Єдиний унікальний номер 185/3581/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, татарина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:
1) 08.12.2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч.1, 186 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до 6 місяців 13 днів позбавлення волі;
2) 13.05.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.08.2011 року за відбуттям покарання;
3) 22.05.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 309 ч.1, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 12.09.2014 року звільнений за відбуттям терміну покарання;
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В середині січня 2015 року в денний час доби обвинувачений ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, перебуваючи в лісосмузі, розташованій неподалік блокпоста при виїзді із міста Павлограда Дніпропетровської області в напрямку села Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області знайшов на землі поліетиленовий пакет, в якому перебувала паперова коробка з патронами калібру 5.45 мм в кількості двадцяти дев`яти штук, тим самим незаконно придбав бойові припаси. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, упевнившись в тому, що незаконно придбані ним патрони калібру 5.45 мм відносяться до категорії бойових припасів, обвинувачений ОСОБА_6 взяв знайдений ним поліетиленовий пакет, в якому перебувала паперова коробка з патронами калібру 5.45 мм, в руки та переніс цей пакет в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , - де проживає ОСОБА_7 , поклав його на полку в коридорі вищевказаної квартири, де незаконно зберігав за місцем мешкання останньої без передбаченого законом дозволу. 22.02.2015 року о 07.15 годині працівниками міліції в ході проведення огляду квартири АДРЕСА_4 , - де проживає ОСОБА_7 , з письмового дозволу останньої, на полці в коридорі в поліетиленовому пакеті в присутності понятих були виявлені та вилучені патрони калібру 5.45 мм в кількості двадцяти дев`яти штук, які є військовими патронами калібру 5.45 мм зразка 1974 року, які належать до категорії бойових припасів, призначені для стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК-74, ручних кулеметів РПК-74 і їх модифікацій, патрони виготовлені заводським способом, придатні для стрільби.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 263 ч.1 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
26 березня 2015 року між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується визнати обвинувачення в судовому провадженні.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.
Захисник також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 від 26.03.2015 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана, до набрання вироком законної сили необхідно обрати запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою з утриманням в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Під час проведення досудового розслідування проводилась криміналістична експертиза, згідно довідок НДЕКЦ при ГУ МВС України в Дніпропетровській області на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 491.04 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 491.04 гривень.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України: двадцять один військовий патрон калібру 5.45 мм, що був вилучений 22.02.2015 року в ході огляду квартири у обвинуваченого ОСОБА_5 та 8 гільз, що переданні на зберігання до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2015 року укладену між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області до набранням вироком законної сили.

Взяти обвинуваченого під варту негайно із залу суду.

Строк відбуття покарання обчислювати з 28.04.2015 року.

Речові докази: двадцять один військовий патрон калібру 5.45 мм, що був вилучений 22.02.2015 року в ході огляду квартири у обвинуваченого ОСОБА_5 та 8 гільз, що переданні на зберігання до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами НДЕКЦ при ГУ МВС України в Дніпропетровській області у розмірі 491.04 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1