№1-6
ВИРОК ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року м.
Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Тютюн
Т.М.,

при секретарі Снісар Т.В.,

за участю прокурора Юрченка
О.Є.,

потерпілих ОСОБА_8,
ОСОБА_9,

представника
потерпілих ОСОБА_10,

захисників ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.З ст.146, ч.2 ст.147 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого,
працюючого менеджером у ТОВ "Дархан", зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_10, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.2 ст.147 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець с. Вербка Крижопільського
району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта вища,
одруженого, працюючого оперуповноваженим 1-го відділу 4-го управління
Департаменту оперативно-технічних заходів при МВС України, капітана міліції,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,
несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених 4.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженця м.
Добропілля Донецької області, українця, громадянина України, освіта вища,
одруженого, працюючого міліціонером 1-ої роти батальйону патрульно-постової
служби міліції Дніпровського РУ ГУ
МВС України в м. Києві, старшини міліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8,
проживаючий за адресою: АДРЕСА_4, несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.3 ст.364 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, уродженця с Селище
Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина
України, освіта середня спеціальна, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5, несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого,
працюючий столяром у ПП "Ярошенко", зареєстрованого та проживаючого
за адресою: АДРЕСА_6, згідно з ст.89 КК України несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7, згідно з ст.89 КК України
несудимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України,

установив:

2

Наприкінці січня 2006 року ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2створити
організовану злочинну групу з метою вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 в особливо великих розмірах, яку мав очолювати ОСОБА_1 Коли ОСОБА_2
погодився, ОСОБА_1 наказав підшукати членів майбутньої злочинної групи,
вказівки яким щодо вчинення злочинів він мав надавати особисто ОСОБА_2, який, в
свою чергу, буде доводити їх до відома інших членів групи. Виконуючи вказівку
ОСОБА_1, ОСОБА_2 запропонував своєму брату ОСОБА_7 та знайомому ОСОБА_6
вступити в злочинну групу, на що останні погодились.

Дізнавшись від ОСОБА_2 про залучення до складу організованої злочинної
групи ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розробили попередній план вчинення
вимагання грошей у ОСОБА_8 з внутрішньогруповим розподілом ролей, визначивши
місце, де будуть утримувати ОСОБА_8, тобто місце, яке він не зможе вільно залишити,
а саме, будинок АДРЕСА_11, а також обрали автотранспорт, на якому буде
здійснено перевезення ОСОБА_8 до цього місця - автомобіль "ВАЗ-2106"
д/н НОМЕР_1, належний ОСОБА_7 Одночасно для здійснення спільного злочинного
наміру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися залучити до створеної ними злочинної групи
працівників міліції з числа знайомих останнього. Розроблений план ОСОБА_2 довів
до відома ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які погодилися на спільне вчинення незаконного
позбавлення волі та вимагання грошових коштів у ОСОБА_8

На початку березня 2006 року ОСОБА_2, зустрівся зі своїм знайомим -
оперуповноваженим департаменту оперативно-технічних заходів при МВС України
капітаном міліції ОСОБА_2,
а також знайомими останнього - міліціонером
патрульно-постової служби Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшиною міліції ОСОБА_4, і колишнім помічником
оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5, яким запропонував вступити до організованої
злочинної групи та взяти участь у реалізації вищевказаного злочинного плану,
спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 При цьому ОСОБА_3, ОСОБА_4
і ОСОБА_5 за розробленим планом повинні були незаконно позбавити волі ОСОБА_8
та вивезти за межі м. Києва у Фастівський район Київської області, де передати
іншим членам групи ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Останні, в свою чергу, з
погрозою насильства над потерпілим мали створити у ОСОБА_8 враження про
необхідність передачі визначеної суми грошових коштів. При досягненні
злочинного результату і отриманні від ОСОБА_8 грошових коштів у визначеній сумі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 мали отримати грошову винагороду в сумі 15 тисяч
доларів США, а в разі одержання неповної суми - 5 тисяч доларів США.

ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 розробили детальний план незаконного
позбавлення волі ОСОБА_8 та розподілили між собою ролі. ОСОБА_4 і ОСОБА_5
повинні були зустріти ОСОБА_8 біля будинку останнього та, відрекомендувавшись
працівниками міліції, під приводом необхідності спілкування з їх, тобто ОСОБА_4
та ОСОБА_5 керівництвом незаконно позбавити волі ОСОБА_8 Після цього доставити
потерпілого до місця, яке б він не мав можливості вільно залишити, що мав
вказати ОСОБА_2 через ОСОБА_2, і передати його іншим членам злочинної групи
ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які, в свою чергу, з погрозою насильства над
ОСОБА_8 мали створити у того враження необхідності передачі грошових коштів.
При цьому, ОСОБА_2 мав координувати спільність дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо
незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 і вивезення його за межі м. Києва з ОСОБА_2
та іншими членами групи, підтримуючи з ними постійний телефонний зв'язок.
Розроблений спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 план
ОСОБА_3 довів до відома ОСОБА_1, який дав згоду на його реалізацію. Узгодивши
деталі вказаного плану, ОСОБА_1 дав згоду на його реалізацію та визначив дату
вчинення злочину - 20 березня 2006 року.

Наказом начальника ГУ
МВС України в м. Києві № 431 від 17.12.2003 року ОСОБА_4 був
призначений на посаду міліціонера 1-ої роти батальйону патрульно-постової
служби міліції Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Відповідно ст.1, 2 Закону України "Про міліцію" та функціональних
обов'язків міліціонера роти патрульно-постової служби Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві на ОСОБА_4 як на працівника міліції, тобто представника
державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я,
права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства
і держави від протиправних посягань покладені основні завдання: забезпечення
особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;
запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення
громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх
вчинили; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних
покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової
допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам,
підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом
обов'язків, а також виконання інших передбачених Конституцією України та
Законом України "Про міліцію" завдань.

При виконанні покладених на нього
завдань ОСОБА_4 відповідно до ст.12 Закону України "Про міліцію" мав
право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну
зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом.

3

Таким чином ОСОБА_4 був службовою особою,
яка постійно здійснює функції представника влади, тобто
наділена правом у межах своєї компетенції пред'являти вимоги, приймати рішення,
обов'язкові для виконання фізичними чи юридичними особами незалежно від їх
підвідомчості чи підлеглості, а також застосовувати примусові заходи впливу,
які забезпечують виконання цих вимог.

20 березня 2006 року ОСОБА_2 за вказівкою ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 відомості
стосовно прізвища, ім'я, по-батькові потерпілого, місце проживання, марку і
номерні знаки автомобіля, яким той користується. Будучи об'єднаними єдиним
злочинним умислом та діючи з корисливих мотивів, того ж дня близько 20 години
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прибули до будинку АДРЕСА_12, де чекали, коли ОСОБА_4
повернеться з роботи додому. Побачивши, як ОСОБА_4 на власному автомобілі
"Subaru Legacy" д/н НОМЕР_2
під'їхав до будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до останнього,
відрекомендувались працівниками міліції та запропонували проїхати з ними до ГУ
МВС України в м. Києві, розташованого на вул. Володимирській, 15, нібито для
зустрічі з їх керівником, прізвища та посади якого не назвали.

Крім цього, ОСОБА_8 будучи службовою особою та працівником правоохоронного
органу, зловживаючи наданою йому законом владою, з корисливих мотивів та
всупереч інтересам служби продемонстрував ОСОБА_8 посвідчення працівника
міліції та висловив погрозу, що у разі невиконання їх вимог, вони застосують до
ОСОБА_8 фізичну силу, табельну зброю та спеціальні засоби - наручники.

ОСОБА_4, будучи впевненим, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є працівниками міліції та
діють в межах наданих їм повноважень, погодився на своєму автомобілі проїхати з
ними до ГУ
МВС України в м. Києві, розташованого за вищевказаною
адресою. Коли, проїхавши станцію метрополітену "Дніпро", ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 наказали ОСОБА_8 їхати до зони відпочинку Гідропарк, останній зрозумів,
що вони діють не в межах своєї компетенції, а з метою досягти певну, невідому
йому мету. Тому ОСОБА_4, керуючи власним автомобілем, вчинив спробу змінити
напрямок вказаного ОСОБА_4 і ОСОБА_5 маршруту, збільшив швидкість та проїхав
поворот до зони відпочинку. ОСОБА_4, прагнучи щоб ОСОБА_4 не чинив опір та
переконався в реальності та дійсності реалізації раніше висловлених погроз
застосування фізичної сили та зброї, діючи спільно та узгоджено з іншими
членами організованої злочинної групи, витягнув з кишені та продемонстрував
ОСОБА_8 пістолет "Форт 12 РМ" серійний номер НОМЕР_3, висловивши
погрозу фізичної розправи у разі невиконання їх вимог. ОСОБА_4, сприймаючи
погрозу з боку ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як реальну, побоюючись за своє життя та
здоров'я, на вимогу останніх зупинив автомобіль біля автомобільної стоянки
неподалік від станції метро Гідропарк. Там ОСОБА_4 передав ключі від замка
запалення автомобіля ОСОБА_5, який сів за кермо, ОСОБА_4 залишився сидіти на
передньому пасажирському сидінні автомобіля, яким надалі керував ОСОБА_5,
поїхавши в напрямку с Скригалівка Фастівського району Київської області. Під
час руху автомобіля ОСОБА_4 з метою запобігти спробам ОСОБА_8 втекти чи
покликати на допомогу один раз діставав з кишені пістолет та тримав його в
напрямку ОСОБА_8

В свою чергу, ОСОБА_3, виконуючи роль у заздалегідь розробленому плані, під
час вказаних вище подій постійно координував по мобільному телефону спільність
дій членів організованої злочинної групи, а саме, дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо
незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 у м. Києві і вивезення його за межі міста,
та дії ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 При цьому ОСОБА_3 забезпечував безперешкодну
та одночасну зустріч членів групи в умовленому місці на території
Васильківського району Київської області біля с Митниця, передачі ОСОБА_8 від одних членів групи іншим, які відповідно до
розробленого плану з погрозою насильства над ОСОБА_8 мали викликати у
останнього враження в необхідності та обов'язковості передачі їм визначеної
ОСОБА_1 суми, інформував всіх членів групи про відхилення від розробленого
плану та перешкоди у його здійсненні.

По дорозі до визначеного місця тримання ОСОБА_8 ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
зателефонував ОСОБА_3, який повідомив, що ОСОБА_2 чекатиме їх на трасі
Київ-Одеса поруч с Митниця Васильківського району Київської області, і саме там
повинна відбутися передача ОСОБА_8 Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привезли близько 23
години до визначеного пункту ОСОБА_8, через декілька хвилин під'їхав автомобіль
"ВАЗ-2106" д/н НОМЕР_1, в якому знаходились ОСОБА_2, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, ОСОБА_4, діючи спільно та узгоджено з іншими членами організованої
злочинної групи, наказав ОСОБА_8 виходити нібито для зустрічі з його та ОСОБА_5
керівником. ОСОБА_2, тримаючи потерпілого за руку, запропонував сісти на заднє
сидіння автомобіля "ВАЗ-2106", де надягнув на голову ОСОБА_8 в'язану
чорну шапку, яку зняв з себе, щоб останній не мав можливості бачити маршрут
руху та інших осіб, які перебували в автомобілі.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
виконавши відведені їм у злочинному плані ролі, на автомобілі ОСОБА_8 дістались
м. Києва, де залишили автомобіль на вул. Черногірській, 36, а ОСОБА_2, ОСОБА_7
та ОСОБА_6 діючи спільно та узгоджено з іншими членами організованої злочинної
групи, привезли ОСОБА_8 на автомобілі "ВАЗ-2106" в с Скригалівка
Фастівського району Київської області в будинок АДРЕСА_11, де планували
утримувати останнього. По дорозі в с Скригалівка
ОСОБА_2 та ОСОБА_6висунули до ОСОБА_8 вимогу про передачу їм грошових коштів у
сумі 500 тисяч доларів США.
Прагнучи, щоб у потерпілого склалося переконання про
реальність та дійсність небезпеки, яка йому загрожує в разі невиконання
висунутих вимог, ОСОБА_6погрожував ОСОБА_8 застосуванням насильства.

4

Діставшись будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 завели ОСОБА_8 всередину, де з метою
запобігти опору з боку останнього та пригнітити його свідомість ОСОБА_2
пристебнув ОСОБА_8 наручниками до бильця ліжка. Перебуваючи в кімнаті з
ОСОБА_8, ОСОБА_2 продовжив узгоджені з іншими членами організованої злочинної
групи дії та знову висунув до ОСОБА_8 вимоги про передачу їм грошей в сумі 500
тисяч доларів США, погрожуючи в разі їх невиконання застосувати до ОСОБА_8
фізичне насильство.

Сприймаючи погрози як реальну та дійсну небезпеку для себе та членів своєї
сім'ї, ОСОБА_4 погодився передати запропоновану суму та повідомив ОСОБА_2, що
для цього необхідно буде особисто зустрітися з декількома своїми знайомими. У
зв'язку з цим ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1 та в розмові повідомив висловлене
ОСОБА_8 прохання. Вислухавши ОСОБА_2, ОСОБА_1, діючи як організатор
організованої злочинної групи, дозволив звільнити ОСОБА_8 за умов, що гарантом
виконання потерпілим висунутих ними вимог буде батько останнього, якого вони
будуть утримувати в заручниках до тих пір, поки ОСОБА_4 не передасть їм гроші.
Не маючи можливості звільнитись, ОСОБА_4 погодився на ці вимоги, після чого
ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1, повідомив, що ОСОБА_4 згодний виконати висунуті
вимоги та домовилися, що ОСОБА_1 наступного дня приїде до будинку, де
утримувався ОСОБА_4, з метою обговорення деталей майбутнього плану утримання
ОСОБА_9 та передачі грошей.

21 березня 2006 близько 11 години ОСОБА_1 на автомобілі "Subaru Forester" д/н НОМЕР_4
дістався с. Скригалівка Фастівського району Київської області та зателефонував
ОСОБА_2, щоб той вийшов. ОСОБА_2, наказавши ОСОБА_6 охороняти ОСОБА_8, щоб
останній не зміг звільнитись та залишити будинок, де його утримували, направився
до ОСОБА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погодили обставини подальшого тримання ОСОБА_9 як
заручника, доки ОСОБА_4 не передасть визначену ними суму. Для цього ОСОБА_2 мав
орендувати в м. Києві квартиру, де планували тримати ОСОБА_9, і коли останній
опиниться в квартирі, ОСОБА_2 мав зателефонувати ОСОБА_7 та ОСОБА_6, щоб ті
звільнили ОСОБА_8 для пошуку й передачі грошей. Узгодивши подальший спільний
план злочинних дій, спрямований на досягнення єдиного злочинного результату -
одержання грошових коштів у сумі 500 тисяч доларів США, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направилися до м. Києва. Того ж дня ОСОБА_2 орендував
квартиру АДРЕСА_13, після цього зателефонував ОСОБА_7 та ОСОБА_6, наказавши дати ОСОБА_9 можливість зателефонувати батьку та повідомити, що о
13 годині 40 хвилин АДРЕСА_13 у м. Києві того забере автомобіль таксі "Chevrolet Lacetti" д/н НОМЕР_5 та
відвезе для зустрічі з сином. Після того як ОСОБА_9 буде доставлений до
квартири, де знаходився ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6мали відвезти ОСОБА_8 до м.
Фастова та звільнити. При цьому ОСОБА_2 заздалегідь домовився про перевезення
ОСОБА_9 до місця його утримання з ОСОБА_25, який займався перевезенням
пасажирів на вказаному вище автомобілі, не повідомивши про свої дійсні наміри
щодо ОСОБА_9

Після телефонного дзвінка ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 які знаходилися в
автомобілі "ВАЗ-2106" д/н НОМЕР_1 та рухалися в напрямку м. Фастова
Київської області, при цьому везли ОСОБА_9 в наручниках та шапці, надали
потерпілому можливість зателефонувати батьку та повідомити про час і місце, де
того забере автомобіль, щоб доставити до квартири. Почекавши близько 20 хвилин,
ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_9, який вже знаходився в квартирі разом з ОСОБА_2,
виклав обставини свого незаконного позбавлення волі й висунуті вимоги щодо
передачі за звільнення грошової суми та попросив стати заручником, доки він,
тобто ОСОБА_4, не відшукає та не передасть визначену грошову суму, на що
ОСОБА_8 погодився. Після цього ОСОБА_6та ОСОБА_7 на АДРЕСА_14 звільнили ОСОБА_8
від наручників та випустили з автомобіля, наказавши зняти шапку через декілька
хвилин після того, як поїде їх автомобіль. Звільнивши ОСОБА_8, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6повідомили про це ОСОБА_2, а той ОСОБА_1

Коли ОСОБА_8 був доставлений до квартири АДРЕСА_13, ОСОБА_2 зачинив двері
квартири на ключ та залишився тримати ОСОБА_9, щоб той не зміг залишити
квартиру. При цьому ОСОБА_2 в загальних рисах повідомив про висунуті до його
сина вимоги та додав, що коли ОСОБА_4 їх виконає, він, тобто ОСОБА_8, буде
негайно звільнений.

ОСОБА_4, побоюючись за своє життя та здоров'я, а також за життя та здоров'я
свого батька ОСОБА_9, виконуючи вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про які йому ОСОБА_2
повідомляв по мобільному телефону, 22 березня 2006 близько о 1 години біля
будинку АДРЕСА_15передав ОСОБА_2гроші в сумі 27 тисяч доларів США, що в
перерахунку на національну грошову одиницю згідно курсу НБУ становило 136 тисяч
350 гривень як частину суми, що вимагалась у нього, що спричинило тяжкі
наслідки. Після цього ОСОБА_2 звільнив ОСОБА_9 та наказав ОСОБА_8 зібрати та
передати йому, тобто ОСОБА_2, решту грошових коштів від суми 500 тисяч доларів
США.

7 квітня 2006 близько 22 години
ОСОБА_4, виконуючи вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, біля будинку АДРЕСА_15 повторно
передав ОСОБА_2грошові кошти в сумі 6,5 тисяч доларів США, що в перерахунку на
національну грошову одиницю згідно курсу НБУ становило 32 тисячі 825 гривень, у
рахунок раніше висунутих вимог щодо передачі майна.

5

Таким
чином ОСОБА_2 як член організованої злочинної групи заволодів шляхом
вимагання грішми на загальну суму 169 тисяч 175 гривень, яка більше ніж в
шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, і завдав
потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди в особливо великих розмірах. Про одержання
від ОСОБА_8 грошей ОСОБА_2 інших членів організованої злочинної групи не
повідомив та використав їх на власні потреби.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні
злочинів не визнав, категорично стверджуючи про свою непричетність до їх
вчинення, та показав, що про викрадення ОСОБА_8 й вимагання грошей дізнався лише
після затримання працівниками міліції та пред'явлення обвинувачення.

З підсудних він знає ОСОБА_2 та ОСОБА_6 З ОСОБА_2
протягом 3-ох років зустрічався на дні народження спільного знайомого і з
грудня 2005 року ОСОБА_2 працював різноробочим у ТОВ "Дархан".
Директором ТОВ "Дархан" є його дружина, він виконував обов'язки
фінансового директора. Підприємство здійснює оптовий продаж продуктів
харчування. З 1 лютого 2006 року ОСОБА_2 був офіційно призначений менеджером з
продаж з іспитовим строком під умовою, що підпише контракт з компанією
"АТБ", яка володіє мережею магазинів з продажу продуктів харчування.
Між ними були ділові відносини, неприязних стосунків не було і немає. В грудні
2005 року ОСОБА_2 привів в офіс ОСОБА_6, який встановлював там кухню. ОСОБА_8 знає
з 2004 року, познайомив їх ОСОБА_26. На той час він займався сільським
господарством, як і ОСОБА_4, і після знайомства вони займалися спільним
бізнесом. ОСОБА_4 є головою наглядової ради Шепетівського цукрового заводу,
тому поруч із заводом вони взяли в оренду землю, спільно її обробляли, збирали
урожай та ділили прибуток. При цьому ОСОБА_4 забезпечував обробку землі, а він
- закупівлю насіння та хімії. Ділові стосунки з потерпілим письмово не
оформлювалися. Компанія, через яку він займався цією діяльністю, - ТОВ
"Е-Холдинг" - в подальшому була переоформлена на інших осіб. Разом з
ОСОБА_8 вони працювали з весни по осінь 2004 року, стосунки були нормальні.
Коли вперше проводили розрахунки, поділили прибуток і претензій один до одного
не мали. Після решти розрахунків з'ясувалося, що вони в збитках, тому вирішили,
що ОСОБА_4 винен йому 130 тисяч гривень, з яких 30 тисяч віддав, а 100 тисяч не
повернув до теперішнього часу. Йому не було важливо, коли потерпілий поверне
борг, бо той не відмовлявся, і вони мали інший спільний бізнес. Конфліктів з
приводу грошей не було. Він зустрічався з ОСОБА_8 сім'ями, вони спілкувалися,
але потерпілий в офісі ніколи не був і спілкування відбувалося у того вдома або
по телефону. Діяльність ТОВ "Дархан" з ОСОБА_8 ніяким чином не була
пов'язана і ОСОБА_2 з ОСОБА_8 ніколи не зустрічався.

Про ці невдачі знали у ТОВ "Дархан", більшість
з працівників якого були родичами, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_27. 5 лютого на
його день народження, який святкували колективом, стало питання по поповнення
оборотних коштів, і він повідомив дружині, що ОСОБА_4 обіцяв повернути борг у
найближчі дні. Так ОСОБА_2 дізнався про наявність боргу в розмірі 100 тисяч
гривень. Він ніколи нікого не просив допомогти повернути борг, а коли ОСОБА_2
після дня народження запитав, чи не потрібна йому допомога, щоб забрати гроші у
ОСОБА_8, відповів, що ні. Більше до цього питання не поверталися. Де проживав
ОСОБА_4, він не знав, був у гостях ще в 2005 році на вул. Дарвіна, потім
потерпілий змінив місце проживання. Працівникам ТОВ "Дархан" не було
відомо, де проживає потерпілий, місцезнаходження офісу, склад сім'ї, на якому
автомобілі їздить. У лютому 2006 року, коли він та ОСОБА_2 їздили разом на
вокзал, на вул. Саксаганського біля офісу стояв автомобіль ОСОБА_8 "Subaru Legacy" червоного
кольору, і він показав ОСОБА_2автомобіль та офіс, це було ще до дня народження.
Тоді ж зателефонував потерпілому і запитав, як справи. На день народження також
телефонував і ОСОБА_4 обіцяв закрити питання з грішми в лютому. Йому було відомо
про те, що ОСОБА_4 має в управлінні завод, що свідчило про наявність у того
коштів, крім того, ОСОБА_4 казав, що має 30 % від прибутку заводу.

20 березня 2006 року був звичайний робочий день і він не
пам'ятає, чи бачився з ОСОБА_2, міг телефонувати останньому, якщо б той не
прийшов на роботу. 21 березня 2006 року ОСОБА_2 зателефонував зранку не з свого
телефону і попросив забрати його в с Скригалівка, бо
того дня мав організувати зустріч з представниками компанії "АТБ".
Спочатку ОСОБА_2 сказав, що він у м. Фастові, а потім координував маршрут. Він
був на автомобілі батька, зустрів ОСОБА_2 біля магазину, попередньо
зателефонувавши на номер, з якого дзвонив ОСОБА_2, і вони поїхали в м. Київ.
Він не питав, що ОСОБА_2 робив у с Скригалівка, а
той не розповідав. У м. Києві висадив ОСОБА_2 біля торгівельного центру "Магеллан"
близько 11 години. Того дня ОСОБА_2 на роботу не вийшов і
не пам'ятає, чи ще телефонував ОСОБА_2 того дня, але пізніше стало відомо, що
зустріч не відбулася. З цього ж телефону ОСОБА_2 телефонував йому ввечері.

24 березня 2006 року він з дружиною
та дитиною поїхав відпочивати на 7 днів. 7 квітня 2006 року ОСОБА_4 позичив у
нього 5 тисяч доларів США
на 5 днів, які він передав у ресторані "Аризона".
26 квітня 2006 року об 11 годині його затримали і до 27
квітня тримали в підрозділі УБОЗу. Захисника йому не надали, під час допиту на
нього психологічно тиснули слідчий ОСОБА_28 і ОСОБА_29 - працівник УБОЗу та
товариш потерпілого, щоб він визнав вину в тому, чого не скоював. У службовому
автомобілі працівники "Сокола" завдавали йому удари в область спини.
Під час утримання в ІТТ м. Києва до нього приходили ОСОБА_29
та ОСОБА_30, наполягали,
щоб його захист
здійснював адвокат

6

ОСОБА_26. і щоб він відмовився від захисника ОСОБА_11 та визнав вину. Коли він написав заяву, що хоче, щоб його захищав адвокат
ОСОБА_26., останній з'явився і вимагав гроші в сумі 200 тисяч доларів США.

Крім цього, підсудний показав, що до затримання користувався мобільним
телефоном "Sony-Ericsson", оператор мобільного зв'язку "Київ-Стар", номер НОМЕР_6, прямий
номер НОМЕР_7. Пакет був безлімітний, тому телефоном могли користуватися всі
працівники ТОВ "Дархан". Що стосується транспортних засобів, то
весною 2006 року він користувався автомобілем "Subaru Forester"
д/н НОМЕР_4, належним батьку. Номери мобільного та
домашнього телефонів ОСОБА_2 були в записній книжці його мобільного телефону.

Підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково,
стверджуючи, що про його та ОСОБА_1 план вимагання грошей у ОСОБА_8 більше
нікому відомо не було, та показав, що з ОСОБА_1 3-4 роки тому його познайомив
ОСОБА_27. Восени 2005 року між ним та ОСОБА_1 зайшла розмова про ОСОБА_8
ОСОБА_1 запитав, чи є у нього можливість забрати борг у ОСОБА_8, повідомивши,
що останній не розрахувався з ним і винен 800 тисяч гривень. Оскільки на той
час він перебував у тяжкому матеріальному становищі, погодився допомогти. Вони
обговорили план, ОСОБА_1 сказав, що необхідно орендувати будинок, захопити
потерпілого на заводі в м. Шепетівка чи в м. Києві і відвезти в будинок,
мотивуючи це тим, що ОСОБА_4 боязливий і віддасть гроші. Фінансував план
ОСОБА_1, а він повинен був знайти людей, які б захопили потерпілого. Певно,
ОСОБА_1 звернувся, оскільки знав про його матеріальні проблеми. Також ОСОБА_1
повідомив, що гроші у ОСОБА_8 є, але той їх не віддає, і що не потрібно
говорити, кому він заборгував. З слів ОСОБА_1, ОСОБА_4 винен був гроші багатьом
людям. ОСОБА_1 розповів, де потерпілий працює, склад його сім'ї, спосіб життя,
але не знав місця проживання, оскільки ОСОБА_4 змінив його після замаху, під
час якого отримав ножове поранення. ОСОБА_1 показав офіси ОСОБА_8 - на вул.
Саксаганського та пр-ті Перемоги, автомобіль потерпілого "Subaru Legacy" червоного кольору д/н НОМЕР_2. Вони часто розмовляли про ОСОБА_8, але не
було людей, щоб захопити потерпілого.

Після Нового року він та ОСОБА_1 їздили на завод в м. Шепетівка, де
працював ОСОБА_4, до офісів, на дачу на трасі Київ-Одеса і від офісу на вул.
Саксаганського вислідкували, де той живе на Печерську. Також ОСОБА_1 надавав
йому разові роботи в ТОВ "Дархан". Про взаємовідносини з потерпілим
ОСОБА_1 на роботі не розповідав.

З 1998 року до 2004 року він займався бізнесом на ринку "Юность", але були фінансові проблеми, йому погрожували, у зв'язку з чим він не жив
вдома і батьки продали квартиру. Він заборгував близько 100 тисяч доларів США і якби не борг, ніколи не вчинив би злочин.

На початку березня 2006 року він зателефонував ОСОБА_3, з яким
познайомився, коли працював на ринку, а ОСОБА_3 тоді працював у карному
розшуку. Під час зустрічі на вул. Л. Гавро він повідомив, що має боржника, який
не хоче зустрічатися і не повертає гроші, та попросив допомогти вирішити це
питання. ОСОБА_3 відповів, що в таких питаннях некомпетентний і ними не займається.
Через тиждень він знову зателефонував ОСОБА_3 і запитав, можливо, у того є
люди, які допоможуть організувати зустріч з боржником, але ОСОБА_3 знову
сказав, що цим не займається, але подумає. Він не знав, яким чином ОСОБА_3 мав
організувати зустріч, але це мало відбутися в м. Києві. Він вважав, що ОСОБА_4
піде на контакт і не буде боятися, оскільки ОСОБА_3 був працівником міліції,
але цього ОСОБА_3 не говорив і винагороди не обіцяв. Коли вони зустрілися ще
через тиждень, ОСОБА_3 був з ОСОБА_5, якого він раніше не знав. Він розповів,
що необхідно організувати зустріч з людиною, яка винна йому гроші, не
відповідає на дзвінки і не йде на контакт. ОСОБА_3 вказав на ОСОБА_5 і сказав,
що той може допомогти. ОСОБА_5 пообіцяв спробувати. Про його плани щодо вимагання
ніхто не знав, оскільки тоді б ці люди відмовилися.

Його особисті кредитори попередили, що час остаточного розрахунку березень
і він сказав ОСОБА_1, що знайшов людей, які допоможуть вирішити питання. Ще
коли восени вони обговорювали план, він питав ОСОБА_6, з яким знайомий з
дитинства, чи можна буде у того на дачі відпочити з товаришем, і
ОСОБА_6погодився. ОСОБА_6 він нічого не обіцяв і якщо б той знав, що на дачі
будуть когось утримувати, не погодився б.

20 березня 2006 року він
зателефонував ОСОБА_3 і попросив організувати зустріч з боржником сьогодні.
Біля станції метро "Оболонь", куди приїхали ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
висловив аналогічне прохання. До цього зранку він зателефонував ОСОБА_6 і
нагадав про розмову з приводу дачі. В якості водія попросив брата ОСОБА_7, який
займався приватними перевезеннями громадян, відвезти на дачу відпочити та
пообіцяв сплатити 200 гривень. У свої плани ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_7, він не посвящав. На зустріч приїхав з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на автомобілі брата
"ВАЗ-2106", але ті не бачили, з ким він спілкувався. ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 казали, що спробують організувати зустріч, яким чином це мало
відбуватися, не говорили, але він вважав, що вони, як і ОСОБА_3, є працівниками
міліції, і потерпілий не боятиметься. Зв'язок з ОСОБА_5 він мав підтримувати
через ОСОБА_2, оскільки не знав ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 і так простіше було
виконати план. Пізніше по телефону він дав ОСОБА_3 дані ОСОБА_8 - номер
автомобіля, адресу, яку встановив разом з ОСОБА_1 Також від ОСОБА_1 він
дізнався, що того дня ОСОБА_4

7

за місто не виїжджав. І лише коли домовився з ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
зателефонував ОСОБА_1 з свого телефону та повідомив, що почав працювати, в
подальшому дзвінки робились з телефону ОСОБА_6

Він, ОСОБА_6та ОСОБА_7 поїхали на дачу в с Скригалівка. Не пам'ятає, о котрій годині, зв'язався з ОСОБА_2, який
сказав, що людина згодна зустрітися і щоб він під'їхав у Гідропарк. Він
відповів, що не в м. Києві, і попросив підвезти ОСОБА_8 на кільцеву дорогу до
заправки "Мухомор". В подальшому просив під'їхати до с Митниця. Якщо б він відразу сказав, що необхідно привезти потерпілого за
місто, то ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не погодилися б, таким чином він їх обманув. Всі
розмови з ОСОБА_2 відбувалися на вулиці, оскільки в будинку не було зв'язку, і
його ніхто не чув. Нарешті, ОСОБА_3 сказав, що люди не будуть нікуди їхати, він
зайшов у будинок і повідомив, що людина заблукала і потрібно її зустріти. Під
час руху в автомобілі він розмовляв з ОСОБА_2, який сказав, що люди ще
чекатимуть 5 хвилин, а потім поїдуть. Він взяв з собою ОСОБА_7 та ОСОБА_6, брат
керував автомобілем, а ОСОБА_6показував дорогу.

Коли під'їхали, з лівої сторони узбіччя стояв автомобіль з увімкненою
аварійною сигналізацією. Зупинилися на відстані близько 15 метрів. З того
автомобіля вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_4, і останній сказав, що ось ця людина, яка
хотіла поговорити. Потерпілий приїхав добровільно, був спокійний. Він назвав
ОСОБА_8 іменем, по-батькові і запропонував пройти до нього в автомобіль.
ОСОБА_4 сів на заднє сидіння, а він повертався за ноутбуком потерпілого, оскільки згідно інформацією ОСОБА_1, там були відмічені угоди
ОСОБА_8 Коли повернувся, сказав ОСОБА_8 про борг і назвав суму 500 тисяч
доларів США.
Він та ОСОБА_1 обговорювали розмір суми, останній мав
отримати 150 тисяч доларів США, а він - 50 тисяч
доларів США,
але домовилися вимагати 500 тисяч, щоб в ході торгів
зменшувати суму. Вони вирушили до с Скригалівка,
більше ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він не бачив і вони не зв'язувалися. По дорозі він
питав потерпілого, чому не віддає гроші, які заборгував. ОСОБА_4 спокійно
просив назвати, кому він винен, говорив, що нікому не заборгував. Він попросив
ОСОБА_8 вимкнути мобільний телефон, наручників в автомобілі на потерпілого не
надівав, а шапку на очі натягнув на прохання самого ОСОБА_8, який не хотів бачити,
куди вони їдуть. ОСОБА_4 сидів між ним та ОСОБА_6, але автомобіль був у
поганому стані, шумів і розмову ОСОБА_6та брат не чули. Також по його діях
неможливо було зрозуміти, що він настроєний проти потерпілого. ОСОБА_3
телефонував, коли він вирушив з ОСОБА_8, але він не брав слухавку, оскільки
вчинив недобре.

Коли приїхали, він завів ОСОБА_8 в будинок і пристебнув наручниками до
ліжка, цього ніхто не бачив. Потім вийшов, розрахувався з ОСОБА_7 і той поїхав,
не заходячи в будинок. ОСОБА_6був напідпитку і коли побачив ОСОБА_8 в
наручниках, запитав, що він робить, говорив, що так не домовлялися. Він просив
у ОСОБА_6 вибачення, казав, що так вийшло, і запевнив, що все буде нормально.
Також говорив, що ОСОБА_4 винен гроші і пообіцяв ОСОБА_6, якщо все вийде, 10 тисяч
доларів США. Хоча ОСОБА_1 і говорив зачинити ОСОБА_8 в підвалі, щоб той скоріше
віддав гроші, відносився до потерпілого нормально. Він дав можливість ОСОБА_8
зателефонувати дружині й батьку, щоб заспокоїти, і вони разом вирішували, яким
чином той буде віддавати гроші. Він потерпілому не погрожував, але в розмові
повідомляв про його сім'ю, місце роботи, щоб той розумів, що вони все про нього
знають, а також, щоб здійснити тиск. Також він виходив на вулицю і
зателефонував ОСОБА_1

ОСОБА_4 запропонував, щоб замість нього залишився його батько, поки він
знайде гроші, повідомивши, що якщо зателефонує на завод і скаже про
необхідність привезти таку суму, йому не повірять і звернуться в міліцію. Коли
він зателефонував ОСОБА_1 і запропонував такий варіант, ОСОБА_1 погодився. Під
час цих подій він телефонував ОСОБА_1, а той скидав та передзвонював на телефон
ОСОБА_6 Таким чином умовою звільнення ОСОБА_8 для пошуку грошей було те, що
його батько утримуватиметься у нього, а умовою звільнення батька - передача грошей.
Він та ОСОБА_4 домовилися, що батько приїде в квартиру в м. Києві і буде там,
казав, що йому необхідно 3-4 години, щоб зібрати гроші. ОСОБА_4 телефонував
батьку з цього приводу.

Вранці він подзвонив ОСОБА_1, сказав, що необхідно декілька телефонів і зняти
квартиру в м. Києві. Близько 7-8 години він наказав ОСОБА_7 приїхати і завезти
людину в м. Фастів. ОСОБА_4 передав батьку, що під'їде чоловік на зупинку,
представиться і той поїде з ним. З ОСОБА_1 вони зустрілися в с Скригалівка біля магазину близько 11 години, той приїхав на автомобілі "Subaru" сріблястого кольору,
привіз два стартових пакети і два телефони. Потерпілий залишався в будинку в
наручниках. Коли хтось входив у кімнату, ОСОБА_4 натягував на очі шапку, бо не
хотів бачити їх обличчя. Один стартовий пакет він залишив ОСОБА_8, щоб тримати
зв'язок, інший взяв собі разом з телефоном, який дав ОСОБА_1, і сказав, щоб
ОСОБА_6 відстебнув потерпілого, коли він зателефонує, а сам поїхав у м. Київ.
Рясний залишив один телефон і собі і протягом дня вони зв'язувалися за
допомогою цих телефонів. По дорозі до автомобіля ОСОБА_1 він зустрів брата,
сказав йти до ОСОБА_6 і щоб відвезли людину в м. Фастів. Про те, що ОСОБА_4
пристебнутий наручниками до ліжка, не говорив. Після цього він та ОСОБА_1
поїхали в м. Київ.

По дорозі він зателефонував
ОСОБА_25 і попросив зняти квартиру, домовившись зустрітися біля торгівельного
центру "Магеллан".
ОСОБА_1 висадив його там і вони домовилися тримати
зв'язок, також ОСОБА_1 дав 300 гривень сплатити на проїзд та оренду квартири, а
до цього давав 800 гривень на реалізацію плану. ОСОБА_25 зняв квартиру на пр-ті
Героїв Сталінграду, точної адреси він не пам'ятає.

8

Він розповів, що квартира необхідна для бесіди з
чоловіком похилого віку, якого необхідно забрати АДРЕСА_13. Коли він зателефонував
ОСОБА_7 з квартири, ті вже були в м. Фасові і сказали, що відпустили ОСОБА_8
Брат питав, що відбувається, але він сказав дати ОСОБА_6 слухавку і що потім
все пояснить. ОСОБА_25 привіз ОСОБА_9 і коли вони залишилися вдвох у квартирі,
розмовляли за його сина, дивилися телевізор. Він не казав ОСОБА_9, що той
утримується як заручник, а говорив, що у сина проблеми і він допомагає їх
вирішити, але вважає, що ОСОБА_8 знав, чому знаходиться в квартирі. З свого
телефону ОСОБА_8 декілька разів телефонував сину і ще комусь, говорив, що все
нормально. Потім він попросив ОСОБА_9 вимкнути телефон, оскільки вважав, що так
буде краще.

Він телефонував ОСОБА_8, питав, як справи. Той говорив,
що збирає гроші. По телефону він докладав ОСОБА_1 обстановку. ОСОБА_8 не міг
залишити квартиру, але силоміць він його не утримував. Коли він виходив на
вулицю, залишав ключі в дверях. ОСОБА_8 знаходився в квартирі без примусу.
Близько 22-23 години зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що зібрав 27 тисяч доларів
США, пообіцявши у найближчі дні зібрати ще. Він вийшов з квартири зустрітися з
ОСОБА_1, якому сказав, що ОСОБА_4 зібрав невелику суму, але скільки, не
говорив. ОСОБА_1 акцентував увагу на тому, що необхідно брати не менше 100-150
тисяч доларів США.
Він сказав, що гроші брати не буде і випускає батька,
запевнивши, що ОСОБА_4 дав слово віддати гроші. Він повернувся в квартиру,
домовився з ОСОБА_8, що гроші передаватимуться біля ринку "Оболонь"
поблизу станції метро "Героїв Дніпра", оскільки вони були необхідні
для погашення особистих боргів і попросив ОСОБА_25 підвезти його, щоб забрати
пакет. Згідно домовленості ОСОБА_4 під'їхав на таксі та викинув пакет біля
зупинки, а він забрав його. Потім ОСОБА_25 завіз його в салон ігрових автоматів
і він наказав тому випустити ОСОБА_9 й віддати ключі господарці квартири. 400
доларів США
він програв в автоматах, а рештою погасив борги. Через
пів години зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що з батьком все добре.

Наступного дня він зв'язувався з ОСОБА_8 Всю цю
інформацію передавав ОСОБА_1 Ще через два дні зателефонував ОСОБА_3, останній
сварився, бо коли організували зустріч, він поїхав і не брав слухавку. Також на
прохання потерпілого він телефонував ОСОБА_3 і питав, де автомобіль ОСОБА_8
ОСОБА_3 передзвонив і сказав, що автомобіль на стоянці в Голосіївському районі.

На початку квітня він знову попросив ОСОБА_8 знайти
невелику суму, але про це ОСОБА_1 до відома не ставив. 7 квітня 2006 року
ввечері на тому ж місці він попросив ОСОБА_25 забрати пакет, не пояснюючи, що в
ньому, а сам чекав на вул. Північній. Потім знову поїхав у салон ігрових
автоматів. Наступні дні він спілкувався з ОСОБА_8 у телефонному режимі і той
говорив, що вирішує питання з грішми. 25 квітня 2006 року ввечері він
знаходився з ОСОБА_1 біля центру "Магеллан" та набрав ОСОБА_8, який сказав, що наступного дня бере кредит. 26 квітня 2006
року його та ОСОБА_1 арештували. Про гроші, отримані від потерпілого, в сумі 27
тисяч доларів США та 6,5 тисяч доларів США ОСОБА_1 відомо не було.

Під час тримання під вартою до нього приходили два
оперативних працівника УБОЗу, одним з яких був ОСОБА_30 і розпитували стосовно
кримінальної справи, а також питали, де він раніше працював, про склад сім'ї
тощо. В ході досудового слідства ці ж особи чинили на нього психологічний тиск,
але, в основному, він давав правдиві показання. Що стосується застосування до
ОСОБА_1 фізичної сили, то він лише один раз бачив, як того вдарив конвоїр в
автомобілі, щоб вони не розмовляли.

Крім цього, підсудний показав, що план захоплення та
вимагання грошей розробив ОСОБА_1 Він нікому не пропонував вступити в
організовану групу з метою захоплення та вимагання, ніхто не знав про роль
ОСОБА_1 у вчиненні злочинів. Також він не повідомляв ОСОБА_1, хто буде приймати
участь в захопленні ОСОБА_8 До затримання ОСОБА_1 знав лише ОСОБА_6, оскільки
той встановлював кухню в офісі, і знав, що у нього є два брата. Розрахунків з
підсудними він не вів, а дав ОСОБА_7 500 доларів США, щоб той сплатив у банку за кредит і 300 доларів США дав ОСОБА_6, так як телефон ОСОБА_6 він викинув, щоб його не знайшли.
ОСОБА_25 сплатив 200 гривень за перевезення і 300 гривень за добу за квартиру.

Підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів не визнав,
стверджуючи, що лише сприяв в організації зустрічі між ОСОБА_2 та товаришем
останнього, та показав, що на початку березня 2006 року йому на мобільний
зателефонував ОСОБА_2 і попросив про зустріч. Коли в 2000 році він працював на
ринку "Юность"
в оперативно-пошуковому відділі з розкриття кишенькових
крадіжок, через рідного брата ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_2, і вони обмінялися
номерами мобільних телефонів. Номер його телефону НОМЕР_8. Під час зустрічі
ОСОБА_2 запитав, як вирішити питання з людиною, яка винна гроші. Він відповів,
що такими питаннями не займається, і продовжив розмовляти на загальні теми.
Через декілька днів ОСОБА_2 знову зателефонував і сказав, що має товариша, з
яким хоче зустрітися, але той уникає зустрічей і на дзвінки не відповідає, та
попросив організувати зустріч. Він відповів, що не має часу, тоді ОСОБА_2
запитав, чи є у нього друзі, які б могли допомогти. Він обіцяв подумати,
оскільки добре відносився до ОСОБА_2 і його брата.

Після цього він зв'язався з ОСОБА_5
- колишнім співробітником оперативно-пошукового відділу міліції, з яким
працював в одному оперативному підрозділі 2 чи 3 роки і підтримував товариські
стосунки, й сказав, що необхідно зустрітися. ОСОБА_5 попередив, що буде з
товаришем, але він не заперечував. ОСОБА_5 приїхав з ОСОБА_4, познайомив їх,
хоча до цього вони знали один одного

9

десь півтора року. Він сказав ОСОБА_5., що є товариш,
який просить допомогти зустрітися з людиною, яка його уникає та змінила місце
проживання. Про те, що річ йшла про ту саму людину - боржника - він не
задумувався. Зв'язавшись з ОСОБА_2, він та ОСОБА_5 приїхали на Оболонь. Він
познайомив ОСОБА_5 та ОСОБА_2, якому останній знову розповів, що хоче
зустрітися з товаришем, який винен З чи 5 тисяч доларів США і не виходить на
контакт, можливо, з цієї причини. Він сказав, що це його не цікавить, а
ОСОБА_5, який тоді займався приватним перевезенням громадян, пообіцяв
допомогти, якщо буде нагода. Яким чином потрібно організувати зустріч, він не
знав і його не дивувало, що ОСОБА_4, який не хотів зустрічатися, за допомогою
іншої людини забажає зустрітися. Розійшлися на тому, що ОСОБА_5, якщо матиме
час, зателефонує йому. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 номерами телефонів не обмінювалися і
просили його не залишати номери один одного, тому вийшло, що зв'язок
підтримувався через нього. ОСОБА_5 був його товаришем і між ними була взаємна
довіра. Оскільки ОСОБА_2 ОСОБА_5 не знав, то не довіряв тому. Можливо, якщо б
конкретно знали, що того дня організують зустріч, то обмінялися б номерами.

Через декілька днів зателефонував ОСОБА_2 і попросив
зв'язатися з ОСОБА_5, щоб останній під'їхав до станції метро
"Оболонь" о 18 годині. Він передав це ОСОБА_5 і того ж дня ближче до
вечора по телефону ОСОБА_2 повідомив дані ОСОБА_8 - ім'я, по-батькові, марку
автомобіля та адресу. Він переказав ОСОБА_5, але не цікавився, яким чином
організовуватиметься зустріч. Близько 21 години ОСОБА_5 передзвонив, сказав, що
зустрівся з товаришем ОСОБА_2 і той згоден поговорити. Він зателефонував
ОСОБА_2і повідомив, що людина згодна зустрітися, нехай під'їжджає. Пізніше
ОСОБА_2 набрав його і просив, щоб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під'їхали на кільцеву
дорогу до заправки "Мухомор". Він передав це ОСОБА_5, який відповів,
що нікуди їхати не буде, і якщо ОСОБА_2 хоче зустрітися, нехай їде в центр. Він
передав це ОСОБА_2, потім ОСОБА_5 сказав, що чекатиме в Гідропарку біля кафе "Василек".
Він переказав ОСОБА_2і той погодився приїхати через 20-30
хвилин. Знову зателефонував ОСОБА_5 і спитав, коли приїде ОСОБА_2 Він зв'язався
з ОСОБА_2, і той наполягав приїхати до заправки "Мухомор", потім
зателефонував і попросив, що якщо у хлопців немає часу, нехай їдуть назустріч, повідомивши,
що їде з боку траси Київ-Одеса і чекатиме на КПП при виїзді з м. Києва. Він
переказав це ОСОБА_5. і коли той телефонував, будучи в районі КПП і питав, де
ОСОБА_2, він знову телефонував ОСОБА_2 говорив, що погана погода, він не може
швидко їхати, щоб їхали по трасі назустріч і повернули на м. Васильків. Він
передав це ОСОБА_5, який передзвонив через деякий час, сказав, що вже на
повороті і якщо через 5 хвилин ОСОБА_2 не буде, вони повертаються. Коли він
повідомив це ОСОБА_2, той вже бачив автомобіль. Через 10-15 хвилин
зателефонував ОСОБА_5 і сказав, що ОСОБА_2 з товаришем поїхав у сторону м.
Василькова, щоб він передзвонив і запитав, куди вони поїхали. Він набрав
ОСОБА_2, але той не брав слухавку, і сказав ОСОБА_5, що сам не розуміє, що
сталося.

Наступного дня зателефонували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з
питанням, куди подівся товариш ОСОБА_2, і він дізнався, що вони поїхали на
автомобіля ОСОБА_8 та залишили його неподалік від Голосіївського районного
суду, оскільки закінчилося пальне. Ще наступного дня з іншого номера телефону
подзвонив ОСОБА_2 і вони посварилися. ОСОБА_2 сказав, що з товаришем все
нормально. Через тиждень-півтора ОСОБА_2 по телефону запитав, де автомобіль
товариша. Він з'ясував, де саме автомобіль, і переказав це ОСОБА_2 29 травня
2006 року його затримали.

ОСОБА_2 не пропонував йому прийняти участь у викраденні
потерпілого і вимаганні, про винагороду річ також не йшла. До судових засідань
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він не знав. Вказівок ОСОБА_5. та ОСОБА_4, яким
чином вони повинні були поводитися з ОСОБА_8, він не давав, а просто передавав
інформацію по мобільному телефону.

Підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів не визнав,
посилаючись на те, що організував зустріч між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 і ніяких
протизаконних дій не вчинював, та показав, що з 1996 року працює в органах
внутрішніх справ. На момент розглядуваних подій займав посаду міліціонера
патрульно-постової служби Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. В його функціональні обов'язки входить: охорона
громадського порядку, попередження злочинів, розкриття злочинів по гарячих
слідах. При цьому він керується уставом патрульно-постової служби, Законом
України "Про міліцію", Конституцією України.

У середині березня 2006 року біля
магазину "Дитячий світ" він зустрівся з ОСОБА_5, якому хтось зателефонував
по мобільному телефону. ОСОБА_5 знає близько 6-8 років, коли той почав
працювати в міліції, вони та їхні сім'ї підтримують дружні стосунки. ОСОБА_5
сказав, що телефонував товариш, який хоче зустрітися, і запропонував поїхати
разом на Троєщину до магазину "Екомаркет". Там їх чекав ОСОБА_3
ОСОБА_5 хотів їх познайомити, але вони знали один одного десь протягом року і
між ними були товариські стосунки. ОСОБА_3 сказав, що його знайомий ОСОБА_2,
хоче зустрітися з людиною - ОСОБА_8, але останній з якихось причин уникає
зустрічі. ОСОБА_2 просить ОСОБА_2, щоб він або його друзі допомогли зустрітися
з ОСОБА_8 Він на пропозицію ОСОБА_2 погодився, оскільки нічого недозволеного в
цьому не вбачав, і поїхав, домовившись зв'язатися з ОСОБА_5 чи ОСОБА_2, які
залишилися.

10

Через кілька днів зателефонував ОСОБА_5 і сказав, що ОСОБА_3 передав, що ОСОБА_2
чекає біля станції метро "Оболонь". На автомобілі ОСОБА_5 вони
поїхали і зустрілися з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на зустрічі присутній не був. ОСОБА_2
попросив, якщо можливо, того ж дня зустрітися з ОСОБА_8 і, якщо останній
погодиться, щоб вони повідомили про це ОСОБА_2даних щодо ОСОБА_8 ОСОБА_2 не
надавав. Вони відповіли, що спробують. ОСОБА_2 він бачив вперше і не
з'ясовував, чому з ним не хочуть зустрічатися, а допомагав ОСОБА_3 Він та
ОСОБА_5 не обговорювали, що будуть робити, щоб зустріч відбулася, бо все було
ясно. Потрібно було під'їхати до людини і запропонувати зустрітися з ОСОБА_2, а
якщо не погодився б зустрітися, то вони б поїхали.

Ввечері того ж дня ОСОБА_5 заїхав за ним додому близько 19 години і вже
знав, де живе ОСОБА_4, якої марки у того автомобіль. Вони під'їхали до будинку
ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_16 і чекали в автомобілі. Близько 20 години у двір
заїхав автомобіль "Subaru Legacy" червоного кольору. Вони підійшли до цього автомобіля, за кермом знаходився
ОСОБА_4 Він постукав у віконце, привітався і запитав, чи це не ОСОБА_4. ОСОБА_4
відповів стверджувально. Він показав ОСОБА_8 своє службове посвідчення, щоб той
не хвилювався, сказав, що він працівник міліції і вони хотіли б поговорити.
ОСОБА_4 попросив відкрити посвідчення, що було зроблено. ОСОБА_4 зачинив
автомобіль і вийшов, потім всі пройшли в сквер. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 йшли попереду
і 10-15 метрах, а він за ними. ОСОБА_5 і ОСОБА_4 розмовляли, але він не чув про
що. Потім побачив, як ОСОБА_5 розвернувся і пішов у його сторону, почув, що
ОСОБА_5 сказав, що якщо ні, так ні, ми їдемо. На це ОСОБА_4 відповів, що можна
і зустрітися. Потім у ОСОБА_5 як він зрозумів, була розмова по телефону з
ОСОБА_2, що людина згодна зустрітися і нехай ОСОБА_2 під'їжджає до будинку
ОСОБА_8 ОСОБА_5 пояснив йому, що ОСОБА_2 за межами міста і сюди під'їхати не
може, але вже їде в м. Київ. ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_8, як вони поїдуть, на що
той відповів, що поїдуть на його автомобілі і попросив, щоб зустріч відбулася в
центрі міста.

ОСОБА_4 їхав за кермом, він поруч на пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 за ним.
Коли від'їхали, ОСОБА_5 зв'язався з ОСОБА_2 і сказав, що вони їдуть у кафе
"Василек" в Гідропарк і щоб ОСОБА_2 їхав туди. ОСОБА_4 був не проти,
зателефонував дружині, повідомив, що їде на зустріч і буде через 30-40 хвилин.
В Гідропарку вони вийшли з автомобіля, зателефонував ОСОБА_3 і ОСОБА_5
розмовляв з ним, але про що, він не чув. Потім ОСОБА_5 сказав, що ОСОБА_2 їде і
просить їхати назустріч на кільцеву дорогу до заправки "Мухомор".
ОСОБА_5 сів за кермо, він на переднє сидіння, а ОСОБА_4 на заднє, при цьому
ОСОБА_4 не заперечував, що ОСОБА_5 керує автомобілем. Вони проїхали в сторону
кільцевої дороги і коли їхали до заправки, знову ОСОБА_5 зв'язався з ОСОБА_2
ОСОБА_5 пояснив йому та ОСОБА_8, що ОСОБА_2 їде по трасі Київ-Одеса і зустріне
їх на КПП в напрямку м. Біла Церква. ОСОБА_4 не заперечував, по дорозі вони
спілкувалися на загальні теми. Навіщо їде на зустріч, ОСОБА_4 не повідомив. Знову
зв'язалися з ОСОБА_2, і ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 запізнюється і просить
рухатися по трасі, щоб скоріше зустрітися. Вони погодилися, щоб зустріч
відбулася таким чином. Коли проїхали с Митниця, ОСОБА_2
там не було. ОСОБА_5 повернув праворуч, проїхав близько кілометра і зупинився,
увімкнувши аварійну сигналізацію. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3, і він чув, як
той казав, що вони на місці, але нікого не має, і чекатимуть 5-Ю хвилин, після
чого поїдуть. Через 10 хвилин він побачив, як мимо проїхав автомобіль
"ВАЗ" і зупинився метрах в 10-15. Він та ОСОБА_4 вийшли, назустріч
йшов ОСОБА_2 Він сказав, щоб розмовляли недовго, час повертатися додому.
ОСОБА_2 запевнив, що розмова буде недовгою. Він пішов до автомобіля ОСОБА_8, а останній з ОСОБА_2 - в сторону автомобіля "ВАЗ". ОСОБА_5 з
автомобіля не виходив. Через декілька хвилин підійшов ОСОБА_2 і попросив
передати кейс, який був в автомобілі. Він передав кейс, ОСОБА_2 просив зачекати
ще 5 хвилин і пішов. Через 5 хвилин автомобіль "ВАЗ" поїхав у сторону
м. Фастова. Пройшло ще декілька хвилин, коли вони зрозуміли, що ОСОБА_4 також
поїхав. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3 і запитав, що відбувається. ОСОБА_3
пообіцяв дізнатися, в чому справи, через деякий час передзвонив і сказав, що
ОСОБА_2 не бере слухавку.

Протягом цього часу він з ОСОБА_2 по телефону не розмовляв, розмовляв
ОСОБА_5 з свого та його мобільного телефону і передавав суть розмови. Ні він,
ні ОСОБА_5 з ОСОБА_2 не розмовляли і не знали номера телефону, зв'язок
підтримували через ОСОБА_2 Він та ОСОБА_5 повернулися в м. Київ на автомобілі
ОСОБА_8 і залишили його біля готелю "Мир", оскільки закінчився бензин
і не було грошей. Через день чи два він зателефонував ОСОБА_3 і запитав, що
відбувається. ОСОБА_3 повідомив, що телефонував ОСОБА_2, вони посварилися, але ОСОБА_2
сказав, що з ОСОБА_8 все добре.

Крім цього, ОСОБА_4 показав, що у
нього була табельна зброя - пістолет "ПМ" та пристрій для відстрілу
набоїв з гумовими кулями "Форт", який він придбав з метою захисту.
Табельну зброю він брав, коли заступав на службу, а після служби здавав.
"Форт" зберігав вдома і носив, коли їхав кудись з дружиною і знав, що
буде пізно повертатись. Коли організовували зустріч 20 березня 2006 року, зброї
чи наручників при ньому не було, ОСОБА_8 вони не погрожували і тиск не чинили
тиск, не говорили, щоб той вимкнув телефон. ОСОБА_4 на зустріч з ОСОБА_2 їхав
добровільно і мав можливість покинути їх. Гроші за організацію зустрічі йому не
пропонували і про те, що в цьому приймає участь ОСОБА_1 йому відомо не було. До
затримання ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 він не знав, а також не

11

знав, що ОСОБА_2 буде вимагати гроші чи утримувати
заручників. В ході досудового слідства він показав, що не пам'ятає, чи
зустрічався з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у березні 2006 року, а також, що робив 20
березня 2006 року, оскільки перебуває на диспансерному обліку в госпіталі МВС з
діагнозом гіпертонія і погано себе почував.

Підсудний ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів не визнав,
посилаючись на те, що організував зустріч між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 і ніяких
протизаконних дій не вчинював, та показав, що якого числа, не пам'ятає, приїхав
до магазину "Дитячий світ", де випадково зустрів ОСОБА_4 Йому на
мобільний телефон подзвонив ОСОБА_3 і попросив про зустріч. Він, не закінчуючи
розмови, запитав ОСОБА_4, чи не проїде з ним, а також запитав у ОСОБА_2, чи не
заперечує той, якщо він буде не один. ОСОБА_3 погодився, і він з ОСОБА_4
приїхав на Троєщину до супермаркету "Еко". Він познайомив ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, але ті посміхалися. ОСОБА_3 повідомив, що його товариш просить
організувати зустріч і потрібна допомога. Суті не пояснював, але він зрозумів,
що цей товариш хоче зустрітися з людиною, але є борг, який заважає зустрічі.
ОСОБА_4 стояв поруч і чув розмову. ОСОБА_3 запропонував під'їхати до товариша і
самому поговорити. ОСОБА_4 поїхав додому, сказав, що готовий допомогти і
зв'яжуться. Він з ОСОБА_2 на своєму автомобілі поїхав до станції метро
"Оболонь", де зустрілися з ОСОБА_2 ОСОБА_3 відійшов і йому ОСОБА_2
пояснив, що його товариш, з яким він займався бізнесом, винен 3 чи 5 тисяч
доларів США. Ця сума для ОСОБА_2 неважлива, потрібна саме ця людина, щоб у
подальшому працювати, але через борг вона уникає зустрічей. Підійшов ОСОБА_3 і
запитав, що він думає з цього приводу. Він відповів, що тут поганого нічого
немає і він подумає. Яких чином будуть зв'язуватися, вони не обговорювали. З
ОСОБА_2 він познайомився тільки на цій зустрічі, але вирішив допомогти ОСОБА_3

20 березня 2006 року зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що
якщо він може, щоб під'їхав до ОСОБА_2 Він та ОСОБА_4 прибули до станції метро
"Оболонь". ОСОБА_2 попросив, якщо можна, цього дня організувати
зустріч. Яким чином це мало бути, з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не обговорювалося. Він
сказав, добре, якщо вийде, та повіз ОСОБА_4 додому. Близько 19 години заїхав за
ОСОБА_4 і запитав, чи є у того час. До цього йому телефонував ОСОБА_3, який
надав номер, марку автомобіля, адресу, ім'я та по-батькові ОСОБА_8 Коли прибули
за вказаною адресою, автомобіля ОСОБА_8 не було. Через 10 хвилин під'їхав
автомобіль ОСОБА_8 і зупинився біля них. ОСОБА_4 пішов попереду, а він зачиняв
автомобіль. Коли підійшов до автомобіля ОСОБА_8, той вже вийшов і розмовляв з
ОСОБА_4 Він привітався, представився і запитав, чи можна поговорити. ОСОБА_4
спитав, чи не міліціонер він. Він відповів, що вже не працює. ОСОБА_4 запропонував
пройти в парк. Він повідомив, що з ОСОБА_8 хоче зустрітися його знайомий
ОСОБА_2. ОСОБА_4 запитав, з якого приводу, на що він відповів, що тому краще
знати. ОСОБА_4 запитав, що за ОСОБА_2, і він сказав прізвисько останнього
ОСОБА_31. Спочатку ОСОБА_4 не погодився, мотивуючи тим, що не може. Він сказав,
якщо ні, так ні, але потім ОСОБА_4 попросив зачекати, сказав, можна і сьогодні
зустрітися, нехай знайомий під'їжджає, бо з цією людиною у нього сварок не
було. Він зв'язався з ОСОБА_2 і повідомив, що людина згодна, нехай ОСОБА_2
під'їде. ОСОБА_3 передзвонив і сказав, що ОСОБА_2 не може так швидко приїхати,
бо за межами міста і, якщо можливо, щоб під'їхали до заправки
"Мухомор". Він переказав це ОСОБА_8 і той сказав, що туди не поїде,
нехай приїжджає в Гідропарк. ОСОБА_4 попередив по телефону дружину, що
затримується. Він зв'язався з ОСОБА_2 і сказав, що людина не хоче їхати до
заправки і поїде в Гідропарк. На його запитання ОСОБА_4 запропонував їхати на
його, ОСОБА_8, автомобілі.

ОСОБА_4 сів за кермо, ОСОБА_4
попереду, а він позаду. Коли їхали, зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що ОСОБА_2
не встигає. ОСОБА_4 запропонував їхати в центр і він сказав про це ОСОБА_3
Потім вирішили зустрітися в кафе "Василек". По приїзду в Гідропарк вийшли з автомобіля, ОСОБА_4 відійшов. Він
зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що вже на місці, і спілкувався з ОСОБА_8
Йому знову зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що ОСОБА_2 не встигає, щоб під'їхали
до заправки "Мухомор". ОСОБА_4 на це погодився та дозволив йому сісти
за кермо автомобіля. Коли рухалися по кільцевій дорозі, ОСОБА_3 повідомив, що у
ОСОБА_2 щось з автомобілем, і просив про зустріч біля КПП на Одеській площі.
Він переказав це ОСОБА_8 і той погодився. ОСОБА_3 сказав, що ОСОБА_2 чекає на
повороті на м. Фастів біля с Митниця. Вони доїхали
до с Митниця, проїхали кілометр, він зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що нікого
немає. Через 5 хвилин під'їхав автомобіль "ВАЗ" і став позаду.
ОСОБА_4 і ОСОБА_4 вийшли, потім ОСОБА_4 повернувся і сказав, що порозмовляють і
поїдуть. Хтось підійшов до автомобіля і попросив передати кейс. ОСОБА_4 передав
і вони продовжили чекати. Пройшов деякий час і автомобіль "ВАЗ"
поїхав. Вони вважали, що ОСОБА_4 повернеться, але ОСОБА_4 вийшов і сказав, що
того немає. Він телефонував ОСОБА_3, питав, чому ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поїхали.
Коли ОСОБА_3 передзвонив, повідомив, що ОСОБА_2 не бере слухавку. Вони ще
зачекали, потім він знову зателефонував ОСОБА_3, сказав, що так не домовлялися.
На автомобілі ОСОБА_8 доїхати до будинку останнього не вийшло, бо закінчився
бензин, і біля Голосіївського районного суду вони залишили автомобіль.
Наступного дня він зателефонував ОСОБА_3 і сказав, де залишив автомобіль
ОСОБА_8 Ще наступного дня ОСОБА_3 повідомив, що все в порядку.

12

До затримання він знав ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_2 З ОСОБА_2 і ОСОБА_4
підтримував дружні стосунки, оскільки раніше працював в органах внутрішніх
справ у карному розшуку, але не знав, що вони знайомі один з одним. 20 березня
2006 року в його користуванні був мобільний телефон "Нокіа 6230",
номера не пам'ятає, оператор мобільного зв'язку "Діджус" Номера
телефонів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були в пам'яті телефону, номера ОСОБА_2 він не
знав. Під організацією зустрічі він розумів підійти до людини і запитати, чи не
хоче вона зустрітися з певною особою, і погодився на це лише тому, щоб
допомогти ОСОБА_3, який також допомагав йому. Гроші йому за це ніхто не
пропонував. ОСОБА_4 поїхав з ними добровільно, спокійно розмовляв по мобільному
телефону і його ніхто не утримував. З ОСОБА_1 він познайомився після затримання
і цього прізвища від ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не чув. Хто приїхав у с Митниця в автомобілі "ВАЗ", він не бачив. ОСОБА_3 не пропонував
вчинити вимагання і він не знав, що ОСОБА_2 буде утримувати ОСОБА_8, а якщо б
знав, нікуди б не поїхав.

Підсудний ОСОБА_6вину у вчиненні злочинів визнав частково, стверджуючи про
те, що приймав участь тільки в незаконному позбавленні волі ОСОБА_8, та
показав, що наприкінці осені -початку зими 2005 року ОСОБА_2, якого він знає
більше 20 років і проживають в одному будинку, запитав, чи можна на його дачі
відпочити одній людині протягом 2-3 днів, попити горілки і скласти тому
компанію. ОСОБА_2 пообіцяв йому 200 доларів США і він погодився,
але попросив заздалегідь попередити. Під час зустрічей вони 2 чи 3 рази
поверталися до цієї теми і домовленість була в силі.

20 березня 2006 року близько 12-13 години йому на мобільний зателефонував
ОСОБА_2 і попросив вийти. На вулиці стояв автомобіль "ВАЗ-2106",
належний ОСОБА_7, в якому були ОСОБА_2 та ОСОБА_7, з ними обома від підтримує
дружні стосунки. ОСОБА_2 сказав, що на дачу потрібно їхати сьогодні, людину
привезуть туди, і запитав, чи добрий на дачі мобільний зв'язок. Також ОСОБА_2
попросив його взяти свій телефон і зарядний пристрій, бо у нього розряджалася
батарея. Після цього вони втрьох вирушили до станції метро "Оболонь".
ОСОБА_2 дав 200 гривень і він направився в магазин за продуктами та горілкою.
Коли повернувся до автомобіля через пів години, прийшов ОСОБА_2, який до цього
розмовляв з якимись людьми. По прибуттю на дачу вони влаштовувалися, він топив
піч, а ОСОБА_2 перевіряв зв'язок і користувався його телефоном "Motorola C-350". Після
одного з дзвінків ОСОБА_2 сказав, що, мабуть, все відміняється, людина не може
під'їхати, і вони почали збиратися в м. Київ. Він вжив близько 250 грамів
горілки, але коли ОСОБА_7 пішов заводити автомобіль, задзвонив телефон і
ОСОБА_2 сказав, що все нормально, людина сьогодні буле, але потрібно за нею
під'їхати. Так як ніхто не знав дороги, він також поїхав. Вони побачили стоячий
автомобіль біля населеного пункту і зупинилися. ОСОБА_2 вийшов і повернувся
через 5-7 хвилин з чоловіком в шапці - ОСОБА_8, який привітався і сів на заднє
сидіння. ОСОБА_2 знову вийшов і повернувся з кейсом. Який автомобіль поїхав
першим, він не пам'ятає, бо вживав алкогольні напої і перебував у стані
сп'яніння. ОСОБА_2 сів на заднє сидіння і розмовляв з ОСОБА_8 В автомобілі
грала музика, шумів міст і розмову він не чув, але зрозумів, що мова йшла про
борг ОСОБА_8 У нього склалося враження, що потерпілий їде недобровільно, але останній
був спокійний і серйозний.

Коли приїхали на дачу, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зайшли в будинок, ОСОБА_2 вийшов
через кілька хвилин і розрахувався з ОСОБА_7, після чого той поїхав у м. Київ.
Між ним та ОСОБА_2 відбулася розмова на підвищених тонах. Він запитав, чому на
ОСОБА_8 наручники. ОСОБА_2 став його умовляти, що ніхто не постраждає, що
людина нечесна в бізнесі, винна гроші і її необхідно затримати, за що йому
обіцяли гроші. Він знав про фінансові проблеми ОСОБА_2, той казав, що потрібно
віддавати борги і якщо все вийде, обіцяв повернути борг йому і допомогти
матеріально, бо він потрапив у серпні в аварію і судився з страховою компанією.
Потім була розмова стосовно того, щоб закрити ОСОБА_8 у підвалі, на що він
категорично не погодився і пішов спати. Коли прокинувся о 9 годині, ОСОБА_2
сказав, що всю ніч спілкувався з ОСОБА_8 Він почув телефонний дзвінок, але
розмови не чув. Весь час на дачі ОСОБА_2 розмовляв з його телефону, він чув
ім'я ОСОБА_10, який повинен був під'їхати до магазину. ОСОБА_2телефонували часто
і той часто робив дзвінки. ОСОБА_2 попросив пояснити комусь, як проїхати в с Скригалівка і де чекати. Він пояснив, після чого в стіну постукали, як
з'ясувалося, був умовний сигнал ОСОБА_8 ОСОБА_2 зайшов у кімнату і коли вийшов,
попросив зробити щось гаряче. Він заніс у кімнату каву, ОСОБА_4 сидів на
стільці, його ліва рука була пристебнута до бильця ліжка, і читав. Він ще
заходив у кімнату і ОСОБА_4 натягував шапку на очі, він не знає, чия це була
ініціатива. Він знову посварився з ОСОБА_2, після чого останній пішов на
зустріч. Через 20-30 хвилин ОСОБА_2 повернувся, поклав ключі, SIM-картку і сказав, що
їде в м. Київ і скоро приїде ОСОБА_7 Також ОСОБА_2 наказав передати потерпілому
SIM-картку, щоб вони могли
зв'язатися, і відпустити ОСОБА_8 ввечері, певно, стосовно цього була якась
домовленість.

Коли приїхав ОСОБА_7 і зайшов у
будинок, він сказав, щоб той подивився, що відбувається. Побачивши ОСОБА_8,
ОСОБА_7 запитав, що це таке, на що він сказав спитати у брата. ОСОБА_7 говорив,
що коли проїжджав магазин, бачив джип, і сказав, що людину необхідно
відпустити. ОСОБА_7 телефонував брату, про що вони розмовляли, йому невідомо,
але ОСОБА_2 був майже в м. Києві і вони вирішили відпустити ОСОБА_8 SIM-картку оператора
"Джине", яку залишив ОСОБА_2, телефон ОСОБА_8 не приймав, тому
потерпілий телефонував з своєї картки і казав, що

13

скоро
буде. Вони втрьох на автомобілі вирушили в м. Фастів, по
дорозі намагалися зв'язатися з ОСОБА_2, але був поганий зв'язок. Знайшли
сигнал, не доїжджаючи до м. Фастова, і 10-15 хвилин телефонували ОСОБА_2Той сам
передзвонив на телефон ОСОБА_7 і попросив дати слухавку ОСОБА_8 Коли приїхали в
м. Фастів, він зняв з ОСОБА_8 наручники, пояснив як доїхати до вокзалу, і
запитав, чи є у нього гроші. Також повернув ноутбук і сказав потерпілому, щоб той не тримав на нього зла, і якби він знав все з
самого початку, то нічого б не було. З часу, як ОСОБА_2 поїхав у м. Київ і до
того, як звільнили ОСОБА_8, пройшло декілька годин. Він та ОСОБА_7 поїхали в м.
Київ, по дорозі в полі він викинув наручники і ключі від них. Він розумів, що
став учасником незаконного утримання людини, але участі у вимаганні боргу не
приймав і не володів інформацією про його наявність та розмір. Вимог про
передачу грошей не висував. Він хотів звільнити ОСОБА_8, але не відпустив
відразу, щоб залишитися в безпеці. Через деякий час зателефонував ОСОБА_2 і
сказав, що нічого не вийшло, людину відпустили і що його телефон він викинув.
ОСОБА_2 дав йому 1 500 гривень, сказавши, щоб він купив собі телефон, SIM-картку та шапку, а ще через
деякий час ОСОБА_7 передав 200 доларів США в якості погашення
боргу брата.

Крім цього, ОСОБА_6показав, що знав ОСОБА_1 наглядно, бо
встановлював в офісі, де ОСОБА_2 працював експедитором, кухню. У нього є
сумніви, що якщо б ОСОБА_2були винні гроші, то той би так вчинив, але він не
задумувався, від кого діє ОСОБА_2 Прізвище ОСОБА_8 і розмір суми, яку вимагали,
йому стали відомі після затримання, і навряд чи у ОСОБА_8. був такий боржник.
Він не пам'ятає, щоб в автомобілі на ОСОБА_8 надівали наручники, і чітко
побачив їх, коли 21 березня 2006 року зайшов у кімнату до потерпілого. Коли
вони вчотирьох їхали в автомобілі в с Скригалівка,
шапка на ОСОБА_8 була одягнена нормально, погроз потерпілому він не висловлював
і матеріальних цінностей не вимагав. Хто привіз ОСОБА_8, він не з'ясовував і
про те, що замість потерпілого десь повинен був знаходитися його батько, він не
знав, в свої плани ОСОБА_2 його до відома не ставив. Також він вважає, що
ОСОБА_7 не міг здогадуватися, що відбувається щось недобре. В ході досудового
слідства його примусили давати інші показання оперативні працівники та слідчий
ОСОБА_28

Підсудний ОСОБА_7 вину у вчиненні злочинів не визнав,
стверджуючи про те, що йому не було відомо про злочинний план ОСОБА_2, та
показав, що 20 березня 2006 року після обіду зателефонував його рідний брат
ОСОБА_2 і попросив відвезти за місто, обіцявши заплатити 200 гривень. Так як
він займається приватним перевезенням громадян, то погодився. В його
користуванні знаходиться автомобіль "ВАЗ-2106" д/н НОМЕР_1, який він
придбав по довіреності у ОСОБА_32,
фактично, автомобіль належить йому. Він заїхав додому і
коли вийшов до автомобіля, там чекав брат. ОСОБА_2 сказав, що зараз вийде
ОСОБА_6і щоб він завіз їх до ОСОБА_6 на дачу, дав відразу половину грошей на
бензин. Потім вони приїхали до станції метро "Оболонь", ОСОБА_6та
ОСОБА_2 вийшли. ОСОБА_6повернувся з пакетами продуктів і трохи пізніше -
ОСОБА_2 Щоб брат спілкувався з будь-ким, він не бачив.

По приїзду на дачу вони занесли продукти, він трохи
відпочив і збирався їхати в м. Київ, коли брат попросив виїхати назустріч до
знайомого, який заблудився. Вони сіли в автомобіль, ОСОБА_6показував дорогу. На
іншому боці дороги стояв автомобіль і ОСОБА_2 попросив розвернутися. Вони
зупинилися на відстані 15-25 метрів від автомобіля і брат вийшов. З іншого
автомобіля вийшли два чоловіка. ОСОБА_2 повернувся в автомобіль з раніше
незнайомим йому ОСОБА_8 ОСОБА_6 ОСОБА_4 і брат сиділи на задньому сидінні,
ОСОБА_8 йому ніхто не представляв і про що розмовляли в автомобілі, він не чув,
бо грала музика та шумів міст. Наручників на руках у ОСОБА_8 він не бачив і
погроз не чув. Коли приїхали на дачу і вийшли з автомобіля, він розвернувся, на
дорозі ОСОБА_2 дав йому 100 гривень і сказав, що зателефонує, щоб дізнатися, як
він добрався.

ОСОБА_2 передзвонив наступного дня зранку і попросив
забрати їх. При під'їзді до дачі він побачив ОСОБА_2, який пояснив, що
терміново викликали на роботу і за ним приїде автомобіль. Брат сказав завезти
його знайомого у м. Фастів і пішов. Коли він зайшов у будинок, побачив у
кімнаті ОСОБА_8, який сидів на стільці, пристебнутий наручниками до ліжка, на
голові у того була шапка. Він запитав у ОСОБА_6, що трапилося, і той відповів,
щоб запитав у брата. Він сказав ОСОБА_6 зняти наручники і телефонував ОСОБА_2, але
мобільний був вимкнений. Щоб зняти з ОСОБА_8 наручники, дзвінка вони не чекали.
Сказавши ОСОБА_6, що чекає біля автомобіля, він вийшов. Коли ОСОБА_6та ОСОБА_4
вийшли, вони поїхали в сторону м. Фастова. Шапки та наручників на потерпілому
він не бачив. Не доїжджаючи до міста, на його мобільний зателефонував ОСОБА_2 і
сказав передати ОСОБА_6 трубку. У м. Фастові він зупинився неподалік автобусної
зупинки, ОСОБА_6та ОСОБА_4 вийшли і через декілька хвилин він та ОСОБА_6поїхали
в м. Київ.

До затримання він знав лише ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і
підтримував з ними нормальні стосунки, з братом, взагалі, довірливі. Йому було
відомо про фінансові проблеми ОСОБА_2, у зв'язку з чим квартира була закладена
і вони виплачували кредит. Коли потім питав ОСОБА_2, чому той утримував людину,
брат сказав, що воно йому не потрібно. Під час досудового слідства оперативні
працівники чинили на нього тиск, погрожуючи фізичною розправою, тому від
підписував документи. Участі в організованій групі, вимаганні грошей та
утриманні людини він не приймав.

Не дивлячись на невизнання
підсудними вини, їх винуватість у скоєному повністю доведена зібраними в справі
та дослідженими в судовому засіданні доказами.

14

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 20 березня 2006 року близько 20 години
він на автомобілі "Subaru Legacy" д/н НОМЕР_2 під'їхав до свого будинку АДРЕСА_12. До нього підійшли раніше
незнайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які відрекомендувалися працівниками міліції, при
цьому ОСОБА_4 показав службове посвідчення, і попросили вийти з автомобіля для
розмови. ОСОБА_4 повідомив, що вони працівники управління по боротьбі з
економічною злочинністю, а ОСОБА_5 сказав, вони діють за дорученням начальника,
і запропонували проїхати з ними, нібито для зустрічі з їх начальником. Коли він
відійшов від автомобіля, ОСОБА_5 був поруч, а ОСОБА_4 трохи позаду. ОСОБА_5
пояснив, що у зв'язку з його бізнесом виникла проблема, яку можна вирішити,
поговоривши з начальником. Він запропонував перенести зустріч на ранок, але
ОСОБА_4 в категоричній формі і з погрозою в голосі заявив, що з ним
прогулюватися не будуть і або він добровільно їде розмовляти, або той
застосуєте спецзасоби, і продемонстрував наручники, начебто згідно із Законом
"Про міліцію" вони мають право затримати його, але в цьому випадку
розмова з керівником піде в іншому руслі. ОСОБА_5 заспокоював його, говорив, що
боятися нічого і розмова триватиме 20-30 хвилин. Під час розмови надійшов
дзвінок на телефон ОСОБА_4, той казав, що ОСОБА_4 не хоче їхати і вони, певно,
будуть діяти по-іншому. Через декілька хвилин ОСОБА_5 комусь зателефонував і
сказав, що ОСОБА_4 готовий до розмови, питав про подальші дії. ОСОБА_5 сказав
йому, що поїдуть в управління на вул. Володимирську. Він погодився і попросив
дозволу зателефонувати дружині, оскільки на початку розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_5
наказали вимкнути телефон. Заспокоївши дружину, попередив, що буде через 30-40
хвилин, і попросив їхати в управління двома автомобілями, так як зрозумів, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали на автомобілі. На це йому відповіли, що вони
зобов'язані бути з ним, щоб він по дорозі не накоїв дурниць.

Він сів за кермо, ОСОБА_4 - на переднє сидіння, позаду справа - ОСОБА_5
Коли виїхали на Кловський узвіз, йому на мобільний зателефонував ОСОБА_33 -
директор ВАТ "Шепетівський цукровий комбінат". ОСОБА_4 показав, щоб
він припинив розмову, і сказав, що начальник призначив зустріч у кафе "Василек"
в Гідропарку. Коли проїжджали пл. Слави, йому знову
зателефонувала дружина, яка хвилювалося. Він заспокоїв її і на вимогу ОСОБА_5
та ОСОБА_4 вимкнув телефон. Не виконавши вимоги ОСОБА_4 стосовно маршруту, він
викликав велике незадоволення, на його адреси прозвучали погрози, що якщо він
не буде робити так, як говорять, до нього буде застосована фізична сина. Він
побачив рукоятку пістолета, який ОСОБА_4 витягнув з правої кишені, сидячи
напівоберту до нього. Коли заїхали на тротуар при в'їзді в Гідропарк, ОСОБА_5
знову зв'язався нібито з начальником і сказав, що той буде через 20 хвилин. На
його пропозицію пройти в кафе, відмовив. Чекали близько 30 хвилин, ОСОБА_4
декілька разів розмовляв по телефону нібито з начальником, уточнюючи, коли той
буде. Коли знову подзвонили ОСОБА_5, той сказав, що зустріч відбудеться на вул.
Володимирській, наказав віддати ключі від автомобіля, мотивуючи, що так
заведено, а ОСОБА_4 наказав йому сісти на заднє сидіння. Однак рухалися вони не
сторону центру, і на його запитання відповідь надано не було. На прохання
зупинитися на заправці відмовили в грубій формі. Рухаючись по вул. Столичне
шосе, ОСОБА_5 сказав, що зустріч буде в кафе "Три мушкетери" на Обухівській
трасі, потім - на заправці "Мухомор" на кільцевій дорозі. Коли
проїжджали по мосту на Одеській площі, знову був дзвінок і зустріч було
перенесено на КПП
при виїзді на трасу Київ-Одеса. Його заспокоїли, що розмова
триватиме 15 хвилин. Проїжджаючи КПП, ОСОБА_5, додав швидкості. Він питав, куди
вони їдуть, чому не зупинилися, вимагав заїхати на заправку та казав, що хоче
вийти з автомобіля, оскільки ця ситуація йому не подобалася. ОСОБА_4, який
сидів напівоберту, націлив на нього пістолет і сказав, що у випадку непокори чи
різких рухів застосує зброю. В смт. Глеваха ОСОБА_5 поговорив по телефону,
уточнив, де знаходиться с
Митниця. В'їхавши в с Митниця,
автомобіль повернув праворуч на м. Фастів, проїхав 3-4 кілометри і зупинився.
Сказали, що начальник буде через 10-15 хвилин. ОСОБА_5 заспокоював, говорив, що
нічого страшного не трапиться. Весь цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 телефонували
комусь і їм надходили дзвінки, хтось керував їхніми діями, і він вважав, що їх
начальник. Після дзвінків, яких було приблизно 10-15, змінювався маршрут,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 говорили, де знаходяться, як він поводить себе. Вимог
матеріального характеру ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не виказували.

Через 15 хвилин під'їхав автомобіль
"ВАЗ" світлого кольору з боку м. Фастова, розвернувся та зупинився на
ними в 10 метрах. ОСОБА_4 підійшов до автомобіля "ВАЗ", звідки вийшов
чоловік. Він запитав у ОСОБА_5 які у нього перспективи повернутися живим, на що
той його заспокоїв і сказав, що йому нічого не погрожує, після розмови він
поїде додому. Поговоривши 2-3 хвилини, ОСОБА_4 підійшов, відчинив задні двері і
сказав, щоб він виходив для розмови з начальником. Він побачив незнайомого
чоловіка - ОСОБА_2, який взяв його за праву руку і запросив в автомобіль. Коли
він сів на заднє сидіння, там знаходилися двоє. Один за кермом, другий -
ОСОБА_6на задньому сидінні напівоберту до нього спиною, ховав обличчя. Водія
він не бачив і той не повертався в його бік. ОСОБА_2 поцікавився, чи є при
ньому речі, і попросив ОСОБА_4 принести ноутбук. ОСОБА_2 сів поруч, сказав, що розмова буде довга, надів йому на голову
чорну в'язану шапку, яку зняв з себе, натягнувши таким чином, що він нічого не
бачив. ОСОБА_2 представився ОСОБА_6 і коли автомобіль рушив, сказав, що він
винен 500 тисяч доларів США, і повинен знайти їх і віддати, якщо хоче вийти на
волю живим. Також ОСОБА_2 сказав, що напад на нього рік тому був попередженням,
але він нічого не зрозумів. На його заперечення, що він нікому не винен такої
суми, ОСОБА_6у різкому тоні та з

15

нецензурною лайкою
сказав, що вони зараз запросять хлопців і
будуть над ним знущатися, поки він не згадає, кому винен гроші, при цьому
додав, що до ОСОБА_34 - заступника директора ВАТ "Шепетівський цукровий
комбінат", який начебто також розізлив людей, руки дійдуть пізніше. Хтось
надягнув на нього наручники, але хто саме, він не бачив. їхали близько 45
хвилин, він сказав ОСОБА_2, що необхідно зателефонувати дружині, тому що
зрозумів ситуацію і його попередили, що у випадку звернення в міліцію з боку
родичів він навряд чи побачить сім'ю. Коли ввімкнув телефон, надійшов вхідний
дзвінок, дружина хвилювалася і сказала, що звертається в міліцію. Він заспокоїв
її, говорив, що нікуди звертатися не потрібно. Після цього від'єднав на вимогу
ОСОБА_2 акумуляторну батарею. Водій при цьому нічого не говорив, музика в
салоні не грала і вони розмовляли, не підвищуючи голосу. Водій чув розмову і
всі в автомобілі розуміли, що відбувається.

Коли під'їхали до будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_6допомогли підійти до дверей,
бо на очах була шапку, хтось один завів його в кімнату і ОСОБА_2 пристебнув
його наручниками до ліжка. На запитання з приводу шапки ОСОБА_2 відповів, що
буде спокійніше і буде більше шансів вийти живим, якщо він нікого не бачитиме.
ОСОБА_2 сказав, що 500 тисяч доларів США це борг, відсотки за його несвоєчасне
погашення та вартість роботи його та інших людей, і якщо він хоче вийти живим,
нехай знайде гроші. Після погроз з боку ОСОБА_6 в автомобілі він не хотів
накаляти обстановку і погодився з сумою, попросив ОСОБА_2 дати можливість
зв'язатися з батьком, щоб той сказав його дружині не звертатися в міліцію.
ОСОБА_2 казав, що він не головний, необхідно порадитися із замовником і,
вийшовши з кімнати, з кимсь спілкувався, після чого дозволив зателефонувати
батьку. Його відстебнули від ліжка і вивели на ґанок поговорити з батьком. Він
сказав, що виникли проблеми з правоохоронними органами, пов'язані з бізнесом,
але знайомі вчасно його попередили і, рятуючись від арешту, йому декілька днів
не можна з'являтися в м. Києві. Також попросив батька заспокоїти дружину.
Дзвінок був після 1 години ночі. Він та ОСОБА_2 спілкуватися декілька годин,
обговорювали ситуацію і він не уявляв, кому винен таку суму, на що ОСОБА_2
відповів, що згідно з його інформацією, він викрадає великі гроші на цукровому
заводі. Для пошуку грошей йому було запропоновано зателефонувати директору
заводу - ОСОБА_33 та пояснити, що для угоди необхідно 500 тисяч доларів США на тиждень чи два. Він намагався запевнити ОСОБА_2, що в разі такого дзвінка
ОСОБА_33 буде звернення в правоохоронні органи, і якщо він почне обдзвонювати
друзів та позичати гроші, а телефон буде вимкнений і сім'я не знатиме, де він,
грошей ніхто не дасть. Також ОСОБА_2 сказав, що передача грошей відбудеться
через кур'єра і якщо того затримають, на волю живим він не вийде, тому в його
інтересах так організувати передачу, щоб не викликати підозри. Він намагався
запевнити, що якщо б знаходився на волі, через день-два міг би розрахуватися,
позичивши гроші. Під час обговорення цього ОСОБА_2 виходив спілкуватися із
замовником, і прийшли до того, що потрібен заручник замість нього - хтось з
родичів, можливо батько. Діями цих людей хтось керував, судячи по дзвінках,
ОСОБА_2 говорив по телефону, питав, що можна робити і що ні. Після чергового
зв'язку ОСОБА_2 із замовником вирішили кінцеве обговорення деталей перенести на
ранок. В ході розмови ОСОБА_2 підтверджував знання певних деталей його життя,
роботи, знав, що його син громадянин США, дача знаходиться на трасі Київ-Одеса,
що за рік до цього на нього було скоєно напад, він отримав поранення і досі не
знає, хто напав, хоча деталей нападу ОСОБА_2 не знав. Також ОСОБА_2 сказав, що
має інформацію, що він кілька років тому мав намір емігрувати в Америку, про що
було відомо близькому колу його друзів.

Зранку за згодою ОСОБА_2 він по телефону запропонував батьку приїхати на
зустріч. Батько на пропозицію, що приїдуть знайомі і заберуть його за місто,
відмовився, та запропонував йому з друзями приїхати на тонованому автомобілі і
зустрітися в орендованій квартирі. Він сказав, що порадиться, обговорив деталі
з ОСОБА_2, той - із замовником. Зателефонувавши батьку, сказав, що протягом
двох годин під'їдуть друзі і привезуть того в квартиру, де буде він. ОСОБА_2
повинен був їхати в м. Київ, за цей час там мали зняти квартиру і після цього
за батьком повинен був приїхати автомобіль. Номер, марку автомобіля, ім'я водія
ОСОБА_2 обіцяв повідомити через людей, які залишатимуться з ним в будинку. І
коли батько приїде в квартиру, ОСОБА_2 дасть поговорити, щоб він пояснив
правдиву ситуацію та запевнив батька в тому, що той, знаходячись у заручниках,
не намагався звільнитися, а він у цей час шукатиме гроші. Після цієї розмови
його відпустять, дадуть SIM-картку і номер телефону, по якому він буде зв'язуватися з ОСОБА_2 При
цьому домовилися, що якщо батько, дізнавшись правду, відмовиться знаходитися в
заручниках, ОСОБА_2 відпустить того, а його будуть продовжувати утримувати,
шукаючи інші способи заволодіти грішми. ОСОБА_2 гарантував, що буде з батьком і
не застосовуватиме фізичний чи психологічний тиск. І якщо він виконає свої
зобов'язання, батька відпустять живим і здоровим.

ОСОБА_2 близько 11 години поїхав у
м. Київ, а з ним залишилися ОСОБА_6та ОСОБА_7 Він їх не бачив, бо перед тим, як
зайти в кімнату, вони говорили натягнути шапку на очі. Ці особи з ним не
розмовляли, лише приносили на його прохання чай. Близько 13 години один з них
сказав, щоб він телефонував батьку, тому що скоро за тим приїде автомобіль.
Його вивели з натягнутою шапкою в двір і він намагався зателефонувати з картки,
яку дали для зв'язку з ОСОБА_2, але вона не спрацювала. Йому сказали, що
поїдуть у м. Фастів і телефонуватимуть по дорозі. В автомобілі справа від нього
на задньому сидінні був ОСОБА_6і ОСОБА_7 за кермом. Перед м. Фастовом
зупинилися і йому сказали, що потрібно дочекатися дзвінка керівництва, що
батько може виходити на вулицю, його чекатиме автомобіль "Chevrolet" синього кольору,
ім'я водія ОСОБА_35, а батько повинен підійти і представитися ОСОБА_8. Коли він
передав цю інформацію батьку, 15-20 хвилин чекали дзвінка ОСОБА_2, щоб він
переговорив з батьком, коли той буде в квартирі. Йому передали слухавку,
ОСОБА_2 повідомив, що з батьком все нормально. Він сказав батьку, що той
повинен буде знаходитися з ОСОБА_2, поки він не знайде гроші, щоб той не вживав
заходів до звільнення. Після цього ОСОБА_6вивів його на вулицю, поклав у кишеню
номер телефону, по якому він повинен був зв'язуватися з ОСОБА_2, дав ноутбук і
сказав не знімати шапку 2-3 хвилини, і щоб він не тримав зла, бо він би ніколи
не зробив цього, якщо б не борги. Його відпустили 21 березня 2006 року близько
14 години ЗО хвилин. Коли автомобіль поїхав, він добрався до автовокзалу і на
таксі приїхав у м. Київ о 15 годині 30 хвилин.

Він придбав телефон "Samsung", вставив картку, яку дали в будинку. О 17 годині зателефонував ОСОБА_2, поцікавився
справами і сказав, що з батьком все в порядку. Він запевнив, що збирає гроші і,
якщо не зможе знайти всю суму, частину передасть сьогодні, щоб довести
серйозність намірів і звільнили батька. Через кілька годин зустрівся із
знайомим ОСОБА_36 і попросив 40-50 тисяч доларів США на 2-3 місці. ОСОБА_36не хотів позичати і він вимушений був розповісти істину
причину, пояснивши, що батька утримують в заручниках і вимагають у нього 500
тисяч доларів США.
ОСОБА_36погодився позичити 27 тисяч доларів США. О 19-20 годині вони зв'язувалися з ОСОБА_2, той дав поговорити з батьком і
він з'ясував, що батько на Оболоні. Також він пояснив ОСОБА_2, що частину
грошей може передати сьогодні. За кілька годин до цього йому телефонував
ОСОБА_37 і питав про ситуацію навколо батька, тому що вдень батько дав йому
певне доручення, але вони втратили зв'язок. Коли вони зустрілися о 22 годині у
центрі міста, ОСОБА_37 був з ОСОБА_38 Він про все розповів, домовилися, що
ОСОБА_37 поїздить за ним, і поїхали на зустріч з ОСОБА_36 О 23 годині
ОСОБА_36передав гроші і також зробив їх фотокопії. Після цього йому
зателефонував батько з свого мобільного телефону, сказав, що ОСОБА_2 вийшов з
квартири, а він закритий зовні і знаходиться на пр-ті Героїв Сталінграду. Через
5 хвилин йому на пакет "Джине" зателефонував ОСОБА_2 Він сказав, що
хоче передати 27 тисяч доларів США. ОСОБА_2 повідомив, що
вирішив випустити батька сьогодні, бо той стара людина і недобре себе почуває.
Домовилися зустрітися через 15-20 хвилин.

22 березня 2006 року о 0 годин ЗО хвилин зателефонував ОСОБА_2 і
домовилися, що він під'їде сам до ринку "Оболонь" біля станції метро
"Героїв Дніпра", де залишить гроші, і коли ОСОБА_2 підбере їх і
впевниться, що за ним не стежать, скаже, де можна забрати батька. Він попросив
ОСОБА_37 та ОСОБА_38 подивитися, який автомобіль під'їде, і якщо його захоплять
в заручники, щоб намагалися визволити його. О 1 годині сів в автомобіль таксі
і, коли під'їжджав до ринку, зателефонував ОСОБА_2, який сказав біля зупинки
автобусу залишити біля стовпа пакунок з грішми. Після виконання цих дій він
поїхав. Через 5-Ю хвилин зателефонував ОСОБА_2 і сказав, що батько стоїть на
пр-ті Героїв Сталінграду. 23 та 24 березня 2006 року він та ОСОБА_2
зв'язувалися декілька разів, він намагався зустрітися з останнім, але той
відмовився і після дзвінка замовнику домовилися зв'язалися 1 квітня 2006 року.
1 квітня 2006 року під час телефонної розмови ОСОБА_2 запропонував знайти 200
тисяч доларів США і обіцяв з рештою суми почекати. Потім в ході чергової
розмови ОСОБА_2 сказав віддати хоча 610 тисяч доларів США показати людям, що
його найняли і що він працює в напрямку пошуку грошей. Десь 4 квітня 2006 року,
коли він зрозумів що хтось з кола знайомих є замовником, звернувся в ГУБОЗ м.
Києва. 7 квітня 2006 року він на прохання ОСОБА_2 повинен був передати невелику
суму і того ж дня зранку зателефонував ОСОБА_1 з проханням позичити 6-7 тисяч
доларів США.
Він вже знав, що ОСОБА_1 є замовником злочину. Близько
17-18 години в кафе "Аризона"
ОСОБА_1 позичив 5 тисяч доларів США, при цьому нервував, ховав телефон, щоб він не бачив вхідного номера.
Зв'язавшись з ОСОБА_2, домовилися, що він буде передавати гроші на Оболоні. Він
додав ще 1,5 тисячі доларів США до позиченої у ОСОБА_1
суми, зробив фотокопії грошей, о 22-23 годині приїхав до ринку
"Оболонь" і за вказівкою ОСОБА_2 передав водію таксі "Chevrolet" синього кольору
на ім'я ОСОБА_35 пакунок з грішми. Подальші розмови з ОСОБА_2 зводилися до
того, що він обіцяв передати гроші.

Крім того, потерпілий показав, що до порушення кримінальної справи знав
тільки ОСОБА_1, з яким знайомий з 2002 року, підтримував дружні стосунки, а
також час від часу займався бізнесом. Ці угоди не були закріплені
документально, боргових зобов'язань перед ОСОБА_1 він не мав. У 2003 році він
знайомив ОСОБА_1 з керівниками аграрних підприємств Шепетівського району і той
займався сільським господарством. Також він допоміг ОСОБА_1 в реалізації
кукурудзи на спиртзавод, і з тим до кінця не розрахувалися в межах 50-60 тисяч
гривень, з цього приводу ОСОБА_1 декілька разів до нього звертався. Йому було
відомо про фінансові проблеми ОСОБА_1, який мав борг у межах 600-700 тисяч
гривень і у того вимагали повернути гроші. У 2005 році ОСОБА_1 підірвали
автомобіль, і він вважає, що той за його рахунок хотів закрити фінансові проблеми.
ОСОБА_1 входив до обмеженого кола людей, які добре знають його сім'ю, і та
інформація, яку йому повідомляли ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримана від ОСОБА_1
Погрози, які висловлювалися на його адресу, він сприймав реально, побоювався за
своє життя. Після звільнення від не звернувся із заявою до правоохоронних
органів, оскільки батько був у заручниках, і продовжував збирати гроші після
звільнення батька, оскільки не був впевнений в тому, що працівникам міліції
відомі всі учасники злочину, і побоювався за свою сім'ю.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 20
березня 2006 року близько 23 години йому додому на номер НОМЕР_9 подзвонила
невістка ОСОБА_39 і сказала, що турбується за ОСОБА_4 і не може зв'язатися з
ним.

17

ОСОБА_4 двічі виходив на зв'язок і говорив їй, що необхідно поговорити з
людьми, випити пляшку, що для сина не характерно, а також просив не турбуватися
і нікуди не звертатися. О 2 годині ночі йому додому зателефонував ОСОБА_4,
сказав, що його хотіли затримати працівники міліції, але знайомі допомогли і йому
кілька днів необхідно побути за межами м. Києва. Він заспокоїв по телефону
невістку, сказавши, що зранку ОСОБА_4 все пояснить.

21 березня 2006 року о 7 годині зателефонував син і переказав нібито
прохання товаришів направити за ним автомобіль, щоб обговорити питання. Він
висунув зустрічну пропозицію, бо не хотів їхати за місто, щоб знайшли
автомобіль із затемненими вікнами, зняли квартиру, а він готовий провести в
квартирі переговори. ОСОБА_4 пообіцяв порадитися, о 9 годині передзвонив і
сказав, що пропозиція прийнята і зателефонує через кілька годин. Він зрозумів,
що ситуація для сина склалася несприятлива, зателефонував знайомому ОСОБА_37.,
попросив під'їхати на Оболонь до його будинку і прослідкувати, куди він поїде
на автомобілі. ОСОБА_37 не задавав питань і погодився. Об 11 години 30 хвилин
зателефонував ОСОБА_4 і пообіцяв у найближчий час повідомити, який автомобіль
приїде, о 13 годині син сказав, що на регульоване перехрестя АДРЕСА_13 під'їде
автомобіль таксі "Chevrolet" синього кольору, ім'я водія ОСОБА_35. Останній буде знати його -
ОСОБА_9, ім'я, по-батькові і знає, куди потрібно доставити. 0 13 годині 30
хвилин на це місце під'їхав вказаний автомобіль, він назвав ім'я ОСОБА_35, той
- його ім'я, по-батькові, після чого він сів в автомобіль. Перед виходом з дому
він телефонував ОСОБА_37. і повідомив, де краще чекати.

ОСОБА_35 привіз його на пр-т Героїв Сталінграду, вони зайшли у квартиру в
першому під'їзді 16-поверхового будинку. Там був ОСОБА_2, який представився
ОСОБА_2. Квартира була однокімнатна, вони розмовляти, коли задзвонив його
телефон. Це був ОСОБА_37, який питав, куди він подівся. Він сказав ОСОБА_37.,
що все в порядку, після чого ОСОБА_2 різко наказав йому вимкнути телефон.
Задзвонив телефон ОСОБА_2 і той запитав, чи не їхав за ним автомобіль. Він
сказав, що по дорозі їхали його знайомі. Потім ОСОБА_2 сказав, що у ОСОБА_8
неприємності і краще, якщо той розкаже сам. ОСОБА_2 з кимсь поговорив і дав
йому слухавку поспілкуватися з сином. ОСОБА_4 сказав, що його пізно ввечері
захопити і він повинен дістати гроші, тому батько повинен побути деякий час у
цій квартирі. Він чув розмову ОСОБА_2, що батько ОСОБА_4 у нього, тому запитав
сина, чи не в якості заручника. ОСОБА_4 відповів стверджувально, і що необхідно
побути 1-2 дні, попросив не звертатися в міліцію, якщо буде нагода.

З ОСОБА_2 вони дивилися телевізор, пили каву. Той декілька разів
телефонував з мобільного телефону ОСОБА_8 і питав, коли будуть гроші. Близько
17 години ОСОБА_2 вийшов на вулицю, а він оглянув квартиру і побачив, що
зсередини двері не відчиняються і залишити її неможливо. О 22 годині ОСОБА_2
знову вийшов, він взяв свій телефон і набрав сина, якому сказав, що сам у
квартирі і бачить з вікна пр-т Героїв Сталінграду, описав місцевість поруч.
Коли повернувся ОСОБА_2 і близько 23 години ЗО хвилин зателефонував сину,
сказав йому, що від'їде. Він заснув, прокинувся о 1 годині, коли приїхав
ОСОБА_35 - водій, і сказав, що він вільний. ОСОБА_35 не погодився відвезти його
додому, бо необхідно було здати квартиру господарці. Він вийшов, набрав сина і
чекав кілька хвилин. Під'їхав автомобіль таксі, з якого вийшов ОСОБА_4 і
сказав, що у нього вимагають 500 тисяч доларів США, і потім розповів про те, що
сталося.

Також потерпілий показав, що крім ОСОБА_2, знає з підсудних ОСОБА_1, з яким
син товаришував. ОСОБА_4 ділився з ним щодо справ, боргів у сина не було. Він
недобровільно опинився у квартирі з ОСОБА_2, а потрапив туди тому, що потрібно
було виручати сина.

Свідок ОСОБА_37 показав, що з ОСОБА_9 підтримує ділові стосунки, також знає
його сина ОСОБА_8 19 березня 2006 року ОСОБА_4 був захоплений невідомими
особами, утримувався протягом доби і після того, як взяли в заручники його
батька, був відпущений під умовою передачі 500 тисяч доларів США. 20 березня 2006 року йому зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що у сина
неприємності, працівники міліції запланували його затримання, але хтось з
друзів попередив і вивіз ОСОБА_8 за межі м. Києва. По телефону ОСОБА_4 попросив
батька про зустріч і домовилися, що хтось з друзів приїде за ОСОБА_9 і відвезе
в квартиру. Ситуація була підозріла і він висловив припущення, що ОСОБА_4
знаходиться в заручниках. На прохання ОСОБА_9 погодився підстрахувати його
зустріч з невідомими і був свідком того, як ОСОБА_9 везли в автомобілі таксі
"Chevrolet", після чого
загубив останнього. По телефону він не зміг визначити, де той знаходиться, і
припинив телефонні контакти.

Ввечері того ж дня йому
зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що знаходився в якості заручника, але доки
він знайде гроші і передасть їх, батько залишатиметься замість нього. Він
запропонував ОСОБА_8 звернутися із заявою до органів внутрішніх справ, але той
був наляканий і відповів, що його попередили, що в разі звернення в міліцію
батька вб'ють, а далі буле черга за членами сім'ї. ОСОБА_4 позичив 27 тисяч
доларів США
у ОСОБА_36 і попросив підстрахувати його в момент передачі
грошей. Прохання ОСОБА_4 аргументував тим, що боїться, що і гроші заберуть, і
знову позбавлять волі. Перед тим, як їхати на місце зустрічі, вони знаходилися
біля кафе "Легенда", і ОСОБА_4 вів телефонні переговори з одним із
зловмисників, умовивши відпустити батька після одержання першої частини грошей.
ОСОБА_4 повинен був приїхати сам до ринку "Оболонь". Він поїхав своїм
автомобілем за автомобілем, в якому був ОСОБА_4 Коли припаркувався перед ринком,
метрах у 15-20 попереду побачив той же автомобіль "Chevrolet", в якому увозили ОСОБА_9 Він увімкнув світло в салоні, оскільки хотів
записати

18

номер
автомобіля, і його помітили. Тому він зателефонував
ОСОБА_8 і попередив про це. З автомобіля таксі вийшов чоловік, пройшов вздовж
тротуару, щось підняв і повернувся в автомобіль. Машина різко зрушила з місця,
розвернулася через подвійну лінію і на великій швидкості від'їхала. Через 10-15
хвилин зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що батька випустили.

Крім цього, свідок ОСОБА_37 повністю підтвердив свої
показання в ході досудового слідства, а саме, що під час переслідування
автомобіля таксі "Chevrolet" д/н НОМЕР_5 він був разом з ОСОБА_40., коли о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_8
сів у вказаний автомобіль. Також ОСОБА_40 був з ним під час зустрічі з ОСОБА_8
біля кафе "Легенда" близько 22 години 15 хвилин та при супроводі
потерпілого для передачі грошей (т.1 а.с.236-240).

Свідок ОСОБА_25 підтвердив свої показання в ході
досудового слідства, що з вересня 2005 року він працює водієм у ТОВ
"Євро-таксі" на власному автомобілі "Chevrolet Lacetti"
д/н НОМЕР_5. Приблизно 22 березня 2006 року йому на
мобільний телефон НОМЕР_10 зателефонував знайомий ОСОБА_2 та попросив про
зустріч. Зустрівшись близько 12 години, ОСОБА_2 попросив зняти на один день
квартиру для зустрічі з людьми, та дав на це 200 гривень. Виконуючи прохання
ОСОБА_2, він орендував однокімнатну квартиру на 9-ому поверсі в будинку
АДРЕСА_13, віддав ОСОБА_2ключі і той залишився в квартирі. Також на прохання ОСОБА_2
він мав їхати АДРЕСА_13, де біля світлофора чекатиме літній чоловік - ОСОБА_9,
якого він повинен був привезти в квартиру. ОСОБА_2 сказав, що коли чоловік сяде
в автомобіль, щоб він поїздив по місту на випадок, якщо за ними хтось
слідкуватиме. В обідній час він під'їхав на вказане місце, ОСОБА_9 сів в
автомобіль і він привіз того в квартиру, де був ОСОБА_2 Коли ОСОБА_9 сів в
автомобіль, то також попросив його покружляти по місту.

Ввечері цього ж дня йому зателефонував ОСОБА_2 і попросив
забрати біля будинку АДРЕСА_13. Коли під'їхав, ОСОБА_2 вже чекав і попростив
відвезти його АДРЕСА_13 до ринку. Вони зупинилися на зупинці перед ринком,
ОСОБА_2 вийшов і повернувся через 2 хвилини з газетним пакунком, що там було,
він не знає. Після цього він відвіз ОСОБА_2 в зал ігрових автоматів на
АДРЕСА_17, той дав йому ключі від орендованої квартири та попросив випустити
звідти чоловіка. Відчинивши двері, він випустив ОСОБА_9, якого вдень на
прохання ОСОБА_2 привозив, передав ключі власниці квартири і поїхав до ОСОБА_2
Той програвав гроші і двічі просив його поміняти долари на гривні в пункті
обміну валют. Перший раз він поміняв ОСОБА_2300-400 доларів США, другий раз -
400 доларів США. ОСОБА_2 сплатив йому 200 гривень за те, що він його возив.

У перших числах квітня 2006 року у вечірній час ОСОБА_2
зателефонував йому та попросив під'їхати до ринку "Оболонь". ОСОБА_2
сказав зупинитися на зупинці, до нього підійде чоловік і передасть пакунок з
документами, після чого необхідно було відвезти цей пакунок ОСОБА_2на АДРЕСА_18,
що він і зробив. Що було в пакунку, йому невідомо (т.1 а.с.209-212, 213-216).

Свідок ОСОБА_38 показав, що у 2006 році на прохання
ОСОБА_37 погодився поїхати з тим на пр-т Героїв Сталінграду та допомогти в
одній справі. Коли під'їхали, ОСОБА_37. зателефонував ОСОБА_8 і попросив їхати
за автомобілем "Chevrolet", що вони і зробили, тримаючи дистанцію 100-150 метрів. Автомобіль рухався в
сторону станції метро "Мінська", зробив коло, поїхав у сторону пр-ту
Героїв Сталінграду та заїхав у двір. ОСОБА_37 попросив подивитися, куди саме
поїхав автомобіль. Він побачив, як "Chevrolet" зробив коло навкруги будинку, подивився адресу і
по телефону повідомив її ОСОБА_37. Під час руху в сторону Рибальського
напівострова вони втратили цей автомобіль. ОСОБА_37 телефонував ОСОБА_9 і
з'ясував, що з останнім все нормально. Він поїхав додому, о 22 годині зв'язався
із ОСОБА_37 і зустрівся на стінці метро "Льва Толстого". Вдвох вони під'їхали до готелю "Експрес", де зустрілися з
ОСОБА_8, який розповів, що у нього вимагають 500 тисяч доларів США за батька. ОСОБА_4 не хотів звертатися в міліцію, щоб з батьком нічого не
трапилося. Там же зустріли ОСОБА_36, який позичив ОСОБА_8 27 тисяч доларів США
і передав їх ОСОБА_8 в автомобілі ОСОБА_37 Потім ОСОБА_4 зупинив автомобіль
"ВАЗ" та поїхав, він та ОСОБА_37 рухалися слідом і, під'їхавши до
ринку "Оболонь", зупинилися. Попереду стояв автомобіль "Chevrolet" синього кольору,
схожий на той, за яким вони їхали вдень, з якого вийшов чоловік, пройшов вздовж
бордюру, повернувся в автомобіль та, розвернувшись через подвійну осьову лінію,
поїхав. Через 10 хвилин ОСОБА_37. по телефону повідомили, що ОСОБА_9 звільнили.

Крім того, свідок повністю підтвердив свої показання в
ході досудового слідства, в яких, крім викладеного вище, вказано, що ці події
відбувалися 21 березня 2006 року. Коли вдень він прослідував за автомобілем
таксі "Chevrolet" синього кольору,
то побачив, що той зупинявся біля будинку АДРЕСА_13 (т.1 а.с.241-243).

Свідок ОСОБА_41показав, що проживає
в квартирі з мамою, бабусею, сестрою та її чоловіком ОСОБА_4 Сестра та ОСОБА_4
займали гостьову прохідну кімнату, в якій знаходиться сейф, вмонтований в
підлогу. В сейфі зберігався пристрій для відстрілу набоїв з гумовими кулями
"Форт", дозвіл на зберігання якого мав ОСОБА_4, а ключ від сейфу завжди
був при собі у останнього. Підсудного він знає протягом 4-ох років і може
охарактеризувати тільки з позитивної сторони. Коли він дізнався від

19

сестри, в чому обвинувачується ОСОБА_4 і запитав, коли це
було, та відповіла, що 20 березня 2006 року. Тоді він згадав, що того дня бачив
пістолет вдома на тумбочці меблевої стінки біля музичного центру і особисто
поклав його в сейф. Сейф був відчинений, він поклав пістолет і прикрив
дверцята. Він прийшов додому близько 21-22 години, через 10-15 хвилин помітив
пістолет і заховав. Тому ОСОБА_4 20 березня 2006 року не міг нікому погрожувати
пістолетом. Про ці обставини він згадав у червні і повідомив сестрі. Він
запам'ятав цей день, оскільки отримав заробітну плату і товариш запропонував
йому хрестити дитину, яка народилася пізніше - 25 березня 2006 року.

Свідок ОСОБА_42 показав, що працює слідчим в особливо
важливих справах прокуратури м. Києва. В його провадженні перебувала дана
кримінальна справа. Під час слідчих дій завжди були присутні захисники
обвинувачених, скарг до нього не надходило. Йому лише відомо, що була скарга
ОСОБА_1, але її суті не знає, перевірку проводив інший відділ. Відсутність
підпису захисника ОСОБА_19
на протоколі допиту обвинуваченого ОСОБА_2 він може
пояснити лише своєю неуважністю. Захисник був присутнім при пред'явленні
обвинувачення, про що свідчить підпис на протоколі та дата, він вручив копію
постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_3 і після цього допитав його,
але захисник не підписав протокол допиту. Всім учасникам процесу давалася
можливість вносити доповнення чи зауваження до протоколів, у цьому їх ніхто не
обмежував. Щодо відвідування оперуповноваженими ОСОБА_30 та ОСОБА_29. ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в слідчому ізоляторі йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_28 показав, що працює слідчим в особливо
важливих справах ГУ
МВС України в м. Києві. Ним було порушено дану справу в
квітні 2006 року за фактом вимагання, разом з іншими співробітниками проводився
комплекс оперативних заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до вчинення
злочину. Після встановлення цих осіб проводилися слідчі дії і в травні 2006
року справа була передана до прокуратури м. Києва. Під час затримання
підозрюваним роз'яснювалися права, в тому числі право на захист, а також зміст
ст.63 Конституції України. І якщо б вони подали клопотання про допуск чи
призначення захисника, вони б були задоволені. ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6та
ОСОБА_1 не зверталися із скаргами щодо здійснення на них морального чи
фізичного впливу і тілесних ушкоджень у них він не бачив. ОСОБА_30 та ОСОБА_29
входили до складу слідчо-оперативної групи, але чи відвідували вони ОСОБА_1, не
пам'ятає, як і інших подробиць розслідування справи.

Свідок ОСОБА_43 в ході досудового слідства показав, що 27
квітня 2006 року був запрошений працівниками міліції в якості понятого для
проведення слідчих дій. Він був присутнім та чув про події, що сталися 21
березня 2006 року з ОСОБА_9, а саме, останній був привезений з АДРЕСА_19 на
АДРЕСА_13 водієм на ім'я ОСОБА_35 і залишався там з чоловіком на ім'я ОСОБА_2.
Своїм підписом він засвідчив обставини, висвітлені в протоколі відтворення
обстановки та обставин події. Також разом з трьома працівниками міліції, другим
понятим та чоловіком на ім'я ОСОБА_25 поїхали до вказаного будинку, де ОСОБА_25
показав квартиру АДРЕСА_13, яку зняв і привіз туди ОСОБА_9, якого забрав
АДРЕСА_13. ОСОБА_25 показав місце на АДРЕСА_18, де передав пакунок ОСОБА_2(т.1
ах.201-202,226-227).

Свідок ОСОБА_44 в ході досудового слідства дав аналогічні
показання (т.1 а.с.203-204, 228-229).

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні показань
свідка ОСОБА_36, 21 березня 2006 року близько 18-19 години йому зателефонував
ОСОБА_4 і попросив позичити гроші. Під час зустрічі близько 19 години 15 хвилин
біля ресторану "Макдоналдс" на б-рі Л. Українки ОСОБА_4, який дуже
хвилювався, повідомив, що йому терміново потрібні 40-50 тисяч доларів США. Він
відповів, що таку суму може позичити лише через кілька днів, але ОСОБА_4
сказав, що невідомі захопили в заручники його батька та вимагають за звільнення
велику суму, яку саме, не казав. Він повідомив, що має в наявності 27 тисяч
доларів США
і того ж дня о 22 годині біля готелю "Експрес"
передав ОСОБА_8 гроші. Перед цим на прохання ОСОБА_8 він зробив фотокопії
купюр, які також передав потерпілому. На зустріч ОСОБА_4 приїхав з спільним
знайомим ОСОБА_29 та чоловіком на ім'я ОСОБА_46 (т.1 а.с.244-245).

Свідок ОСОБА_45 в ході досудового слідства показала, що 7
квітня 2006 року близько 9 години заступила на робоче місце в пункті обміну
валют, де працює касиром, за адресою: АДРЕСА_20. Близько 23 години 1 хвилина до
віконця пункту підійшов незнайомий чоловік і попросив обміняти 500 доларів США,
що вона і зробила. Близько 23 години 52 хвилин та 0 годин 37 хвилин вже 8
квітня 2006 року той же чоловік знову обміняв 400 та 200 доларів США. Через деякий час до неї підійшли працівники міліції і попросили відкласти 1
100 доларів США,
що обмінював частинами чоловік, та квитанції про обмін
грошових коштів (т.1 а.с.256-259).

Згідно з протоколом огляду від 13.05.2006 року на вул.
Черногірській, 36 в м. Києві оглянуто автомобіль "Subaru Legacy"
д/н НОМЕР_2 без видимих пошкоджень (т.1 а.с.57-61).

Згідно з протоколом додаткового
допиту потерпілого ОСОБА_8 та протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_2, вказані
особи після прослуховування аудіокасет підтвердили, що в період з

20

23.03.2006 року по 25.04.2006 року між ними мали місце
розмови стосовно збирання та передачі грошей, а також розмови між ОСОБА_8 та
ОСОБА_1 з приводу позичання грошей в сумі 5 тисяч доларів США. Як показав ОСОБА_4, ці записи він здійснював за допомогою диктофону "Panasonic", шнура з навушниками до свого телефону "Nokia 6680", з якого спілкувався з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
ОСОБА_2 показав, що під час розмов для надання значимості своїм словам він
інколи зазначав, що працює під керівництвом високопосадовців і ті незадоволені
строком збирання грошей ОСОБА_8, що може негативно відбитися на останньому (т.1
а.с.132-174, т.2 а.с.202-241). При цьому ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 в судовому
засіданні не заперечували, що такі розмови дійсно мали місце.

Як вбачається з протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання від 17.04.2006 року, ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_25 як особу, якій
7.04.2006 року передав гроші в сумі 6,5 тисяч доларів США за вказівкою ОСОБА_2, який вимагав у нього гроші в сумі 500 тисяч доларів США (т.1 а.с.175).

Згідно з протоколом пред'явлення фотознімків для
впізнання від 17.04.2006 року ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_25 як особу, яка 21.03.2006
року в автомобілі "Chevrolet" синього кольору привезла його на пр-т Героїв Сталінграду та завела в
квартиру, де знаходився ОСОБА_2 (т.1 а.с.197).

Згідно з протоколами пред'явлення фотознімків для
впізнання від 22.05.2006 року ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як осіб, які
20.03.2006 року близько 20 години підійшли до нього біля будинку АДРЕСА_12,
назвали іменем, по-батькові, представившись працівниками міліції. Коли його
посадили на заднє сидіння його автомобіля, ОСОБА_5 керував ним, а ОСОБА_4
погрожував пістолетом, в Київській області вивів з автомобіля та передав
ОСОБА_2(т.1 а.с.177,178).

Згідно з протоколом пред'явлення особи для впізнання від
27.04.2006 року ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_2 як особу, яка 21.03.2006 року
представилася йому ОСОБА_2 та утримувала його в квартирі на пр-ті Героїв
Сталінграду в м. Києві (т.1 ах. 176).

Згідно з протоколом пред'явлення особи для впізнання від
27.04.2006 року ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_2 як особу, яка 20.03.2006 року в
Київській області представилася ОСОБА_2, посадила його в автомобіль
"ВАЗ", натягнула на очі в'язану шапку. При цьому двоє незнайомих громадян
привезли його в Київську область та представили ОСОБА_2 як свого керівника (т.1
а.с.198).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та
обставин події ОСОБА_4 на узбіччі траси Київ-Одеса біля с Митниця Васильківського району Київської області, в будинку АДРЕСА_11 в с Скригалівка Фастівського району Київської області розповів про події, які
відбувалися за його участю, як викладено вище в його показаннях (т.1
а.с.179-184).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та
обставин події ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_13, по дорозі до пр-ті Героїв
Сталінграду, зокрема, будинку АДРЕСА_13 цього будинку розповів про події, які
відбувалися за його участю 21.03.2006 року (т.1 а.с. 199-200).

Як вбачається з протоколу пред'явлення предметів для
впізнання від 11.07.2006 року, ОСОБА_4 серед наданих пістолетів впізнав
пістолет "Форт 12РМ" як такий, котрим 20.03.2006 року йому погрожував
ОСОБА_4 Вказаний пістолет було вилучено у ОСОБА_4 (т.1 а.с. 185-190).

Відповідно до протоколів очних ставок між ОСОБА_9 та
свідками ОСОБА_25, ОСОБА_2, ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_25 21.03.2006 року забрав
його на перехресті АДРЕСА_13 і привіз на пр-т Героїв Сталінграду, де завів у
будинок в квартиру АДРЕСА_13. Там знаходився ОСОБА_2, який представився
ОСОБА_2. ОСОБА_25 пішов, а ОСОБА_2 повідомив, що у його сина виникли проблеми,
пов'язані з грішми, і він перебуватиме в квартирі, поки син не вирішить
питання. 22.03.2006 року близько 1 години ОСОБА_25 відчинив йому двері вказаної
квартири, коли він знаходився всередині. Свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_2 повністю
підтримали такі показання (т.1 а.с.219-220, т.2 а.с.140-141).

Відповідно до протоколу очної ставки між ОСОБА_8 та
свідком ОСОБА_25 ОСОБА_4 показав, що 7.04.2006 року ОСОБА_2 по мобільному
телефону наказав передати гроші водію таксі темно-синього кольору на ім'я
ОСОБА_35, яким виявився ОСОБА_25 Біля ринку "Оболонь" АДРЕСА_13 він
передав ОСОБА_25 пакунок з грішми. Свідок ОСОБА_25 повністю підтримав такі
показання (т.1 а.с.221-222).

Як вбачається з протоколу очної
ставки між ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_2, потерпілий дав показання,
аналогічні його показанням у судовому засіданні, стосовно обставин спілкування
з ОСОБА_2 протягом 20-21 березня 2006 року, а також щодо передачі грошей в сумі
27 тисяч доларів США та 6,5 тисяч доларів США 22.03.2006 року та 7.04.2006
року. ОСОБА_2 повністю підтвердив такі показання (т.2 а.с. 142-144).

21

Згідно з протоколом відтворення обстановки та обставин
події ОСОБА_25 у квартирі АДРЕСА_13 та ринку "Оболонь" розповів про
події, які відбувалися за його участю 21.03.2006 року (т.1 а.с.223-225).

Згідно з протоколом відтворення обстановки та обставин
події ОСОБА_2 на неподалік від траси Київ-Одеса показав місце, де зустрівся з
двома раніше незнайомими чоловіками, які на автомобілі "Subaru" привезли ОСОБА_8,
будинок АДРЕСА_11 в с
Скригалівка Фастівського району Київської області, де
утримувався потерпілий в ніч з 20 на 21 березня 2006 року. Після цього ОСОБА_2
показав будинок АДРЕСА_13, де в квартирі утримував батька ОСОБА_8, місце біля
ринку "Оболонь" АДРЕСА_13, де забирав гроші 21.03.2006 року в сумі 27
тисяч доларів США, коли ОСОБА_9 зачинив у квартирі, а також, де 7.04.2006 року
ОСОБА_4 передав пакет з грішми в сумі 6,5 тисяч доларів США ОСОБА_25 (т.2
а.с.150-153).

Відповідно до протоколу очної ставки між обвинуваченими ОСОБА_2
та ОСОБА_1 ОСОБА_2 показав, що саме ОСОБА_1 запропонував йому вчинити злочини
щодо ОСОБА_8, описав психологічний портрет потерпілого, розповів про спосіб
життя. З ОСОБА_1 він обговорював, яким чином відбуватиметься викрадення ОСОБА_8
та вимагання у нього грошей, а також залишення в якості заручника замість
потерпілого його батька. ОСОБА_1 категорично заперечив показання ОСОБА_2 (т.2
а.с.179-184).

Згідно з протоколами пред'явлення фотознімків для
впізнання ОСОБА_2 впізнав ОСОБА_2 як особу, якій на початку березня 2006 року
запропонував викрасти ОСОБА_8, ОСОБА_5, який з ним та ОСОБА_2 приймав участь в
розмові стосовно вчинення злочину, за що він пропонував грошову винагороду, та
ОСОБА_4, якого також бачив при розмові з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і який в день викрадення
передав йому потерпілого (т.2 а.с.185,186, 187).

Згідно з протоколами відтворення обстановки та обставин
події ОСОБА_6та ОСОБА_7 неподалік від с Митниця на трасі
Київ-Одеса показали місце, де їм та ОСОБА_2передали ОСОБА_8 Як показав ОСОБА_6
коли потерпілий сів в автомобіль під керуванням ОСОБА_7, він побачив на ньому
шапку, натягнуту на очі, та наручники. Крім цього, ОСОБА_6та ОСОБА_7 показали
будинок АДРЕСА_11 в с
Скригалівка Фастівського району Київської області, де
утримувався потерпілий в ніч з 20 на 21 березня 2006 року, та, де вони
відпустили потерпілого - біля будинку № 28 на вул. Енгельса в м. Фастові
Київської області (т.2 а.с.286-290, т.З ах.42-47).

В ході очної ставки між потерпілим ОСОБА_8 та
підозрюваним ОСОБА_6 ОСОБА_4 показав, що вперше побачив ОСОБА_6 20.03.2006
року, коли ОСОБА_2 посадив його в автомобіль "ВАЗ". В автомобілі
ОСОБА_2 сказав, що він винен 500 тисяч доларів США людям. Коли він відповів, що
нікому такої суми не винен, хтось - ОСОБА_6 ОСОБА_7 чи ОСОБА_2 сказав, що якщо
не віддасть гроші, його ніколи ніхто не побачить. На запитання, кому він винен
гроші, ОСОБА_6в агресивній формі сказав, що викличе людей, які будуть його бити
та знущатися, тоді він згадає. ОСОБА_6показання потерпілого підтвердив
частково, пояснивши, що не може підтвердити, що висловлював погрози щодо
ОСОБА_8, бо того дня вживав горілку (т.2 а.с.294-296).

Відповідно до протоколу очної ставки між підозрюваним
ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_2 останній показав, що після того, як Рясний О.С запропонував йому здійснити викрадення ОСОБА_8 з метою вимагання грошей,
він звернувся до ОСОБА_2, розповів тому, що його компаньйону боржник винен 100
тисяч доларів США
і необхідно знайти людей, які б могли затримати боржника
та доставити в певне місце. ОСОБА_3 спочатку відмовився, а потім сказав, що
підшукає таких людей. Через тиждень він зустрівся з ОСОБА_2 та раніше
незнайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_4, знову розповів про боржника та пообіцяв, якщо
той віддасть борг, сплатити їм 15 тисяч доларів США, якщо ні - 5 чи 7 тисяч
доларів США. На
його пропозицію ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодилися.
Після цього на автомобілі одного з них вони поїхали і він показав, де живе
потерпілий, та автомобіль останнього. 20 березня 2006 року близько 12 години
зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що люди готові працювати. Близько 15-16 години
він знову зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 біля станції метро "Оболонь"
і повідомив, що ОСОБА_8 необхідно буде доставити в м. Фастів Київської області,
де він чекатиме. Також декілька разів телефонував ОСОБА_3 та цікавився, як
йдуть справи, і той телефонував йому. В с Митниця чоловіки
передали йому ОСОБА_8 Підозрюваний ОСОБА_3 в ході очної ставки відмовився
давати показання (т.З а.с.111-114).

Під час очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_2 з
підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_2 дав показання, аналогічні викладеним
вище в ході очної ставки з ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю заперечили їх
(т.З а.с.181-183, 254-256).

Згідно з протоколом очної ставки
між підозрюваними ОСОБА_5, ОСОБА_4 з ОСОБА_8 кожен дав показання, аналогічні
показанням у судовому засіданні (т.З а.с.189-192, 252-260).

22

Відповідно до протоколу огляду та вилучення від
26.04.2006 року, у ОСОБА_2 було вилучено мобільні телефони "Motorola C-115" ітеі НОМЕР_11, "Nokia-3120" imei НОМЕР_12 з SIM-карткою оператора "Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_13. Як
пояснив ОСОБА_2, телефон "Motorola С-115" з SIM-карткою "Джинс" він
отримав від ОСОБА_1 для переговорів з ОСОБА_8, після чого картку повернув
ОСОБА_1, а телефон залишив собі. Телефон "Nokia-3120"
знаходиться в його користуванні, номером НОМЕР_13 він
користується протягом року (т.4 а.с.45-46).

Згідно з протоколами огляду місця події від 26.04.2006
року було оглянуто автомобілі "Chevrolet Lacetti" д/н НОМЕР_5, "Subaru Forester" д/н НОМЕР_4, "ВАЗ-2106" д/н НОМЕР_1 (т.4 а.с.76-79,231,244).

Відповідно до протоколів добровільної видачі від
4.04.2006 року та 7.04.2006 року ОСОБА_4 видав фотокопії грошових купюр
номіналом 100 доларів США
на суму 27 тисяч доларів США, 5 тисяч доларів США та 1,5 тисячі доларів США
(т.4 а.с.86, 140, 154).

Відповідно до протоколу виїмки від 17.04.2006 року у
ОСОБА_8 вилучено в'язану шапку чорного кольору, 6 аудіокасет, банку з-під кави,
диктофон "Panasonic" (т.4 а.с.161,163).

Згідно з протоколами огляду предметів, які в подальшому
були визнані речовими доказами, було оглянуто: пристрій для відстрілу набоїв з
гумовими кулями "Форт 12РМ" серійний НОМЕР_3, 40 набоїв до нього,
належні ОСОБА_4, та дозвіл на право носіння та зберігання пристрою на ім'я
ОСОБА_4; стартовий пакет без SIM-картки оператора "Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_14, вилучений під час
обшуку у ОСОБА_2; мобільні телефони "Motorola C-115"
imei НОМЕР_11, "Nokia-3120" ітеі НОМЕР_12
з SIM-карткою оператора
"Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_13, належні ОСОБА_2; мобільний
телефон "Sony-Ericsson" imei НОМЕР_15 з SIM-карткою оператора
"Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_6, належний ОСОБА_1; копії та
оригінали документів, що стосуються господарської діяльності ТОВ
"Е-Холдинг", вилучені під час обшуку у ОСОБА_1; мобільний телефон "Siemens" imei НОМЕР_16 з SIM-карткою оператора "Диджус", номер абонента НОМЕР_10, належний ОСОБА_25;
фотокопії грошових купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 33,5 тисяч доларів США, видані ОСОБА_8;
диктофон "Panasonic", 6 мікроаудіокасет, в'язану шапку чорного кольору, вилучені у ОСОБА_8 (т.4
а.с.15-16, 17, 32-33, 34, 49-50, 51, 58-70, 71-73, 74, 84, 85, 87-131, 132-135,
136-139,141-149, 150-151,152-153, 155-157,158, 159, 164-202, 203,204, 205).

Відповідно до довідок про курс валют НБУ, курс долара США по відношенню до української гривні станом на 20.03.2006 року, 22.03.2006 року
та 7.04.2006 року становив 505 гривень за 100 доларів США (т.4 а.с.269,270,т.9а.с.ПЗ).

У своїх первинних поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що в
березні 2006 року незаконно утримував ОСОБА_8, а потім ОСОБА_9, вимагаючи
передачі грошей. Злочин було задумано ОСОБА_1 -знайомим ОСОБА_8 Оскільки він
був винен багато грошей, погодився на пропозицію ОСОБА_1, з слів якого ОСОБА_4
заборгував 150 тисяч доларів СІЛА. Згідно з планом ОСОБА_1 люди повинні були
обманним шляхом посадити ОСОБА_8 в автомобіль і привезти на трасу Київ-Одеса, а
він звідти завезти в село та вимагати гроші. Він чекав перед поворотом на м.
Фастів в автомобілі "ВАЗ-2106", належному брату ОСОБА_7, разом з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Він запропонував їм заробити і в загальних рисах пояснив, що
боржник не віддає гроші і якщо віддасть борг, вони зароблять. ОСОБА_6погодився
надати дачу в с
Скригалівка Фастівського району. Коли невідомі привезли
ОСОБА_8, він посадив того автомобіль, натягнув шапку на обличчя, щоб не бачив
куди вони їдуть. ОСОБА_4 вважав їх працівниками міліції, а його - начальником
хлопців, які затримали його та привезли. Коли близько півночі приїхали на дачу,
він та ОСОБА_6були в одній кімнаті, ОСОБА_4 в іншій, прикутий наручниками до
ліжка, а брат поїхав у м. Київ. Під час руху в автомобілі він та ОСОБА_4
спілкувалися з приводу боргів, які той повинен повернути, і він назвав суму 500
тисяч доларів США.
Коли ОСОБА_4 запропонував замість себе залишити батька, він
повідомив про це ОСОБА_1 і той погодився, у зв'язку з чим він зранку виїхав у
м. Київ, зняв квартиру, де в подальшому утримував ОСОБА_9, та отримав від
ОСОБА_8 27 тисяч доларів США
й 6,5 тисяч доларів США (т.1
а.с.100-109).

Будучи допитаним в якості свідка,
підозрюваного та обвинуваченого, ОСОБА_2 крім показань, які дав у судовому
засіданні, зазначав, що ОСОБА_1 запропонував йому вчинити злочин наприкінці
січня 2006 року. Він повинен був знайти місце, де утримуватиметься ОСОБА_4, та
транспорт, і сказав ОСОБА_1, що йому допомагатимуть ОСОБА_7 та ОСОБА_6Після
цього запропонував брату та ОСОБА_6 взяти участь у незаконному викраденні та
утриманні ОСОБА_8, який винен його знайомому гроші, а також спробувати забрати
максимум грошей у потерпілого. ОСОБА_7 та ОСОБА_6погодилися. Він цікавився у
ОСОБА_6, чи вільна дача. 20 березня 2006 року близько 12-13 години ОСОБА_1
повідомив йому по телефону, що сьогодні викрадатимуть ОСОБА_8, щоб він з братом
та ОСОБА_6 їхав та був у районі с Митниця близько 20 години. Зустрівшись з
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, він сказав, що сьогодні будуть викрадати ОСОБА_8 та
вимагати у нього гроші. Близько 20-21 години ОСОБА_1 знову зателефонував,
сказав, що його люди викрали ОСОБА_8 та везуть до нього. Коли ОСОБА_4 вже
знаходився у них в автомобілі і запитав, кому він винен гроші, ОСОБА_6почав
кричати на нього та висловлювати погрози фізичної розправи. Крім цього, ОСОБА_2
показав, що

23

на той час користувався телефоном
номер НОМЕР_13, номер телефону ОСОБА_6 НОМЕР_17, ОСОБА_25
- НОМЕР_10, а ОСОБА_1 привіз у с. Скригалівка два стартових пакети з номерами НОМЕР_18 та
НОМЕР_19, останній він залишив собі, а інший передав
ОСОБА_8 для зв'язку. Останні дзвінки ОСОБА_8 він здійснював з номера НОМЕР_20
цю картку також дав ОСОБА_1 (т.2 а.с.91-96, 132-137, 172-178). Отже, про те, що
ОСОБА_8 мали привезти ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також про причетність ОСОБА_2 до
цього, ОСОБА_2, взагалі, не повідомляв.

Вже будучи допитаним додатково в якості підозрюваного, а також в якості
обвинуваченого, ОСОБА_2 вину у вчиненні злочинів визнавав повністю та в
присутності захисника показав, що в розмові з ОСОБА_1 сказав тому, що викрадати
ОСОБА_4 будуть працівники міліції, оскільки вони можуть під будь-яким приводом
посадити того в автомобіль і привезти на місце, де він чекатиме з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 ОСОБА_1 погодився. На початку березня 2006 року він зателефонував
ОСОБА_3 на номер НОМЕР_8. Під час зустрічі запропонував ОСОБА_3 вивезти за межі
м. Києва боржника, пояснивши, що сам не впорається. ОСОБА_3 відповів, що
запитає у к ОСОБА_4, хто зможе допомогти. Він пообіцяв в разі позитивного
вирішення питання з боргом, маючи на увазі отримання коштів від ОСОБА_8, 15
тисяч доларів США,
а в разі негативного - 5 тисяч доларів США. Через декілька днів ОСОБА_3 приїхав на зустріч з ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Останній участі в розмові не приймав^ знаходився неподалік, а ОСОБА_5 брав
участь в розмові, а також коли йшла мова про грошову винагороду. Він та ОСОБА_5
домовилися тримати зв'язок через ОСОБА_2 При цьому він пояснив ОСОБА_5, де
необхідно буде викрасти ОСОБА_8, назвав номер автомобіля потерпілого та адресу,
які дізнався від ОСОБА_1 Привід, під яким мали викрасти ОСОБА_8, вони повинні
були визначити самі, і привезти потерпілого за м. Київ в місце, яке він
повідомить через ОСОБА_2 20 березня 2006 року перед тим, як їхати в с
Скригалівка, він знову зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Перед поворотом на м.
Фастів на трасі Київ-Одеса, де відбувалася передача потерпілого, ОСОБА_4
представив його ОСОБА_8 як начальника (т.2 а.с.138-139, 158-161).

ОСОБА_6у первинних поясненнях зазначив, що після того, як ОСОБА_2 попросив
його дозволу скористуватися дачею, щоб там декілька днів пожила людина, і вони
приїхали туди, з телефонних розмов ОСОБА_2 зрозумів, що людину везуть проти
волі. Він поцікавився, що відбувається, на що ОСОБА_2 сказав, що та людина
винна велику суму, також сказав, що не може відмовитися від задуманого. Він
обурився, але не зміг відмовити, так як вони друзі дитинства. ОСОБА_2 пообіцяв
йому 500 доларів США,
якщо нічого не вийде, а якщо вийде - 10 тисяч доларів США. Коли виїхали до с
Митниця і зустріли інший автомобіль, ОСОБА_2 привів
чоловіка, у якого на очі була натягнута в'язана шапка, щоб нічого не бачив. В
автомобілі ОСОБА_2 одягнув на чоловіка наручники. Чоловіка привезли на дачу та
завели в кімнату, в яку він не заходив. Вранці він бачив, що чоловік прикутий
наручниками до ліжка. Близько 11-12 години ОСОБА_2 пояснив комусь, де
знаходиться, і до того хтось приїхав. ОСОБА_2 залишив 2 SIM-картки
"Джине", ключі від наручників і поїхав у м. Київ, сказавши, щоб він
та ОСОБА_7 чекали дзвінка. Через 2 години зателефонував ОСОБА_2 і пообіцяв
передзвонити, а коли передзвонив, сказав, що зняв квартиру в районі Оболоні в
м. Києві і коли приїде батько, вони мали відпустити чоловіка в м. Фастові. Вони
виїхали, вирішивши дочекатися дзвінка на місці. Коли були в передмісті м.
Фастова, зателефонував ОСОБА_2 і сказав відпускати чоловіка, що вони і зробили.
Через 4 дні ОСОБА_2 дав йому 300 доларів США для придбання нового мобільного
телефону та SIM-картки, які той
викинув, і ще через 2-3 дні ОСОБА_7 привіз 200 доларів США, сказавши, що їх
передав ОСОБА_2 (т.1 а.с.94-99).

Під час допиту в якості свідка,
підозрюваного та обвинуваченого, в тому числі в присутності захисника,
ОСОБА_6показав, що в кінці листопада - на початку грудня 2005 року ОСОБА_2
запитав, чи можна на його дачі заховати людину, і пообіцяв 200 доларів США, на що він погодився. Коли приїхали на дачу 20 березня 2006 року, ОСОБА_2
розповів, що чоловік винен гроші людям і він - ОСОБА_2, щоб заробити та
повернути особисті борги, повинен утримувати цього чоловіка на дачі, доки
батько того не збере необхідну суму. Спочатку вирішили тримати чоловіка в
погребі, але він та ОСОБА_7 сказали, що краще в будинку. ОСОБА_2 говорив, що
відступати нікуди, обіцяв, якщо все вийде, сплатити йому 10 тисяч доларів США, а якщо ні - 500 доларів США. Коли ОСОБА_4 сів в
автомобіль ОСОБА_7, ОСОБА_2 натягнув йому на очі чорну в'язану шапку, також на
руках у ОСОБА_8 були наручники. По дорозі ОСОБА_2 говорив, що той винен гроші,
розмовляв з кимсь по телефону і казав, що людину вже привезли. Наступного дня
ОСОБА_2 поїхав у м. Київ, передав йому SIM-картку
для потерпілого та ключі від наручників, наказавши йому
та ОСОБА_7 чекати дзвінка. Вони самі передзвонили і ОСОБА_2 сказав, що зняв
квартиру на Оболоні і зателефонує, коли зустрінеться з батьком ОСОБА_8, після
чого вони повинні будуть відпустити останнього в м. Фастові. Не дочекавшись,
вони поїхали в сторону м. Фастова, при під'їзді до міста ОСОБА_7 зателефонував
брату і після розмови вони відпустили ОСОБА_8 24 березня 2006 року ОСОБА_2 дав
йому 1 500 гривень на придбання нового мобільного телефону та SIM-картки, які той викинув, і ще
через 2 дні ОСОБА_7 привіз 200 доларів США, сказавши, що їх
передав ОСОБА_2 Стосовно вимагання грошових коштів він у змову ні з ким не
вступав, до складу організованої групи не входив і до ОСОБА_8 погроз не
висловлював (т.2 а.с.243-248, 282-285, 304-308, 323-324).

24

ОСОБА_7 у поясненнях, під час допиту в якості свідка та підозрюваного вказував, що
в кінці березня 2006 року його брат ОСОБА_2 і запропонував заробити, з'їздивши
у відрядження. Коли підійшов ОСОБА_6 ОСОБА_2 запропонував і тому заробити,
сказав, що потрібна дача ОСОБА_6, де потрібно пожити кілька днів одній людині
разом з ним, попити горілки. І якщо все буде добре, людина поїде в м. Київ,
ОСОБА_6отримає 500 доларів США, якщо ні - 100 доларів США. ОСОБА_6погодився і вони виїхали. ОСОБА_2 телефонував комусь і через деякий
час повідомив, що потрібно їхати на виїзд за 30-40 км від м. Фастова, де їм
передадуть людину, з якою необхідно буде сидіти на дачі. Його роль полягала в
тому, щоб привезти на дачу їх разом з людиною, за що брат обіцяв 200 гривень.
Коли до них в автомобіль сів незнайомий чоловік, наручників на останньому він
не бачив, можливо, їх наділи ще в автомобілі, в якому чоловіка привезли. По
дорозі ОСОБА_2 питав чоловіка про завод, казав, що той винен гроші. Під'їхавши
до дачі, ОСОБА_2, тримаючи чоловіка під руку, направився в будинок. Коли він
приїхав зранку, побачив чоловіка, прикутого наручниками до ліжка, з шапкою на
очах. ОСОБА_6зателефонував ОСОБА_2і той сказав передзвонити через
годину-півтори. Коли їм передзвонив ОСОБА_2, то сказав, щоб вони відпустили
чоловіка біля зупинки автобуса в м. Фастові, що і зробили. Пізніше ОСОБА_2
привіз йому 300 доларів США,
а ще потім ще 200 доларів США за виконану роботу (т.1 а.с.89-93, т.З а.с.2-4, 38-41).

Під час допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_7 повністю
підтримав викладені вище показання та зазначив, що вину у вчиненні
інкримінованих йому злочинів не визнає, так як у злочинну змову з ОСОБА_1 не
вступав, гроші у ОСОБА_8 не вимагав і не брав участі в його незаконному
утриманні та викраденні (т.З а.с.58-59). В ході наступного допиту в якості
обвинуваченого ОСОБА_7 змінив показання та зазначив, що гроші брат йому передав
для погашення процентів по кредиту за квартиру, а не за те, що він відвозив
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на дачу. Інших обвинувачених він не знає і тому не міг
вступити з ними в злочинну змову на вчинення будь-яких злочинів. На прохання
брата 20 березня 2006 року відвіз його та ОСОБА_6 на дачу, після чого на
прохання ОСОБА_2 підвіз туди ОСОБА_8 Останній їхав на дачу добровільно і в його
присутності ніхто ніяких вимог до нього не висловлював і не погрожував. Коли
наступного дня від побачив ОСОБА_8 в наручниках, сказав ОСОБА_6 зняти наручники
та пішов до автомобіль. Чого потерпілий в наручниках, він не питав (т.З
а.с.74-76).

ОСОБА_3 під час допиту в якості обвинуваченого давав
показання аналогічні за змістом його показанням у судовому засіданні, але не
заперечував, що під час розмов з ОСОБА_2 завжди йшла мова про необхідність
зустрічі останнього з боржником (т.З а.с. 123-126). В подальшому визнав себе
винним у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов'язань, але показав,
що участі в злочинній групі не приймав і йому не було відомо, що ОСОБА_8
утримують насильно (т.З а.с.141-143).

ОСОБА_5 під час допиту в якості підозрюваного показав, що
ОСОБА_2 бачив дуже давно і відносини з ним не підтримує, а ОСОБА_8, взагалі, не
знає (т.З а.с. 178-181). Будучи допитаним додатково в якості підозрюваного, а
також в якості обвинуваченого в присутності захисника дав такі ж показання, як
і в судовому засіданні, але зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 говорили, що людина
не хоче зустрічатися та боїться, оскільки винна гроші. Тому необхідно під'їхати
до боржника, показати посвідчення, щоб той не боявся, та допомогти зустрітися
боржнику та кредитору. ОСОБА_3 обіцяв віддячити його та ОСОБА_4 за надання
допомоги (т.З а.с.185-188,201-204).

ОСОБА_4, будучи допитаним в якості підозрюваного, показав,
що не пам'ятає, чи зустрічався в березні 2006 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Де
знаходився 20 березня 2006 року, не пам'ятає. Будь-яких осіб у вказаний час
проти їх волі за межі м. Києва не вивозив і з пропозицією взяти участь у
вимаганні грошей до нього ніхто не звертався. Також ОСОБА_4 зазначив, що
користується мобільним телефоном номер НОМЕР_21 (т.З а.с.249-252). В подальшому
ОСОБА_4 показав, що на той час користувався мобільним телефоном номер НОМЕР_22,
дав показання, як і в судовому засіданні, та вказав, що ОСОБА_2 за надану
послугу не розрахувався (т.З а.с.268-275).

Згідно з роздруківкою телефонних дзвінків та протоколом
її огляду в період з 21.03.2006 року по 27.04.2006 року з номера телефону
НОМЕР_20 який перебував у користуванні ОСОБА_2, було здійснено 33 вихідних
дзвінка на номер телефону НОМЕР_18, який перебував у користуванні ОСОБА_8, та
надіслано 3 SMS-повідомлення (т.5
а.с.5-7, 8-11).

Згідно з роздруківкою телефонних
дзвінків та протоколом її огляду в період з 21.03.2006 року по 27.04.2006 року
з номера телефону НОМЕР_19, який перебував у користуванні ОСОБА_2, було
здійснено та отримано наступні дзвінки. 21.03.2006 року з 11 години 49 хвилин
по 12 годину 11 хвилин З вихідних дзвінка на номер телефону НОМЕР_10, який
перебував у користуванні ОСОБА_25, а також дзвінки ОСОБА_25 о 14 годині 4
хвилини, 18 годині 39 хвилин, 19 годині 22 хвилини і 21 годині 32 хвилини. О 16
годині 45 хвилин отримано вхідний дзвінок від ОСОБА_25 23.03.2006 року о 9
годині 8 хвилин здійснено вихідний дзвінок на номер телефону ОСОБА_25
21.03.2006 року з 17 години З хвилин до 22 години 43 хвилин здійснено 6
вихідних дзвінків на номер телефону НОМЕР_18, який перебував у користуванні
ОСОБА_8, та надіслано SMS-повідомлення. 22.03.2006 року здійснено 4 вихідних дзвінка на номер телефону
ОСОБА_8 о 0 годин 18 хвилин, 0 годин 38 хвилин, 0 годин 47

25

хвилин та 6 годині 7 хвилин й отримано з вказаного номеру 3 вхідних дзвінка
о 0 годин 39 хвилин, 0 годин 43 хвилини, 1 годині 19 хвилин (т.5
а.с.12-14,15-17).

Згідно з роздруківкою телефонних дзвінків та протоколом
її огляду в період з 21.03.2006 року по 27.04.2006 року з номера телефону
НОМЕР_18, який перебував у користуванні ОСОБА_8, було здійснено 6 вихідних
дзвінків на номери телефону НОМЕР_19 та НОМЕР_20 які перебували у користуванні
ОСОБА_2, а також отримано з вказаних номерів 40 вхідних дзвінків, останні - о
19 годині 30 хвилин 25.04.2006 року (т.5 а.с.18-20, 21-25).

Згідно з роздруківкою вихідних телефонних дзвінків та
протоколом її огляду в період з 11.03.2006 року по 26.04.2006 року з номера
телефону НОМЕР_8, який перебував у користуванні ОСОБА_2, було здійснено
наступні дзвінки. 14.03.2006 року, 17.03.2006 року, 18.03.2006 року, 19.03.2006
року 5 дзвінків на номер телефону НОМЕР_13, який перебував у користуванні
ОСОБА_2 останній - 19.03.2006 року о 20 годині 29 хвилин. ОСОБА_3 з 15.03.2006
року по 19.03.2006 року 29 разів телефонував ОСОБА_5. на номер НОМЕР_23 та 14
разів ОСОБА_4 на номер НОМЕР_22. Так, лише 18.03.2006 року було зроблено 32
дзвінка ОСОБА_5. та ОСОБА_4 20.03.2006 року з номера телефону ОСОБА_2, було
зроблено дзвінки на номер ОСОБА_5 о 16 годині 3 хвилини, 20 годині 57 хвилин,
21 годині 52 хвилини, 21 годині 57 хвилин, 22 годині 44 хвилини, 22 годині 48
хвилин, 22 годині 49 хвилин, 22 годині 52 хвилини, 22 годині 54 хвилини, 22
годині 58 хвилин. 20.03.2006 року з номера телефону ОСОБА_2 зроблено дзвінки на
номер ОСОБА_4 о 22 годині 19 хвилин, 22 годині 59 хвилин, 23 годині 25 хвилин,
23 годині 26 хвилин. 20.03.2006 року з номера телефону зроблено дзвінки на
номер, який перебував у користуванні ОСОБА_6, яким на той час користувався
ОСОБА_2, о 20 годині 53 хвилини, 21 годині 16 хвилин, 21 годині 46 хвилини, 21
годині 54 хвилини, 22 годині 5 хвилин, 22 годині 9 хвилин, 22 годині 13 хвилин,
22 годині 19 хвилин, 22 годині 20 хвилини, 22 годині 21 хвилина, 22 годині 28
хвилин, 22 годині 36 хвилин, 22 годині 40 хвилин, 22 годині 48 хвилин, 22
годині 54 хвилини (т.5 а.с.31-34, 35-38).

Згідно з роздруківкою телефонних дзвінків та протоколом
її огляду в період з 1.01.2006 року по 26.04.2006 року з номера телефону
НОМЕР_22, який перебував у користуванні ОСОБА_4, було здійснено та отримано
наступні дзвінки. З 15.03.2006 року по 19.03.2006 року включно здійснено 31
дзвінок на номер телефону НОМЕР_23, який знаходився в користуванні ОСОБА_5 і з
номеру останнього отримано 23 вхідних дзвінка. У вказаний період з номера
телефону НОМЕР_8, який знаходився в користуванні ОСОБА_2, отримано ОСОБА_4 14
дзвінків і зроблено 2 дзвінка. 20.03.2006 року отримано 3 дзвінка з номера
телефону ОСОБА_5 і 1 - ОСОБА_2, а також зроблено вихідний дзвінок на номер
телефону ОСОБА_5 В період з 21 години 13 хвилин по 23 годину 26 хвилин того ж
дня здійснено 14 дзвінків на номер телефону ОСОБА_2 і отримано з номеру
телефону останнього 4 дзвінка. При цьому о 21 годині 13 хвилин, 21 годині 22
хвилини, 21 годині 27 хвилин, 21 годині 38 хвилин дзвінки здійснювалися з
номеру телефону ОСОБА_4 на території Гідропарку. Наступні - з вул. Чапаєвське
шосе в напрямку масиву Корчувате, Кібернетичного центру у напрямку масиву Теремки,
з 25 км траси Київ-Одеса, від с Кодаківка в напрямку с Митниця (т.5 а.с.39-47,48-50).

Згідно з роздруківкою телефонних дзвінків та протоколом
її огляду в період з 1.01.2006 року по 26.04.2006 року з номера телефону
НОМЕР_23, який перебував у користуванні ОСОБА_5, було здійснено та отримано
наступні дзвінки. 17.03.2006 року здійснено 3 вихідний дзвінка на номер
телефону НОМЕР_22, який перебував у користуванні ОСОБА_4, і отримано від
останнього 1 вхідний дзвінок, а також 1 вихідний дзвінок на номер телефону
НОМЕР_8, який перебував у користуванні ОСОБА_2 18.03.2006 року здійснено 6
вихідних дзвінків на номер телефону ОСОБА_2 і отримано від останнього 19
дзвінків. 18.03.2006 року здійснено 5 вихідних дзвінків на номер телефону
ОСОБА_4, і отримано від останнього 12 дзвінків. 19.03.2006 року здійснено 14
вихідних дзвінків на номер телефону ОСОБА_2, і отримано від останнього 6
дзвінків. 19.03.2006 року здійснено 9 вихідних дзвінків на номер телефону
ОСОБА_4, і отримано від останнього 12 дзвінків. 20.03.2006 року отримано 3
дзвінка з номера телефону ОСОБА_5 і 1 - ОСОБА_2, а також зроблено 16 вихідних
дзвінків на номер телефону ОСОБА_2, при цьому в період з 20 години 12 хвилин до
23 годину 40 хвилин 12 дзвінків і отримано від останнього 10 дзвінків, з них з
20 години 57 хвилин 9 дзвінків. З 20 години 12 хвилин дзвінки здійснювалися з
Печерського району, Кловського узвозу, Гідропарку, в напрямку від с. Кодаки до
с. Мар'янівка Фастівського району Київської області, смт. Калинівка на трасі
Київ-Одеса (т.5 а.с.51-63, 64-66).

Згідно з роздруківкою телефонних
дзвінків та протоколом її огляду в період з 1.01.2006 року по 26.04.2006 року з
номера телефону НОМЕР_13, який перебував у користуванні ОСОБА_2, було здійснено
та отримано наступні дзвінки. В період з 5.03.2006 року по 19.03.2006 року
здійснено 9 вихідних дзвінків на номер телефону ОСОБА_2, і отримано від
останнього 6 вхідних дзвінків. У вказаний період здійснено 36 вихідних дзвінків
на номер телефону НОМЕР_6, який перебував у користуванні ОСОБА_1 20.03.2006
року об И годині 1 хвилина, 15 годині 35 хвилин та 15 годині 38 хвилин було
отримано вхідні дзвінки з номера телефону ОСОБА_1 Того ж дня о 12 годині 49
хвилин здійснено

26

вихідний дзвінок на номер телефону НОМЕР_17, який
перебував у користуванні ОСОБА_6, та отримано від останнього 2 дзвінка.
20.03.2006 року з 16 години 2 хвилини по 16 годину 47 хвилин здійснено 4
вихідних дзвінка на номер телефону ОСОБА_2 (т.5 а.с.67-74,75-76).

Згідно з роздруківкою телефонних дзвінків та протоколом
її огляду в період з 1.01.2006 року по 26.04.2006 року з номера телефону
НОМЕР_17, який перебував у користуванні ОСОБА_6, було здійснено та отримано
наступні дзвінки. В період з 11.01.2006 року по 6.03.2006 року отримано 13
вхідних дзвінка з номеру телефону ОСОБА_2, та здійснено 3 дзвінка на номер
телефону останнього. З 1.01.2006 року по 14.03.2006 року отримано 5 вхідних
дзвінків з номеру телефону ОСОБА_1 20.03.2006 року об 11 годині 29 хвилин, 13
годині 16 хвилин, 15 годині 41 хвилина здійснено 3 вихідних дзвінка на номер
телефону НОМЕР_13, який перебував у користуванні ОСОБА_2, і о 12 годині 49
хвилин отримано 1 вхідний дзвінок з вказаного номера. Того ж дня з 16 години 48
хвилин до 21 години 47 хвилин здійснено 6 дзвінків на номер телефону ОСОБА_2 і
з 20 години 53 хвилини по 22 годину 54 хвилини отримано 15 вхідних дзвінків від
останнього. Того ж дня в період з 18 години 13 хвилин по 21 годину 19 хвилин
отримано 5 вхідних дзвінків з номера телефону ОСОБА_1 21.03.2006 року о 0 годин
11 хвилин, 0 годин 12 хвилин надійшло 2 вхідних дзвінка від ОСОБА_1, а також
протягом дня ще 8 дзвінків. 21.03.2006 року здійснено 2 вихідних дзвінка на
номер телефону ОСОБА_25 та отримано від останнього 1 вхідний дзвінок. Нульова
тривалість вихідних дзвінків у роздруківці не вказана (т.5 а.с.77-79, 80-82).

Згідно з роздруківкою телефонних дзвінків та протоколом
її огляду в період з 1.01.2006 року по 26.04.2006 року з номера телефону
НОМЕР_24 (НОМЕР_6), який перебував у користуванні ОСОБА_1, здійснено наступні
дзвінки. 20.03.2006 року об 11 годині 1 хвилина, 15 годині 35 хвилин та 15
годині 38 хвилин здійснено 3 вихідних дзвінка на номер телефону ОСОБА_2; о 18
години 13 хвилин отримано 1 вхідний дзвінок з номеру телефону ОСОБА_6 і з 18
години 13 хвилин по 21 годину 20 хвилин здійснено 5 вихідних дзвінка на вказаний
номер. 21.03.2006 року о 0 годин 11 хвилин та 0 годин 12 хвилин з вказаного
номера здійснено 2 вихідних дзвінка на номер телефону ОСОБА_6 і протягом цього
ж дня 8 вихідних дзвінків на вказаний номер (т.5 а.с.83-121, 123-125).

Як вбачається з копії послужного списку, наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві
№ 431 від 17.12.2003 року ОСОБА_4 був призначений на посаду міліціонера 1-ої
роти батальйону патрульно-постової служби міліції Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (т.6 а.с.34-45).

Суд розцінює повне та часткове невизнання підсудними вини
як спосіб захисту від пред'явленого обвинувачення і вважає, що таким чином вони
намагаються уникнути справедливого покарання за скоєне.

Оцінюючи показання ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2,
слід зазначити, що вони змінювалися в ході провадження в справі, про що вказано
вище. Суд приймає показання ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ході досудового
слідства в частині існування між ними плану, спрямованого на незаконне
позбавлення волі ОСОБА_8 та вимагання у останнього грошових коштів.

Показання ОСОБА_1 про непричетність до вчинення злочинів
суд відкидає, оскільки вони повністю спростовуються показаннями ОСОБА_2 як під
час досудового слідства, так і в судовому засіданні, і ОСОБА_1 показав, що
підстав оговорювати його у ОСОБА_2 немає. Показаннями потерпілого ОСОБА_8
підтверджується, що інформація, яку повідомляли йому ОСОБА_2 та ОСОБА_6під час
незаконного позбавлення волі та вимагання, була відома обмеженому колу осіб, в
тому числі й ОСОБА_1, і ні з ким з інших підсудних ОСОБА_4 знайомий не був.
Також ОСОБА_1 не заперечував, що ОСОБА_4 в офісі ТОВ "Дархан" ніколи
не був і ОСОБА_2 з ним не зустрічався.

Крім цього, 20 та 21 березня 2006 року, коли ОСОБА_8
незаконно позбавили волі і вимагали гроші в сумі 500 тисяч доларів США, ОСОБА_1 здійснив велику кількість телефонних дзвінків ОСОБА_2, у тому числі
о 24 годині ночі, особисто приїжджав у с Скригалівка.
Твердження про те, що роздруківкою телефонних дзвінків не підтверджуються
показання ОСОБА_2 стосовно дзвінків ОСОБА_1 з с Скригалівка, можна пояснити
тим, що дзвінки з нульовою тривалістю в роздруківці не вказуються. А сам
ОСОБА_1 показав, що коли ОСОБА_2 телефонував йому, він скидав дзвінок і
передзвонював, оскільки користувався безлімітним пакетом.

Таким чином повністю підтверджуються показання ОСОБА_2
про те, що організатором вчинення злочинів виступав ОСОБА_1, який координував
дії з незаконного позбавлення волі ОСОБА_8, вимагання у останнього грошових
коштів та тримання як заручника ОСОБА_9, а також надавав йому необхідну
інформацію та гроші для здійснення заздалегідь розробленого злочинного плану.

Також суд відкидає показанні підсудного ОСОБА_1 щодо
порушення його права на захист. Як вбачається з матеріалів справи, при
затриманні ОСОБА_1 було роз'яснено права, але він від послуг захисника
відмовився, та забажав захищати себе самостійно (т.2 а.с.9-11, 12-14,35).

Твердження ОСОБА_1 про вимагання у
нього грошових коштів начальником відділу УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві
ОСОБА_30, оперуповноваженим ОВС УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_29 та
адвокатом ОСОБА_26 з метою закриття кримінальної справи, а також здійснення
психологічного тиску суд вважає надуманими. Дійсно з відповідей на запити суду
вбачається, що вказані працівники міліції 5 разів відвідували ОСОБА_1 та 4 рази
ОСОБА_2 в СІЗО, а також 3 рази

27

відвідували ОСОБА_2 і 5 разів ОСОБА_1 в ІТТ м. Києва (т.8
а.с.194, т.9 а.с.109). Проте це не є доказом протиправних дій з боку
оперативних працівників. Як показав у судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_30 та
ОСОБА_29 опитували його стосовно справи та складу сім'ї. І за результатами
перевірки заяви ОСОБА_1 22.08.2006 року винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо співробітників УБОЗ ОСОБА_29, ОСОБА_30,
адвоката ОСОБА_26 за відсутністю події злочинів, передбачених ст.ст.364, 365,
368 КК України (т.9 а.с.23-24).

Показання підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 стосовно необізнаності з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 злочинним планом, а також
показання ОСОБА_2 в судовому засіданні з цього приводу не відповідають
дійсності. З приведених вище показань підсудного в ході досудового слідства, а
також частково - показань ОСОБА_7 та ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_2
заздалегідь повідомив про свої наміри щодо ОСОБА_8 вказаних осіб, а також
пропонував їм грошову винагороду. Про обізнаність всіх підсудних із заздалегідь
розробленим планом свідчить також узгодженість їхніх дій, спрямованих на
досягнення єдиного результату - отримання у ОСОБА_8 грошових коштів.

Показання ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що ОСОБА_4
добровільно погодився зустрітися з ОСОБА_2, а також відсутність з їх боку
погроз до потерпілого спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8,
протоколом пред'явлення предметів для впізнання, під час якого ОСОБА_4 впізнав
вилучений у ОСОБА_4 пістолет. Нелогічними з цього приводу є показання ОСОБА_5,
що ОСОБА_4 погодився зустрітися з ОСОБА_2, прізвисько якого вказав підсудний. В
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 до вчинення щодо нього злочинів не
знав ОСОБА_2

З наведених вище підстав суд відкидає показання свідка
ОСОБА_41, що 20 березня 2006 року пістолет знаходився вдома, оскільки про
вказані обставини свідок в ході досудового слідства не повідомляв, є членом
сім'ї підсудного ОСОБА_4 і таким чином може допомагати останньому уникнути
відповідальності, а також може помилятися стосовно дати, враховуючи тривалий
проміжок часу, який пройшов з моменту розглядуваних подій.

ОСОБА_3 не зміг пояснити, чому ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не
телефонували один одному, а дізнавались про необхідну інформацію від нього та
чому здійснив 20 березня 2006 року 10 телефонних дзвінків на номер телефону
ОСОБА_5 4 на номер ОСОБА_4, 15 на номер ОСОБА_6 та прийняв 14 дзвінків з номера
ОСОБА_4, 16 з номера ОСОБА_5 6 з номера ОСОБА_6 та 4 з номера ОСОБА_2 В цій
частині ОСОБА_3 постійно змінював показання в судовому засіданні. Спочатку
показав, що ОСОБА_5 не хотів давати номер телефону чужій людині, бо точно не
домовилися, чи буде ОСОБА_5 займатися організацією зустрічі, тому зв'язок через
нього є випадковістю. Потім показав, що не може пояснити причини. Пізніше
ОСОБА_3 знову змінює показання та вказує, що і ОСОБА_5 і ОСОБА_2 просили не
повідомляти номера телефонів, бо не довіряли один одному. При цьому суд вважає
за необхідне відмітити, що проти організації зустрічі ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_5 не
заперечували і недовіри один до одного з цього приводу не висловлювали.

Чисельність телефонних дзвінків ОСОБА_4, ОСОБА_5. та
ОСОБА_2, який користувався телефоном ОСОБА_6, а також одержання дзвінків від
зазначених осіб об'єктивно підтверджує безпосередню участь ОСОБА_2 у вчиненні
злочинів та координацію дій ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Показання ОСОБА_2, що після того, як ОСОБА_2 разом з
ОСОБА_8 поїхав у невідомому напрямку, і ОСОБА_2 не відповідав на дзвінки, а
потім взагалі ввімкнув телефон, спростовуються роздруківкою вхідних та вихідних
телефонних дзвінків з номера телефону ОСОБА_6

Показання підсудного ОСОБА_4, що через стан здоров'я та
перебування на медичному обліку в ході досудового слідства він вказував, що не
пам'ятає, чи зустрічався в березні 2006 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а також де
знаходився 20 березня 2006 року, спростовуються наступними документами. Згідно
з довідкою ОСОБА_4 обслуговувався в поліклініці ГУ МВС України в м. Києві і в
період з 2000 по 2006 рік 4 рази знаходився на лікуванні з діагнозом ГРВІ та 1
раз - гострий ларингіт. За даними профоглядів визнаний здоровим (т.6 а.с.73).

Суд вважає, що показання підсудного ОСОБА_7, що він не
приймав участі у незаконному позбавленні волі ОСОБА_8 та вимаганні у того
грошей, а зрозумів, що вчинюється злочин, лише коли побачив 21 березня 2006
року потерпілого в наручниках, суперечать зібраним у справі доказам. Також суд
відкидає показання ОСОБА_6 щодо непричетності до вчинення вимагання і
відсутність будь-якої домовленості на вчинення незаконного позбавлення волі
ОСОБА_8

Як вказано вище, в ході досудового
слідства ОСОБА_2 показав, що запропонував брату та ОСОБА_6 вчинити вказані
злочини і ті погодилися, про що він повідомив ОСОБА_1 Показаннями ОСОБА_8
підтверджується, що під час його перевезення в автомобілі під керуванням
ОСОБА_7 ОСОБА_2 висунув вимогу передачі грошей, а ОСОБА_6погрожував фізичною
розправою з боку третіх осіб, він, тобто ОСОБА_4 в цей час був у шапці, яку
йому натягнув на очі ОСОБА_2, також останній надів на нього наручники. При цьому
потерпілий стверджував, що сторонніх шумів в автомобілі не було і всім
присутнім у салоні було відомо, що відбувається.

28

Оцінюючи хід подій, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7
та ОСОБА_6 будучи залишеними ОСОБА_2 21 березня 2006 року, не вжили заходів до
звільнення потерпілого, а очікували дзвінка. В судовому засіданні
ОСОБА_6показав, що ОСОБА_2 наказав відпустити ОСОБА_8 ввечері, певно, стосовно
цього була якась домовленість. Про керування діями ОСОБА_2 по мобільному
телефону під час вчинення злочинів ОСОБА_6також вказував у судовому засіданні.
Лише після того, як ОСОБА_8 був доставлений в квартиру, де в подальшому
утримувався як заручник, ОСОБА_7 таОСОБА_6 звільнили ОСОБА_8

Суд вважає показання ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що в
ході досудового вони давали показання внаслідок психологічного тиску,
неправдивими. Як вбачається з матеріалів справи, в більшості випадків вказані
особи допитувалися в присутності захисників, про застосування до них незаконних
методів слідства не повідомляли і з скаргами з цього приводу не зверталися.
Також вказані показання спростовуються категоричними показаннями свідків
ОСОБА_47 та ОСОБА_48

Разом з тим, оцінюючи показання потерпілих, свідків
ОСОБА_37, ОСОБА_25, ОСОБА_38, суд визнає їх правдивими та покладає в
обгрунтування своїх висновків, оскільки вони незмінні протягом провадження в
справі, послідовні, логічні, об'єктивно узгоджуються між собою та з іншими
доказами в справі.

Слід зазначити, що ОСОБА_8 та ОСОБА_8 про аналогічні
обставини вчинених щодо них злочинів вказували у заяві на ім'я начальника УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві від 4.04.2006 року, первинних поясненнях, протоколах
допиту, очних ставок, відтворення обстановки та обставин події (т.1 а.с.71,
72-79, 80-81, 111-121, 123-124, 125-126, 127-131, 179-184, 192-196, 199-200,206-208,219-220,221-222,
т.2 а.с.140-141, 142-144, 294-296, т.З ах. 189-192, 252-260).

Проте суд не приймає показання свідка ОСОБА_37 в тій
частині, що події, свідком яких він був, відбувалися 20 березня 2006 року,
оскільки це спростовується доказами в справі.

Таким чином вчинення злочинів організованою групою
повністю знайшло своє підтвердження в судому засіданні. Про наявність такої
групи свідчить стійкість об'єднання, кількісний склад - 7 осіб, наявність
заздалегідь розробленого плану з розподілом функцій між членами групи,
ретельність підготовки до вчинення злочинів, яка тривала протягом майже 3-ох
місяців. Так, ОСОБА_1 за допомогою ОСОБА_2 створив злочинну організацію,
організував вчинення злочинів та керував їх підготовкою та вчиненням за допомогою
ОСОБА_2, надавав фінансову допомогу- ОСОБА_2 підшукав інших членів групи
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, передавав їм вказівки ОСОБА_1 та
забезпечував взаємозв'язок між діями всіх учасників групи. При цьому згідно з
розподілом ролей ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мали незаконно позбавити волі
ОСОБА_8 і передати його іншим учасникам групи ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для
вимагання грошових коштів. Дії всіх підсудних відзначалися узгодженістю, були
законспіровані, про що свідчить спілкування в телефонному режимі ОСОБА_1 з
ОСОБА_2, ОСОБА_2 - з ОСОБА_5, ОСОБА_4, а також ОСОБА_2 з всіма членами групи,
зміна підсудними апаратів мобільних телефонів та SIM-карток після вчинення злочинів, що доведено доказами в
справі. Ціль створення організованої групи - незаконне позбавлення волі ОСОБА_8
з метою вимагання у нього грошових коштів, була відома всім членам
організованої групи, і в кінцевому результаті була частково досягнута.

Суд приходить до висновку, що винуватість підсудних у
вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена повністю та кваліфікує їхні дії
наступним чином.

Умисні дії кожного з підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які виразились у незаконному позбавленні
волі людини, вчиненому з корисливих мотивів організованою групою, суд
кваліфікує за ч.З ст.146 КК України.

Умисні дії кожного з підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які виразились у вимозі передачі чужого майна з
погрозою насильства над потерпілим, що завдало потерпілому майнової шкоди в
особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, суд кваліфікує за ч.4
ст. 189 КК України.

Суд виключає з пред'явленого всім
підсудним обвинувачення посилання на те, що згідно з розробленим планом вони
під погрозами заподіяння близьким родичам ОСОБА_8 фізичної шкоди, мали створити
у останнього уяву про необхідність передачі їм визначеної ОСОБА_1 суми грошових
коштів, а також, що ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_6висловлювали на адресу ОСОБА_8
та членів його сім'ї погрози фізичною розправою, а саме, спричинення тяжких
тілесних ушкоджень та вбивства. Така кваліфікуюча ознака, як вимога передачі
чужого майна з погрозою насильства над близькими родичами потерпілого, з
погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень їм не інкримінувалася
і суд не може вийти за межі пред'явленого обвинувачення. Крім цього, потерпілий
ОСОБА_8 показав, що під час його перевезення від с Митниця до с Скригалівка
лише ОСОБА_6погрожував йому застосуванням насильства з боку інших осіб.

29

Також за ч.4 ст.189 КК України суд кваліфікує умисні дії
підсудного ОСОБА_4, які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою
насильства над потерпілим службовою особою з використанням свого службового
становища, що завдало потерпілому майнової шкоди в особливо великих розмірах,
вчинене організованою групою.

Умисні дії кожного з підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
виразились у триманні особи як заручника з метою спонукання родичів затриманого
до вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника, вчинене організованою
групою, що спричинило тяжкі наслідки, суд кваліфікує за ч.2 ст.147 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4, які виразилися у зловживанні владою,
тобто умисному, з корисливих мотивів, використанні службовою особою влади
всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене працівником
правоохоронного органу, суд кваліфікує за ч.З ст.364 КК України.

Вирішуючи питання про майно, описане для забезпечення
цивільного позову, зокрема, автомобіль "Subaru Forester"
д/н НОМЕР_4, належний ОСОБА_1 - батьку підсудного ОСОБА_1,
суд вважає, що він належить поверненню законному володільцю. Відповідно до
ст.126 КПК України забезпечення позову провадиться шляхом накладення арешту на
майно обвинуваченого, а даний автомобіль не є власністю підсудного.

Що стосується автомобіля "ВАЗ-2106" д/н
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 і який визнаний речовим доказом в справі, суд
вважає, що відповідно до вимог ст.81 КПК України від підлягає конфіскації як
знаряддя злочину. Згідно з дорученням, виданим на ім'я ОСОБА_7, транспортний
засіб зареєстрований на ім'я ОСОБА_32, проте підсудний в ході
судового слідства підтвердив, що право власності на автомобіль, фактично,
належить йому.

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчинених ними злочинів, їх відношення до вчиненого, особи підсудних.

ОСОБА_1 вчинив тяжкий та особливо тяжкі злочини,
несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на
утриманні малолітню дитину 1998 року народження.

ОСОБА_2 вчинив тяжкий та особливо тяжкі злочини,
несудимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений,
має на утриманні малолітню дитину 1998 року народження. Крім цього, суд
враховує стан здоров'я підсудного та його батьків-пенсіонерів ОСОБА_7 та
ОСОБА_2

ОСОБА_3 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини,
несудимий, до затримання працював оперуповноваженим 1-го відділу 4-го
управління Департаменту оперативно-технічних заходів при МВС України, за місцем
роботи та проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні
малолітню дитину 1999 року народження.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини,
несудимий, до затримання працював міліціонером 1-ої роти батальйону
патрульно-постової служби міліції Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений.
Також суд враховує стан здоров'я його матері ОСОБА_49

ОСОБА_5 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини,
несудимий, не працює, останнє місце роботи - відділення по боротьбі зі
злочинними проявами, пов'язаними з викраданням та угонами транспортних засобів
ОПВ КР ГУ
МВС України в м. Києві на посаді помічника
оперуповноваженого, звільнений за власним бажанням, за місцем останньої роботи
характеризується посередньо, за місцем проживання - позитивно, одружений, має
на утриманні малолітню дитину 2002 року народження.

ОСОБА_6вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, працює,
раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимість погашена,
за місцем проживання характеризується позитивно. Крім цього, суд враховує стан
здоров'я його матері.

ОСОБА_7 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, не
працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимість
погашена, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на
утриманні малолітню дитину 1999 року народження. Крім цього, суд враховує стан
здоров'я підсудного та його батьків-пенсіонерів.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудним, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудним ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд призначає підсудним покарання у виді позбавлення волі
та додаткові покарання в межах санкцій відповідних статей, оскільки вважає, що
тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції, буде необхідним й достатнім для
їх виправлення та попередження нових злочинів.

Крім цього, відповідно до вимог ст.54 КК України суд
вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які вчинили тяжкі та особливо
тяжкі злочини, спеціальних звань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321, 323, 324 КПК України, суд

засудив:

30

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ч.4 ст.189, ч.З ст.146, ч.2 ст.147 КК України, і призначити йому покарання:

· за ч.4 ст.189 КК України - 10 /десять/ років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

· за ч.З ст.146 КК України - 8 /вісім/ років позбавлення волі;

· за ч,2 ст.147 КК України - 9 /дев'ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_1 остаточне
покарання у виді позбавлення волі на строк 11 /одинадцять/ років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 27 квітня
2006 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.З ст.146, ч.2 ст.147 КК України, і
призначити йому покарання:

· за ч.4 ст.189 КК України - 10 /десять/ років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

· за ч.3 ст.146 КК України - 8 /вісім/ років позбавлення волі;

· за ч.2 ст.147 КК України - 8 /вісім/ років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_2остаточне
покарання у виді позбавлення волі на строк 10 /десять/ років 6 /шість/ місяців
з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2обчислювати з 27 квітня
2006 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, і призначити йому
покарання:

- за
ч,4 ст.189 КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його

власністю;

- за ч.З ст.146
КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити
ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 6
/шість/ місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 29 травня
2006 року.

Позбавити ОСОБА_2 спеціального звання капітан міліції.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.З ст.146, ч.З ст.364 КК України, і
призначити йому покарання:

- за
ч.4 ст.189 КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його

власністю;

· за ч.З ст. 146 КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі;

· за ч.З ст.364 КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з виконанням функцій працівника влади, на
строк 3 /три/ роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне
покарання у виді позбавлення волі на строк 8 /вісім/ років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю, та позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням функцій працівника влади, на строк 3 /три/ роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29 травня
2006 року.

Позбавити ОСОБА_4 спеціального звання старшина міліції.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.З ст.146 КК України, і призначити йому
покарання:

- за ч.4 ст.189
КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його

власністю;

- за
ч.З ст.146 КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити
ОСОБА_5. остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 6
/шість/ місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5. обчислювати з 29 травня
2006 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.З ст.146 КК України, і призначити йому
покарання:

- за ч.4 ст.189
КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його

власністю;

- за
ч.З ст.146 КК України - 6 /шість/ років позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк
7 /сім/ років 1 /один/ місяць з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

31

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 27 квітня 2006 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.4 ст. 189, ч.З ст.146 КК України, і призначити йому
покарання:

· за ч.4 ст.189 КК України - 7 /сім/ років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю;

· за ч.З ст.146 КК України - 6 /шість/ років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне
покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 1 /один/ місяць з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 27 квітня 2006 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без зміни
- тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з
питань виконання покарань.

Речові докази - пристрій для відстрілу набоїв з гумовими
кулями "Форт 12РМ" серійний НОМЕР_3, 40 набоїв до нього, належні
ОСОБА_4, які зберігаються в УАСМ ГУ МВС України в м. Києві,
-конфіскувати; дозвіл на право носіння та зберігання пристрою для відстрілу
набоїв з гумовими кулями "Форт 12РМ" серійний НОМЕР_3, на ім'я
ОСОБА_4, який зберігається при справі, - передати відділу дозвільної системи ГУ МВС України в м. Києві; стартовий пакет без SIM-картки
оператора "Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_14,
належний ОСОБА_3, який зберігається при справі, - знищити; мобільні телефони "Motorola С-115" ітеі
НОМЕР_11, "Nokia-3120" imei НОМЕР_12 з SIM-карткою оператора "Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_13, належні
ОСОБА_2, які зберігаються при справі, - конфіскувати; мобільний телефон "Sony-Ericsson" imei НОМЕР_15 з SIM-карткою оператора
"Київ-Стар", номер абонента НОМЕР_6, належні ОСОБА_1, які
зберігаються при справі,

- конфіскувати;
копії статуту ТОВ "Е-Холдинг", довідки з ЄДРПОУ, свідоцтва про
державну реєстрацію

юридичної особи, договору суборенди
№ 12/02/05 від 1.02.2005 року, довідки про взяття на облік платника

податків, свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість, нотаріально посвідчені довіреність

від імені ОСОБА_50 від 26.01.2005
року, заяву від імені ОСОБА_50 від 1.02.2005 року, акт прийому-

передачі документів від 1.02.2005
року, заяву ОСОБА_26, ОСОБА_51, ОСОБА_1 від 1.02.2005 року,

які зберігаються в матеріалах
справи (т.4 а.с.58-70), - зберігати в справі; мобільний телефон "Siemens" imei

НОМЕР_16 з SIM-карткою
оператора "Диджус", номер абонента НОМЕР_10,
належний

ОСОБА_25, - повернути ОСОБА_25;
фотокопії грошових купюр номіналом 100 доларів США на

суму 27 тисяч доларів США, 5 тисяч доларів США
та 1,5 тисячі доларів США, які зберігаються
в матеріалах

справи (т.4 а.с.87-131,141-149,
155-157), - зберігати в справі; аналоговий диктофон "Panasonic" модель RN-

502, належний ОСОБА_8, який
зберігається при справі, - повернути ОСОБА_8; 6 мікроаудіокасет,

які зберігаються при справі, -
зберігати при справі; в'язану шапку чорного кольору, належну ОСОБА_6,

яка зберігається при справі, -
знищити; автомобіль "ВАЗ-2106" д/н НОМЕР_1, кузов НОМЕР_25, двигун

НОМЕР_26, зареєстрований на ім'я ОСОБА_32, який належить ОСОБА_7 і зберігається в ГУ

МВС України в м. Києві, -
конфіскувати; гроші в сумі 1000 /одна тисяча/ доларів США купюрами

номіналом 100 доларів США: серія НОМЕР_27, НОМЕР_28, серія НОМЕР_29, серія

НОМЕР_30, серія НОМЕР_31, серія НОМЕР_32, серія НОМЕР_33, серія НОМЕР_34,

серія НОМЕР_35, серія НОМЕР_36, належні ОСОБА_8, які зберігаються в Оболонському

відділенні АБ "Синтез", -
повернути ОСОБА_8; роздруківки телефонних дзвінків, які зберігаються в

матеріалах справи (т.5 а.с.5-7,
12-14, 18-20, 31-34, 39-47, 51-63, 67-74, 77-79, 83-121, 126-143), - зберігати
в

справі.

Автомобіль "Subaru Forester"
д/н НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_37,
належний ОСОБА_1, який зберігається на штрафмайданчику, -
повернути ОСОБА_1 Зняти арешт з автомобіля "Subaru Forester"
д/н НОМЕР_4, кузов НОМЕР_37.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві за проведення судової дактилоскопічної експертизи по 60
/шістдесят/ гривень 53 /п'ятдесят три/ копійки з кожного. Одержувач платежу:
НДЕКЦ при
ГУ МВС України в м. Києві, р/р 5031 в УДК у Київській області, МФО
821018, код 25575285 (За проведення експертизи та
дослідження).

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом
15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, -
в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.