УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/4173/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря : ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній домашній арешт.
Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України. Як визнав суд, 01.02.2015 р. близько 01-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік першого під`їзду будинку № 15 по проспекту Миру м. Житомира, повторно вчинив грабіж стосовно ОСОБА_8 , під час якого викрав грошові кошти в сумі 250 грн. з гаманця у внутрішній кишені куртки, штовхнувши потерпілого, внаслідок чого той впав на землю.
В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок суду змінити, призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Посилається на те, що суд не врахував пом`якшуючі обставини, а також обставини, які враховуються при призначенні покарання.
Апелянт також звернув увагу на те, що потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні просив не позбавляти обвинуваченого волі, вказуючи, що претензій до нього не має. Прокурор також просив призначити покарання з випробуванням.
Суд не врахував дані про вагітність співмешканки ОСОБА_7 , яка знаходиться на його утриманні та він є її єдиним годувальником.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора , яка вважала , що апеляція не підлягає до задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, місцевий суд, з урахуванням думки учасників процесу, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з роз`ясненням відповідних прав учасникам розгляду.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим, законним і вмотивованим, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пом`якшуючими покарання обставинами в даному випадку є щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обтяжуючою покарання обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Покарання ОСОБА_7 було призначено судом з урахуванням вимог ст. 65 КК України - тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом враховано посередню характеристику з місця проживання обвинуваченого, те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак, після звільнення з місць позбавлення волі певних висновків не зробив, не працевлаштувався, через 1 рік 2 місяці після звільнення з Піщанської ВК /№ 59/ вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.
Відносно обставин, які мають стосунок до характеристики особи винного, є наявність непогашеної судимості за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2014 р., згідно якого ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за порушення правил адміністративного нагляду (самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду). Це свідчить про схильність обвинуваченого до ігнорування та невиконання обов`язків і правил, покладених на нього законом.
Суд першої інстанції не врахував довідку про вагітність ОСОБА_9 , оскільки не було надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ця жінка є співмешканкою ОСОБА_7 .
При призначенні покарання ОСОБА_7 , врахувавши думку потерпілого ОСОБА_8 , суд зазначив, що претензій матеріального і морального характеру він до обвинуваченого не має.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , якому призначеного покарання у виді позбавлення волі на чотири роки мінімальної межі, передбаченої санкцією ст. 186 ч. 2 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України , колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: