"15" квітня 2015 р. Справа № 363/5037/14-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді кримінальне провадження №0001473 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мусійки Іванківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого в ТОВ «Димерське АТП» - водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2014 року біля 13 години 30 хвилин ОСОБА_6 , рухаючись на автобусі марки «Богдан» в напрямку с.Сухолуччя зупинився в с.Ясногородка Вишгородського району Київської області, де підійшов до автомобіля марки «Фольцваген» за кермом якого перебував ОСОБА_5 та вчинив сварку з останнім з приводу порушення на його думку ОСОБА_5 правил дорожнього руху, в ході якої умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс йому декілька ударів рукою в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №94 від 20.10.2014 року із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в КМКЛ №12 з 22.09.2014 по 29.09.2014 року з діагнозом перелом лівої ви лицевої дуги зі зміщенням. Такого характеру тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого (-их) предмета (-ів) , можливо у термін і при обставинах, вказаних в постанові про призначення даної експертизи, і в своїй сукупності , відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених ст..121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відмову від підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України та просив закрити кримінальне провадження. Дану заяву потерпілий підтримав та просив її задовольнити при цьому пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вони примирилися, жодних претензій до обвинуваченого не має, останній відшкодував всі завдані збитки, тому наполягав на закритті кримінального провадження, саме в зв`язку з відмовою від підтримання обвинувачення. Наслідки відмови від підтримання обвинувачення та закриття кримінального провадження по зазначених підставах йому роз`яснено та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого ОСОБА_5 та просив закрити кримінальне провадження щодо нього за ч.1ст. 122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та закриття даного кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України та просив закрити кримінальне провадження.

Заслухавши пояснення потерпілого, думку обвинуваченого щодо заявленого клопотання, доводи прокурора щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 22 КПК України суд повинен створити умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

В силу п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом, встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України є формою приватного обвинувачення, потерпілий ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню відмовився від підтримання обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що слід закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України , в зв`язку з тим, що потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.26, п. 7 ч. 1 ст. 284, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1