Справа № 526/418/15-к
Провадження № 1-кп/526/53/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження на підстави угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000110 від 24 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючий, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

у період часу з 07.10.2010 року до 06.10.2011 року громадянин ОСОБА_4 проходив строкову службу у Збройних силах України, отримав військову спеціальність механіка ПДРЦ (передаючий радіоцентру) та з строкової служби був звільнений у запас зі званням солдат та з 07.10.2011 року перебував на військовому обліку у запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року на території України оголошено часткову мобілізацію.

19.01.2015 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби в Збройних силах України.

Військовозобов`язаного запасу солдата Збройних сил України ОСОБА_4 23.01.2015 року було викликано повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для відправки 28.01.2015 року у складі команди НОМЕР_1 , для подальшого проходження військової служби за мобілізацією у Збройних силах України.

Проте, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та у вказаний йому термін 28.01.2015 року до збірного штабу військовозобов`язаних в АДРЕСА_2 , для проходження військової служби не з`явився і прямо відмовився від несення обов`язків військової служби під час часткової мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, вчинив злочин, передбачений ст.336 КК України.

26 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Гадяцького району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 468, 469,472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування реальної міри покарання, встановивши іспитовий строк терміном на 1 рік та встановити відповідні обов`язки.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю.
Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 336 КК України.
Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 і переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до злочинів середньої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.
При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат по справі немає, речові докази відсутні.
Керуючись ст.373,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
- Угоду про визнання винуватостівід 26 лютого 2015 року по кримінальному провадженню № 0000110 від 24 лютого 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Гадяцького району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.3,4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.477 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_1