УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Іванів
О.Й.,

суддів Шкрібляка
Ю.Д., Кривобокової Н.М. ,

за
участю: прокурора Журавльова
Є.Є.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,

засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши
26 вересня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який приймав участь
у розгляді справи, на вирок
Тисменицького районного суду від 17 липня 2007 року, -

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець
АДРЕСА_1, українець, з неповною середньою освітою, не одружений,
робітник фермерського господарства „Стара Гута", раніше судимий 4.08.2006р. Калуським
міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч.3,
186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, громадянин України засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначено покарання -
чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки;
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Майдан, Тисменицького району, українець,
з неповною середньою освітою, не
одружений, не працюючий, раніше не судимий, громадянин України,

Справа
№11-392/2007р. Головуючий у 1-й інстанції Дузінкевич І.М.

Категорія ст. 185 ч.3, 187 ч.3 КК України Доповідач: Іванів О.Й.

засуджений:

·
ст. 185 ч.2
КК України на один рік позбавлення волі;

·
за ст. 187 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на три роки позбавлення волі без конфіскації
майна.

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
ОСОБА_3 покарання - три роки позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Майдан Тисменицького
району, українець, з неповною середньою освітою, не працюючий,
раніше не судимий, громадянин
України, засуджений за ст. 185 ч.2 КК України на один рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканець с. Майдан Тисменицького району, українець,
з неповною середньою освітою,
робітник Ямницького лісництва Івано-Франківського ДЛГ, одружений,
раніше несудимий, громадянин
України, засуджений за ст. 185 ч.2 КК України на один рік
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один
рік.

Відповідно
до вимог ст. 76 КК України на засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 покладено певні обов"язки.

Засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_5 за ст.
187 ч.3 КК України виправдано за недоведеністю їх участі у вчиненні
злочину.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3 залишено попередній - тримання під вартою. Строк
відбування покарання постановлено рахувати йому з 25 жовтня 2006 року.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_6 залишено підписку про невиїзд.

Запобіжний
захід засудженим ОСОБА_4, ОСОБА_5 змінено на підписку про невиїзд та звільнено їх
з-під варти із зали суду.

За
вироком суду ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 визнані винними у вчиненні таємного
викрадення майна за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_3, крім того,
у вчиненні розбою, поєднаного із
погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_4
визнаний винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення.

Як встановив
суд, злочини засудженими вчинено за
наступних обставин.

ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 17 квітня 2006 року,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, близько 22год., з території торгового комплексу „Мисливець", належного потерпілому ОСОБА_7, що знаходиться у с. Майдан Тисменицького
району, у два прийоми викрали 25
залізобетонних тротуарних плит загальною вартістю 1079грн. 80коп.

23 жовтня 2006
року біля 2год. ночі ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, із невстановленими особами, проникли на територію ВАТ
„Агросервіс", що у с. Майдан
Тисменицького району, де, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров"я
потерпілого ОСОБА_8, ОСОБА_3

наніс кілька
ударів руками та ногами і удар обухом сокири по спині потерпілому і викрали
майно підприємця ОСОБА_9 - 70м силового кабеля
вартістю 3850грн. та сокиру вартістю 40грн.

В ніч на
28 грудня 2005 року ОСОБА_4 проник на територію ВАТ „Агросервіс", що у с. Майдан Тисменицького району, звідки викрав бензопилу „Штиль" вартістю 1300грн., належну потерпілому ОСОБА_9.

В
апеляції прокурор, який приймав участь у
розгляді справи судом, постановлений
вирок вважає незаконним у зв"язку з невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів
та особам засуджених. Зазначає, що суд
безпідставно виправдав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 187 ч.3 КК України, і його
висновок про це не грунтується на матеріалах справи. Недослідження судом
матеріалів відеозапису відтворення обставновки та обставин події за участю
ОСОБА_5, які зберігались у слідчого як
речовий доказ, істотно вплинуло на
кваліфікацію дій засуджених. Також вважає,
що призначене судом засудженим покарання є надто м"яким. Просить вирок щодо всіх засуджених
скасувати, постановити новий вирок, яким визнати їх винними у вчиненні
злочинів, пред"явлених органом
досудовго слідства, та обрати більш
суворе реальне покарання.

Під час апеляційного
розгляду справи засуджений ОСОБА_3 пояснив,
що ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_4 розбою не вчиняли, він оговорив їх в цьому. Просить апеляцію
прокурора залишити без задоволення.

Засуджені
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснили, що
непричетні до вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 та заволодіння
майном підприємця ОСОБА_9 Просять вирок суду щодо них залишити без змін.

Засуджений
ОСОБА_6 пояснив, що розкаюється у
вчиненні крадіжки і призначене йому судом покарання вважає справедливим, тому просить відхилити апеляцію прокурора.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора Журавльова
Є.Є., який підтримав подану апеляцію і
просить її задовольнити, пояснення
засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, захисників ОСОБА_2, ОСОБА_1,
які просять апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін як законний і
обґрунтований, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Винуватість
засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, за обставин,
вказаних у вироку, доведена
дослідженими в судовому засіданні доказами,
яким суд дав належну оцінку.

Покликання
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи, в апеляції на
безпідставність виправдання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинення розбою не
ґрунтується на матеріалах справи.

Виправдовуючи
засуджених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ст. 187 ч.3 КК України, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про недоведеність їх участі у вчиненні групою осіб розбійного нападу
на потерпілого ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у приміщення.

Так, з показань допитаного у судовому засіданні
потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що в ніч
на 23 жовтня 2006 року під час його чергування по охороні пилорами, що знаходиться на території ВАТ
„Агросервіс" в с Майдан, двоє чоловік сокирою виламали двері сторожки.
Коли намагався втекти його наздогнав ОСОБА_3, який
наніс удар обухом сокири по плечах та кілька ударів руками і ногами по
тілу, сказав не вставати з ліжка, накрив з головою ковдрою. Пояснив, що впізнав ОСОБА_3,
оскільки той раніше працював на пилорамі. Лежачи в
сторожці чув ще два чи три чоловічих голоси,
однак не впізнав кому вони належать. Зазначив, що добре знав до цього випадку і інших
засуджених, проте не може
ствердити, що саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5
також причетні до вчинення розбою.

Засуджений
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені потерпілим ОСОБА_8,
пояснив, що даний
злочин вчинив не з ОСОБА_5 і ОСОБА_4, а з іншими особами. Зазначив, що оговорив вказаних засуджених в час
досудового слідства.

Засуджені
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, будучи допитаними в час досудового слідства відносно
розбійного нападу і заволодіння чужого майна,
дали суперечливі показання щодо обставин вчиненого злочину. Так, ОСОБА_5 спочатку пояснював, що був лише з ОСОБА_3,
що викрадений силовий кабель продали в м. Івано-Франківську, куди завезли його поїздом (а.с. 32-34 т.2). Далі дав показання про те, що до розбою причетний і засуджений
ОСОБА_4, який мав з собою сокиру і нею
бив потерпілого ОСОБА_8, що саме ОСОБА_4
забрав з собою викрадений кабель (а.с.
ОСОБА_8 т.2).

ОСОБА_4
в час досудового слідства показав, що
крім нього, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 даний
злочин вчинив ще один невідомий чоловік,
що викрадений кабель завезли в лісопосадку, де й залишили (а.с. 62-64 т.2).

Під час
відтворення обстановки та обставин події за участю засудженого ОСОБА_5,
останній показав,
що саме ОСОБА_4 наносив удари потерпілому обухом сокири, а потім накинув на потерпілого покривало
(а.с. 105 т.2).

Наведені
визнавальні показання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відносно вчинення розбою суд першої
інстанції правильно не прийняв до уваги,
оскільки вони не узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 про
те, хто саме із засуджених спричинив
йому тілесні ушкодження, є суперечливими
і непослідовними щодо обставин вчинення злочину та реалізації викраденого майна
і не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Твердження
прокурора в апеляції про те, що
невитребування судом у слідчого відеозапису відтворення обстановки та обставин
події за участю ОСОБА_5 істотно вплинуло на кваліфікацію його дій і дій
ОСОБА_4, є необгрунтованим.

Суд
першої інстанції в сукупності з іншими доказами по справі дав належну оцінку
наявному в матеріалах справи протоколу відтворення обстановки та обставин події
за участю ОСОБА_5 (а.с. 105 т.2). У
мотивувальній частині вироку суд лише констатував, що відеозапис даної слідчої дії не був
предметом дослідження у судовому засіданні,
оскільки, згідно повідомлення
НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області - органу, який проводив відеозапис, даний запис перегляду не підлягає з технічних
причин, так як відеокасета зазнала
фізичних змін.

Наявна у
слідчого відеокасета із записом вищевказаної слідчої дії не може бути предметом
дослідження в судовому засіданні,
оскільки вона не була долучена до матеріалів справи у встановленому
законом порядку.

За
наведених обставин колегія суддів вважає,
що здобуті досудовим слідством і досліджені судом докази не
підтверджують обвинувачення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ст. 187 ч.3 КК України, можливості збирання додаткових доказів
вичерпані, тому суд підставно прийняв
рішення про виправдання вказаних осіб.

Призначаючи
засудженим покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особи винних та
обставини, що пом"якшують покарання
і визначив їм покарання, яке є достатнім
для їх виправлення та перевиховання.

Крім
того, колегія судців вважає, що підлягає виключенню з вироку визнана судом
обставина, що обтяжує покарання
засудженого ОСОБА_4 - вчинення злочину у стані алкогольного
сп"яніння, оскільки за ст. 187 ч.3 КК України ОСОБА_4
виправдано, і вона не була вмінена
органом досудового слідства при обвинуваченні останнього за ст. 185 ч.3 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
залишити без задоволення.

Вирок
Тисменицького районного суду від 17 липня 2007 року щодо засуджених
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без змін.

Цей же вирок
щодо засудженого ОСОБА_4 змінити.

Виключити
з мотивувавльної частини вироку обставину,
що обтяжує покарання ОСОБА_4 - вчинення злочину в стані алкогольного
сп"яніння.

В решті вирок
залишити без змін.