справа № 201/9110/15-к
провадження 1-кс/201/5784/2015
УХВАЛА
12 червня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровськ

у складі : головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ
04 червня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Скаржник надав суду заяву про розгляд скарги в його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, при цьому виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник звертався до прокуратури Дніпропетровської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, що виявилася у вчиненні співробітником прокуратури Дніпропетровської області слідчим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України , проте заява не була розглянута та не внесено прокуратурою відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 110, 303, 304, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення задовольнити.

Визнати бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань неправомірною.

Зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1