працюючого у Заставнівському
«Райагробуді», одруженого, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
на протязі січня 2006- липня 2007 р.р,
маючи постійні доходи від заробітків,
а також працюючи з квітня 2007 р. у Заставнівському «Райагробуді», систематично ухилявся від сплати встановлених
рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.03.1998 p., коштів на утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_2., внаслідок чого утворилася
заборгованість в розмірі 3081 грн.

Допитаний
в якості підсудного ОСОБА_1. вину визнав повністю та стверджував, що у нього від першого шлюбу є син -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., який на даний час проживає зі своєю матір»ю
ОСОБА_3. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від
10.03.1998 р. з нього (підсудного) стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини
його заробітку щомісячно на користь ОСОБА_3. для утримання малолітнього сина.
Пояснив, що з квітня 2007 р. він працює
різноробочим у Заставнівському «Райагробуді» і щомісяця отримує зарплатню в
розмірі біля 1000 грн., до квітня він
систематично підробляв у приватних господарствах, однак,
аліменти з цих коштів не виплачував.

Допитана
в якості потерпілої ОСОБА_3. стверджувала,
що з вересня 2005 р. підсудний почав ухилятися від сплати аліментів на
утримання сина. Після того, як вона
звернулася в міліцію з заявою, він
сплатив їй 50 грн. і пообіцяв сплачувати щомісяця по 250 грн., однак,
до цього часу нічого не сплатив.

Свідок
ОСОБА_4. суду пояснила, що ОСОБА_1. з
квітня 2007 р. працює у Заставнівському райгробуді і регулярно щомісяця отримує
заробітню плату в розмірі біля 1100-1200 грн. В звязку із тим, що при влаштуванні на роботу, він не повідомив про те, що є платником аліментів, утримання почали проводитися нещодавно. За
останній місяць з його заробітку утримано 468 грн. на користь ОСОБА_3.

Свідок
ОСОБА_5 -державний виконавець- стверджував,
що в період з серпня 2005 р. по липень 2007 р. підсудний почав ухилятися
від сплати аліментів, внаслідок чого
утворилася заборгованість, в сумі 3624
грн. Попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів ОСОБА_1. надсилалися неодноразово.

Крім
викладеного, вина підсудного
підтверджена письмовою заявою ОСОБА_3. про те,
що її колишній чоловік не виплачує аліменти на утримання неповнолітнього
сина (а.с. 5), копією постанови про
відкриття виконавчого провадження на ОСОБА_1.,
згідно виконавчого листа №2-69 від 10.03.1998 р. (а.с. 13), попередженням ДВС про кримінальну
відповідальність за несплату заборгованості по аліментах, які надсилалися ОСОБА_1.

протягом
грудня 2006 - лютого 2007 р. (а.с. 16-18),
довідкою - розрахунком щодо заборгованості (а.с. 20).

Наведені
докази в їх сукупності повністю викривають підсудного в скоєнні інкримінованих
йому дій.

Органами
досудового слідства дії підсудного кваліфіковані правильно, як злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей.

Характеризується
підсудний позитивно.

Пом"якшує
покарання підсудного повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючих
покарання обставин судом не встановлено.

При
обранні виду та міри покарання,
враховуючи обставини скоєння підсудним злочину, ступінь тяжкості цього злочину, особу підсудного, суд вважає доцільним призначити підсудному
покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.

Таке
покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових
злочинів.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

3АСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винуватим у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 164 ч.1 ЮС України і призначити йому
покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить
нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи.

Запобіжний
захід підсудному залишити до набирання вироком законної сили -підписку про
невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений протягом п"ятнадцяти діб з моменту проголошення у
Апеляційний суд Чернівецької області через Заставнівський районний суд.