У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Кліменко М.Р. і Глоса Л.Ф.

розглянула в судовому засіданні 27 травня 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2007 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області від
19 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1..

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

- засуджено за ч.2 ст. 364 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій, на строк 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від
відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з
покладенням на підставі ст. 76 КК
України обов'язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну
місця роботи та проживання, періодично з'являтися для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої системи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ТОВ «Самшит
ЛТД» 23903 грн. 10 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1.
засуджено за те, що він, будучи службовою особою - заступником директора ТОВ
"Самшит ЛТД", учинив зловживання службовим становищем, що спричинило
тяжкі наслідки інтересам юридичної особи -
ТОВ «Самшит ЛТД» у виді заподіяння
матеріальної шкоди в сумі 23903 грн. 10коп., що на момент учинення
злочину в 2004 році в 250 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів
громадян.

Злочин було вчинено за таких обставин.

У період з травня
по серпень 2004 року ОСОБА_1., маючи умисел на заволодіння грошовими коштами
шляхом зловживання службовим становищем та діючи від імені товариства «Самшит ЛТД», двічі отримав
від замовника ОСОБА_2. як передоплату за виготовлення столярних виробів гроші
на суму 23903 грн.10 коп. (еквівалентну 4500 доларам США), проте не оформив
належним чином цю угоду і не виконав замовлення, заволодівши вказаною сумою
грошей. У зв'язку з претензіями ОСОБА_2. до ТОВ
«Самшит ЛТД» з приводу невиконання
замовлення,
товариство в особі директора ОСОБА_3. виконало угоду, виготовило столярні вироби, за які замовник сплатив кошти за виключенням раніше переданої
ним ОСОБА_1. суми 23903грн. 10коп., чим товариству «Самшит ЛТД» було заподіяно тяжкі
наслідки.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 вересня 2007 року вирок
щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. доводить, що проти нього безпідставно було порушено
кримінальну справу за ст. 191 КК України, а потім в суді прокурором змінено
обвинувачення на ст. 364 КК України, оскільки, на його думку, справа могла бути
порушена і розглянута лише за ст. 190 КК України. Вказує, що товариство, якому
отримані від ОСОБА_2. кошти не передавалися,
безпідставно прийняло на себе виконання замовлення, і по справі відсутні
докази заподіяння саме товариству матеріальної шкоди. Посилається на те, що
пред'явлене йому обвинувачення і вирок суду є неконкретними, а також суд дав
невірну оцінку доказам, безпідставно визнавши, що він діяв з єдиним умислом на
заволодіння коштами, був при цьому службовою особою, в обов'язки якої входило
укладення договорів із замовниками та їх
виконання. Зазначає, що у нього не було умислу на заподіяння шкоди ні
замовнику, ні товариству. Стверджує, що в його діях відсутній склад злочину,
передбачений ч.2 ст.364 КК України. Крім того, посилається на те, що суд,
визнавши недоведеним і виключивши з його
обвинувачення епізод заволодіння грошима ТОВ "СамшитЛТД", отриманими
від ОСОБА_4., у резолютивній частині вироку не вказав про виправдання його за
цим епізодом. Тому просить судові рішення скасувати, а справу провадженням
закрити за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364
КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Винуватість ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, підтверджена дослідженими та
належно оціненими судом доказами, зокрема, показаннями засудженого ОСОБА_1.,
який не заперечував, що він двічі отримав від ОСОБА_2. як передоплату за
виконання замовлення на виготовлення столярних виробів гроші на загальну суму 4500 доларів США, які
в касу ТОВ "СамшитЛТД" не вніс; показаннями представника цивільного
позивача ТОВ "СамшитЛТД" ОСОБА_3., який підтвердив, що з 01.03.2000
року ОСОБА_1., працюючи заступником директора товариства, виконував
організаційно-розпорядчі функції, був наділений правом укладати договори з
клієнтами на виготовлення товариством столярних виробів та отримувати від них
оплату за виконання замовлень; показаннями свідка ОСОБА_2., який стверджував,
що він дійсно замовляв виготовлення
дерев'яних сходів, а згодом - дверних блоків саме в ТОВ "СамшитЛТД",
яке представляв заступник директора ОСОБА_1., і саме йому він передавав як
передоплату за виконання замовлення 4500 доларів США; показаннями свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6., які
підтвердили передачу грошей ОСОБА_2. ОСОБА_1. в ТОВ "СамшитЛТД",
розпискою ОСОБА_1. про отримання ним як заступником директора ТОВ «Самшит ЛТД»
від ОСОБА_2. 4500 доларів США задатку за
виконання замовлення на виготовлення столярних виробів, а також іншими
наведеними у вироку доказами.

Твердження ОСОБА_1. про те, що він, укладаючи угоду з ОСОБА_2. на
виготовлення столярних виробів, діяв не від імені ТОВ "СамшитЛТД" і
не використовував при цьому службового становища, безпідставні та
спростовуються, крім наведених вище доказів, також даними посадової інструкції
заступника директора ТОВ "СамшитЛТД" ОСОБА_1., показаннями ОСОБА_3.,
показаннями ОСОБА_2. та ОСОБА_1. під час очних ставок між ними, з яких
убачається, що ОСОБА_2. за рекомендацією свого знайомого з метою замовлення
дерев'яних сходів, а згодом і дверей звертався саме до ТОВ
"СамшитЛТД". Можливість виконання даного замовлення, його проект і
вартість обговорювалися ним із заступником директора ОСОБА_1., як службовою
особою цього товариства, який відповідно до посадової інструкції та усних
домовленостей з директором ТОВ "СамшитЛТД" ОСОБА_3керував виробничим
процесом, працював з клієнтами, приймав безпосередню участь в дизайнерських
розробках та письмово укладав договори на виробництво столярних виробів і
отримував від замовників передоплату та оплату відповідно до проведених розрахунків.
Те, що ОСОБА_1. виконував
організаційно-розпорядчі функції та в усній формі, а також на вимогу клієнтів -
письмово від імені товариства неодноразово укладав з ними договори, розробляв
проекти виробів, розраховував їх вартість, не заперечується і самим засудженим
та підтверджується дослідженими судом документами (т.1 а.с.65, 66).

З огляду на викладене, немає підстав вважати, що ОСОБА_1. діяв не як
службова особа, а тому міг притягатися до кримінальної відповідальності лише за
ст. 190 КК України.

Посилання ОСОБА_1. на те, що ТОВ "СамшитЛТД", якому отримані від
ОСОБА_2. кошти не передавалися,
безпідставно прийняло на себе виконання замовлення, і по справі відсутні
докази заподіяння товариству матеріальної шкоди, не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Так, з матеріалів справи видно, що саме цьому товариству, в якому працював
заступником директора ОСОБА_1., ОСОБА_2.
була пред'явлена вимога про виконання зобов'язань за договором про виробництво
столярних виробів. Тому директором ТОВ "СамшитЛТД" з метою
недопущення погіршення репутації
підприємства було прийнято рішення про виконання замовлення, з матеріалів і за
кошт підприємства виконано вимоги замовника, від якого отримано за виготовлені
столярні вироби кошти, за винятком переданих
раніше ОСОБА_1. як передоплату
4500 доларів США, які той підприємству також не відшкодував. Це й становило
заподіяну товариству шкоду, еквівалентну 23903 грн. 10 коп. Тобто діями
ОСОБА_1. було спричинено ТОВ "СамшитЛТД" тяжкі наслідки у виді матеріальних збитків на загальну суму 23903
грн. 10 коп., що на момент вчинення злочину в 250 і більше разів перевищувало
неоподаткований мінімум доходів громадян з урахуванням податкової соціальної
пільги.

Дії ОСОБА_1. за встановлених судом обставин правильно кваліфіковано судом за ч.2 ст. 364 КК України як
зловживання службовим становищем, тобто умисне з корисливих мотивів
використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло тяжкі
наслідки інтересам юридичної особи.

Те, що суд у мотивувальній частині вироку зазначив про наявність у ОСОБА_1.
єдиного умислу на заволодіння грошима товариства, хоча він отримував від
ОСОБА_2. грошові кошти на загальну суму 4500 доларів США з розривом у часі на
виготовлення двох різних видів столярних виробів, не впливає на правильність
прийнятого судом по суті рішення щодо
доведеності винуватості та кваліфікації дій засудженого за ч.2 ст. 364 КК
України та не є підставою для скасування законного й обґрунтованого вироку суду.

Вирок суду відповідає вимогам ст.ст. 333-335 КПК України та ґрунтується на
повно та всебічно досліджених доказах по справі, яким суд дав належну оцінку.

Твердження ОСОБА_1. про те, що суд у резолютивній частині вироку повинен
був указати про виправдання його за епізодом заволодіння грошима ТОВ
"Самшит ЛТД", отриманими від ОСОБА_4., безпідставні, оскільки
відповідно до ст. 335 КПК України у випадку, коли підсудний обвинувачувався у вчиненні
декількох злочинів, кваліфікованих за однією статтею (пунктом, частиною)
кримінального закону, а суд визнав недоведеним вчинення
одного з епізодів злочинної діяльності, то в резолютивній частині вироку
не вказується про виправдання особи за
цим епізодом, який не має самостійної кваліфікації.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону при порушенні
кримінальної справи, пред'явленні ОСОБА_1. обвинувачення і його зміні
прокурором у суді, а також при розгляді справи місцевим і апеляційним судами, які давали б підстави для скасування судових рішень, по справі не
встановлено.

Ураховуючи викладене, підстав для скасування судових рішень та закриття
кримінальної справи щодо ОСОБА_1. за відсутністю в його діях складу злочину,
немає.

Покарання ОСОБА_1. призначено
відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину,
даних про особу засудженого, пом'якшуючих покарання обставин і є необхідним для
виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів. При
призначенні покарання судом також правильно прийнято рішення про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання.

Підстав для призначення справи до
розгляду з повідомленням осіб, передбачених ст.384 КПК України, не встановлено.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

Судді:

Паневін В.О. Кліменко М.Р.
Глос Л.Ф.