Справа № 515/2744/14-к
Провадження № 1-кп/515/9/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

03 лютого 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, азербайджанця, військовозобов`язаного, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, працюючого по найму,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2014 року, приблизно в 16 год.00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля кафе «Шаурма», напроти магазину «Кристал», який розташований на території курорту «Расєйка» Татарбунарського району Одеської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних пошкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 два удари кулаком по обличчю (один раз в чоло та один раз в праве око).

В результаті своїх умисних, противоправних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому наступні тілесні ушкодження: забиту рану в лобовій області зліва; садно на середній третині правої надбрівної дуги; синець у зовнішнього кута правого ока; крововилив під слизову оболонку нижньої губи зліва. Зазначені пошкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 діб і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та пояснив суду що інцидент вказаної дати спровокував фактично сам потерпілий, який, підійшовши до нього, почав вимагати у нього відігнати далі припаркований поруч автомобіль його директора, почав йому погрожувати, обзивати нецензурною лайкою та наніс удар в область плеча. Тоді він, не стримавшись, у відповідь наніс йому два удара кулаком в область голови, після чого їх роздійняли.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що він працює підприємцем. 02.07.2014 року, приблизно після 15.00 години, він під`їхав на своєму грузовому мікроавтобусі до магазину "Кристал", розташованому на курорті "Расєйка" Татарбунарського району та почав розгрузку товару. Поруч був припаркований інший автомобіль, із-за чого виник затор на дорозі, тому він підійшов до обвинуваченого, який був неподалік, запитав чий це автомобіль та попросив останнього відігнати його далі, однак той почав заперечувати та вдарив його двічі: першим ударом розсік лоб, з якого почала інтенсивно текти кров, а другий удар наніс під праве око.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, пояснень потерпілого, його вина також підтверджується матеріалами кримінального провадження:

-рапортом працівника міліції щодо скоєного 02.07.2014 року кримінального правопорушення;

-заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення;

- висновком експерта № 158 від 16.07.2014 року, із якого вбачається, що у громадянина ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана в лобовій області зліва; садно на середньої третині правої надбрівної дуги; синець у зовнішнього кута правого ока; крововилив під слизову оболонку нижньої губи зліва. Зазначені пошкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 діб і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень. /на 2 арк./;

Таким чином, аналізуючи повно, усестороннє, об`єктивно зібрані у кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, за ознаками нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого у їх сукупності.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, позитивну характеристику за місцем мешкання, наявність на його утриманні малолітньої дитини та думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не виявив.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе в умовах відбуття покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Семенюк