АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10 - 650/2010 Головуючий у 1-й інст. Скользнєва Н.Г.
Категорія: ст. 23.6-8 КПК Доповідач у 2-й інст. ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 р. м. Запоріжжя

Судова колегія по кримінальним справам апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Гриценко С.І.,

суддів Нікітюка В.Д. та Симонця О.І.,

за участю прокурора Фененко Д.П ., адвоката ОСОБА_2,

розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією ОСОБА_3 на постанову місцевого суду Жовтневого району міста Запоріжжя від 30 серпня 2010 р.,

якою скаргу скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_4 від 07 червня 2010 року про порушення кримінальної справи № 524 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України, залишено без задоволення.

Відновлено слідчі дії у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України.

В постанові суд зазначив, що 12 липня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_4 від 07 червня 2010 року про порушення кримінальної справи № 524 відносно нього ж за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України.

В скарзі ОСОБА_3 просить суд скасувати вищезазначену постанову з наступних підстав.

Під час порушення кримінальної справи слідчим всупереч вимогам ст. 22 КПК України не було повно та всебічно досліджено обставини справи, питання щодо наявності обов"язкових елементів складу злочину, не проведено ряд обов'язкових заходів дослідчої перевірки. Постанова про порушення кримінальної справи та матеріали, що стали приводами та підставами к порушенню кримінальної справи не містять в собі доказів ознайомлення або інших даних про можливість ознайомлення сторонніх осіб з цими документами. А отже у слідчого не було достатніх даних для порушення кримінальної справи.

В суді захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у повному обсязі підтримав вимогу , викладену в скарзі та додатково пояснив, що постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 не містить конкретного переліку підстав к порушенню справи.

Експертний висновок державного експерта з питань таємниць про ступінь секретності відомостей № 769 від 23.04.2009 року складений з численними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, а тому не може слугувати належною підставою для порушення кримінальної справи.

Висновок за матеріалами службового розслідування щодо можливої втрати секретних документальних матеріалів від 28.10.2008 р. вказує на те, що у слідчого були підстави для порушення кримінальної справи по факту крадіжки цих матеріалів, а не за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України відносно конкретної особи - ОСОБА_3

ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор проти вимоги, викладеній в скарзі, заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України є законною, обґрунтованою, оскільки базується на нормах кримінального та кримінально- процесуального права. Вважає, що у слідчого були передбачені законом приводи та підстави для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3

Заслухавши доводи заявника, його захисника, пояснення слідчого, думку прокурора щодо правомірності порушення справи; дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2006 року наказом №8- ОС лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду оперуповноваженого 1 напрямку відділу контррозвідувального захисту економіки Управління СБУ в Запорізькій області.

У березні 2006 року лейтенанту ОСОБА_3 було передано справу № 152 утримувача конспіративного приміщення «Света», в якому знаходилися документи, що містять державну таємницю.

19 жовтня 2007 року наказом № 146-ОС лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду оперуповноваженого 1 сектору 1 відділу головного відділу контррозвідувального захисту економіки Управління СБУ в Запорізькій області.

В листопаді 2007 року ОСОБА_3 втратив ключ від сейфа (реєстровий номер 10), який був закріплений за ним, а також особисту металеву печатку № 181, за допомогою якої здійснювалося опечатування зазначеного сейфу.

В порушення вимог пунктів 180, 181 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах та організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1561- 12 від 02.10.2003 року, а також пунктів 254, 255 " Інструкції з секретного діловодства в системі Служби безпеки України", затвердженої наказом Голови СБ України № 080 від 06.04.1993 року, ОСОБА_3 самостійно, без звернення з відповідними рапортами до керівництва ГВ КЗЕ та керівництва Управління про необхідність заміни замка сейфу (реєстровий № 10), а також без внесення відповідних записів до журналу обліку сейфів, замінив замок в сейфі (реєстровий № 10) на замок від сейфу, який раніше був закріплений за співробітником відділу КЗЕ Управління СБУ в Запорізькій області лейтенантом ОСОБА_5, звільненим в квітні 2007 року, та без проведення відповідної звірки документів, що містять державну таємницю, які були закріплені за ним, продовжував зберігати секретні документальні матеріали в сейфі, попри заборону такого зберігання відповідно до перелічених вище вимог.

17 липня 2008 року в м. Запоріжжі, в службовому кабінеті № 111 (на теперішній час кабінет № 301) адміністративної будівлі Управління СБУ в Запорізькій області, лейтенант ОСОБА_3 встановив відсутність в закріпленому за ним сейфі № 10, справи № 152.

При цьому, зазначена справа № 152, з часу її передачі ОСОБА_3 в березні 2006 року, постійно зберігалась в сейфі № 10, закріпленому особисто за ОСОБА_3

Відповідно до експертного висновку № 769 від 23.04.2009 року державного експерта з питань таємниць про ступінь секретності відомостей, відомості, які містяться у тексті документів, відсутність яких була встановлена, окремо у кожному документі, становлять державну таємницю у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, підпадають під ст. 4.2.2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом СБУ № 440 від 12.08.2005 року та мають ступінь секретності -"цілком таємно".

Розголошення зазначеної інформації завдасть шкоди національній безпеці України.

Вищезазначені документи були втрачені, до теперішнього часу їх місце перебування в ГВ КЗЕ в Управлінні СБУ або іншому місці, не встановлено і всі можливості для цього на цьому етапі вичерпано.

Таким чином, на думку слідчого, в діях ОСОБА_3 містяться ознаки втрати документів що містять державну таємницю, які були довірені йому, й втрата стала результатом порушення встановленого законом порядку поводження із зазначеними документами, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст.329 КК України.

Розглядаючи справу на постанову про порушення кримінальної справи , суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою статті 94 КПК приводи; чи мала особа, яка порушила справу , достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину ( частина друга статті 94 КПК), законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок ( стаття 98 КПК).

У частині першій статті 94 КПК зазначено вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи.

В даному випадку , відповідно до п.5 ч.1 ст. 94 КПК приводом до порушення кримінальної справи є безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину.

Підставою для порушення кримінальної справи згідно з частиною другою статті 94 КПК є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються ознаки скоєного або підготовленого злочину.

В даному випадку, на наявність ознак злочину вказують достатні дані, отримані з законних джерел, а саме : накази № 8-ОС від 02.02.2006 р., № 146-ОС від 19.10.2007 р. про призначення ОСОБА_3 на певні посади, пов"язані з контррозвідувальним захистом економіки Управління СБУ в Запорізькій області; довідка про прийняття заліку у старшого лейтенанту ОСОБА_3 (Б-006754), із знання "Інструкції з секретного діловодства в системі СБ України", затвердженої наказом Голови СБУ № 080 від 06.04.1993 р.; протокол огляду зошиту для наказів від 22.12.2009 р.; протокол огляду журналу реєстрації робочих зошитів ГВ КЗЕ УСБУ в Запорізькій області від 18.12.2009 р.; протокол огляду "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1561-12 від 02.10.2003 р., від 11.06.2010 р.; висновок за матеріалами службового розслідування щодо можливої втрати секретних документальних матеріалів, затверджений начальником Управління СБУ в Запорізькій області від 28.10.2008 р.; експертний висновок державного експерта з питань таємниць про ступінь секретності відомостей № 769 від 23.04.2009 р., а також інші документи, які містяться в матеріалах, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи.

При цьому, суд не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи. Оцінка доказів, яка повинна здійснюватися судом під час розгляду кримінальної справи по суті, на стадіях розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, є недопустимою.

Обставин, що виключають провадження в даній кримінальній справі, не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає постанову старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_4 від 07 червня 2010 року про порушення кримінальної справи № 524 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України, законною та обґрунтованою.

В апеляції ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Посилання в апеляції на те, що постанова суду є незаконною і винесена з порушенням вимог ст.ст. 94, 98 КПК України, не мотивована та необгрунтована і не відповідає матеріалам справи, на думку колегії суддів є непереконливими, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так в постанові суду прямо зазначено, що в даному випадку, відповідно до п.5 ч.1 ст. 94 КПК, приводом до порушення кримінальної справи є безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину.

Підставою для порушення кримінальної справи згідно з частиною другою статті 94 КПК є достатні дані і в даному випадку на наявність ознак злочину вказують достатні дані, отримані з законних джерел. При цьому в постанові суду зазначені матеріали, на підставі яких порушено кримінальну справу, які досліджені судом та з яких зроблено висновок про законність постанови слідчого.

Ці висновки суду відповідають матеріалам справи.

Посилання в апеляції на те, що в постанові слідчого про порушення кримінальної справи не зазначені підстави для її порушення, на що він посилався в скарзі, і суд не дав належної оцінки цим посиланням, також є непереконливими.

Так в постанові суду прямо зазначено, що суд вважає постанову старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Запорізькій області від 07 червня 2010 року про порушення кримінальної справи № 538 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України, законною та обгрунтованою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Що стосується посилань в апеляції на перекручування та фальсифікацію слідчим матеріалів справи, на відсутність необхідних ознаків обєктивної сторони злочину, то на думку судової колегії судом з цього приводу правильно зазначено в постанові, що суд не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи. Оцінка доказів, яка повинна здійснюватися судом під час розгляду кримінальної справи по суті, на стадіях розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, є недопустимою.

Порушень вимог процесуального закону при розгляді скарги судом не допущено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду Жовтневого району міста Запоріжжя від 30 серпня 2010р., якою скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_4 від 07 червня 2010 року про порушення кримінальної справи № 524 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 329 КК України, залишено без задоволення, зашити без змін.

Головуючий: Судді: