Справа 350/584/15-к
Номер провадження 1-кп/350/37/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рожнятів кримінальне провадження № 0000078 внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 12 березня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, працюючого адміністратором комп"ютерного центру "Матриця",не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, громадянина України, у вчиненні злочинів,передбачених ч. 3 ст. 15, ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднана з проникненням в житло, а також скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло.

Злочини вчинено за таких обставин.

12 березня 2015 року, приблизно о 11.00 год., обвинувачений ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь вчинення злочину, відчинив замок дверей квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 та проник всередину даного житла.

Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_5 , таємно викрав з спальної кімнати грошові кошти в сумі 300,00 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаній квартирі, з метою викрадення чужого майна склав на диван спальної кімнати цінні речі, які належать потерпілому ОСОБА_7 , а саме: ноутбук марки «Lenovo» з зарядним пристроєм до нього, вартістю 2500,00 грн.; радіомишку до ноутбука, вартістю 260,00 грн.; подарунковий набір у вигляді фляги з стаканами, вартістю 200,00 грн.; чоловічу наплічну сумку, вартістю 100,00 грн.; фотоапарат марки «Olympus», вартістю 900,00 грн.; подовжувач напруги довжиною 5 метрів, вартістю 50,00 грн. та два зарядних пристрої, загальною вартістю 230,00 грн., на загальну суму 4240,00 грн.

В цей час повернувся потерпілий ОСОБА_7 , який виявив ОСОБА_5 в приміщенні квартири .

Будучи виявленим потерпілим, обвинувачений ОСОБА_5 вибіг з приміщення квартири у зв"язку з чим не довів свій злочинний умисел на викрадення вищезазначеного майна до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів визнав частково, суду дав показання про те, що 12 березня 2015 року, приблизно о 11.00 год., зайшов в під"їзд багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . Постукав в двері квартири АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 . Коли зрозумів, що у квартирі нікого немає, за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь вчинення злочину відчинив замок дверей квартири та проник всередину квартири.

В одній з кімнат побачив на поличці 300 гривень, які поклав у кишеню. Після цього вирішив викрасти інше рухоме майно з житла. З цією метою склав на диван спальної кімнати ноутбук марки та радіомишку до нього, фотоапарат та інші цінності, які вказані в обвинувальному акті. Після цього почув, що у квартиру хтось зайшов. Злякавшись що буде викритий, вирішив втікати залишивши все майно. З цією метою вибіг на коридор, де стикнувся з потерпілим ОСОБА_7 , який бризнув йому в обличчя з газового балончика.Він вибіг на вулицю, однак через те, що очі сльозилися від газу потерпілий його наздогнав і затримав.Будь-якого опору потерпілому нечинив, про 300 гривень, які були в кишені він згадав під час його огляду працівниками міліції. Визнає себе винуватим частково тому, що викрадав гроші не у присутності потерпілого, якому опору не чинив та який не знав про викрадені ним гроші, про які він, обвинувачений, і сам забув зі страху. Тому за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнає себе винуватим повністю, а у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України не визнає, оскільки викрав 300 гривень таємно,тому просить перекваліфікувати його дії по епізоду викрадення грошей з ч.3 ст.186 КК України на ч.3 ст.185 КК України, за якою повністю визнає себе винуватим.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та ст.185 ч.3 КК України, його винуватість у вчиненні цих діянь повністю доказана показаннями потерпілих та свідка, висновком експертизи, протоколами слідчих дій.

Потерпілий ОСОБА_7 суду дав показання про те,що у березні 2015 року, приблизно о 11 год. йому подзвонили про те, що у квартирі є злодій. За 10 хв. він був біля квартири в якій побачив привідкритими вхідні двері.Коли зайшов в квартиру назустріч вибіг ОСОБА_5 , якому він , потерпілий бризнув з газового балончика в обличчя, однак обвинувачений з квартири вибіг. Він побачив в квартирі підготовлені до крадіжки речі .В його присутності обвинувачений нічого не викрадав, будь-якого фізичного насильства не застосовував, опору не чинив. Що було викрадено обвинуваченим з квартири він також не знав і не думав про це в той час. Про викрадення 300 гривень він дізнався пізніше.Факт вилучення цих коштів не усвідомлювався ним.Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просить не призначати йому покарання пов"язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_6 суду дав показання про те, що з його квартири було викрадено 300 гривень, а інше майно було підготовлено до крадіжки, однак не викрадено у зв"язку з тим, що його син ОСОБА_7 застав злодія в квартирі.Про всі обставини крадіжки йому відомо зі слів сина.Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого також не має та просить не призначати йому покарання пов"язане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_8 суду дала показання про те,що у березні 2015 року перебуваючи в своїй квартирі, яка навпроти квартири , яка належить її батькові потерпілому ОСОБА_6 , почула, що хтось зайшов в батькове житло.Вона зрозуміла, що в квартиру проник чужий і тому подзвонила братові ОСОБА_7 , батькові та мамі. Прийшов ОСОБА_7 , який зайшов в квартиру в якій були розкидані речі.

Крім цього, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів , передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України повністю доказана:

-даними,що містяться в протоколах огляду предметів від 13.03.2015 року та від 31.03.2015 року, якими є речі вилучені під час огляду місця події в приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_6 та фототаблиць до цих протоколів (а.к.п.38,42-50);

-даними, що містяться у висновку експерта від 25.03.2015 року судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого слід пальця руки максимальними розмірами 16 х 13 мм залишений мізинцем лівої руки ОСОБА_5 (а.к.п.83-87);

-даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 21.03.2015 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , який показав коли, де і за яких обставин скоїв замах на таємне викрадення чужого майна та таємно викрав чуже майно ( а.к.п.101-116);

-даними, що місяться в протоколі огляду місця події від 12.03.2015 року та фототаблицею до нього, якими підтверджено, що місцем події є квартира АДРЕСА_2 , де на дивані однієї із кімнат складені ноутбук марки «Lenovo» з зарядним пристроєм до нього; радіомишка до ноутбука ; подарунковий набір у вигляді фляги з стаканами; чоловіча наплічна сумка; фотоапарат марки «Olympus»; подовжувач напруги довжиною 5 метрів та два зарядних пристрої , а також в правій кишені курточки обвинуваченого ОСОБА_5 виявлено та вилученого 300 грн. (а.к.п.117-144);
Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

По епізоду викрадення 300 гривень дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 186 ч. 3 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.

Відкритим викраденням чужого майна ( грабежем) вважається злочин, коли він вчиняється в присутності особи, яка володіє майном чи охороняє його, або сторонніх осіб і цю обставину винний не тільки усвідомлює, але й нехтує нею.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку і грабіж слід вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватися як крадіжка або грабіж.

Під час судового розгляду справи встановлено, що обвинувачений таємно викрав (протиправно вилучив) належні потерпілому 300 гривень у його відсутності і мав реальну можливість розпоряджатися ними.

Потерпілий ОСОБА_7 суду дав показання про те, що він, зайшовши у квартиру не бачив і не знав про те, що обвинувачений ОСОБА_5 викрав 300 гривень, як і не знав про те, що такі кошти в квартирі були взагалі. Тобто, факт вилучення цих коштів не усвідомлювався потерпілим.
Крім того, того обвинуваченим не вчинялось ніяких дій по вилученню іншого майна у присутності самого потерпілого.
Будь-якого фізичного насильства, в тому числі і пов"язаного з утриманням викрадених 300 гривень обвинувачений до потерпілого також не застосовував.

У зв`язку з цим дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч.3 ст. 186 КК України на ч.3 ст.185 КК України , оскільки він проникшувши в житло, таємно викрав 300 гривень.

Оцінюючи та аналізуючи детально досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ст.185 ч.3, ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення в житло, а також скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення в житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Помякшуючими покарання обставинами для обвинуваченого суд визнає те, що він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні злочинів, сприяв їх розкриттю злочину, відшкодував завданий злочином збиток у зв"язку з чим потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та просять не призначати йому покарання пов"язане з позбавленям волі, що винний має місце праці та веде догляд за мамою, яка є пенсіонеркою та потребує такого у зв"язку з хворобою .

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_5 ,який позитивно характеризуються за місцем проживання та праці, слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій інкримінованих йому злочинів.

Ураховуючи обставини, що пом"якшують покарання в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе та доцільне застосувати до покарання положення ст. 75 КК України, тобто звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду застосування такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-369, 374 КПК України, суд -

ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 3 ст. 15, ст.185 ч.3, ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 15, ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

- за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки;

На підставі ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покаранння більш суворим позбавлення волі строком чотири роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном три роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у виді застави обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 1.381.8 гривень за проведення судових експертиз.

Заставні кошти у в сумі 26.7696 ( двадцять шість тисяч сімсот дев"яносто шість) гривень, після набрання вироком законної сили повернути застоводавцю ОСОБА_9 .

Речовий доказ по справі - один слід фактури матеріалу, слід пальця руки,предмет схожий на газовий балончик одну пару матерчатих рукавиць, п"ять металевих предметів зовні схожих на відмички, знищити; циліндровий механізм замка, 300 (триста) гривень повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Рожнятівський районний суд.

Суддя: