МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/2878/14-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши 04 лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долінське, Ананівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, не судимого в порядку ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ,
в с т а н о в и в :

24.09.2014 року приблизно о 23 години 30 хвилин , водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані легкого ступеню алкогольного сп`яніння, ігноруючи заборону керувати транспортним засобом у такому разі, передбачену пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР ) в порушенні вимог п.п. 12.4 ПДР України, рухався з перевищенням допустимої швидкості 80 км/год. по сухій асфальтованій проїжджій частині вул. Радянської с. Улянівка Миколаївського району Миколаївської області у напрямку довільно накатаної ґрунтової дороги.

Наближаючись до довільно накатаної ґрунтової дороги, водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 «б», 12.3 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її змін, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обрав безпечну швидкість, маючи об`єктивну можливість завчасно бачити перешкоду у напрямку свого руху у вигляді височини краю довільно накатаної ґрунтової дороги, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, внаслідок чого допустив зіткнення з перешкодою від чого автомобіль перекинувся.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2279 від 25.10.2014 року, смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок об`ємної тупої травми тіла у вигляді багато численних переломів ребер з ушкодженням внутрішніх органів і багато численних сосудів (аорти), що супроводжувалися травматичним і геморагічним шоком.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 п.п.2.3 «б», 12.3 та 12.4 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю та пояснив, що 30.08.2014 року він був мобілізований до Збройних Сил України та проходив військову службу на посаді водія мінометної батареї та перебував на навчанні у Широколанівському полігоні. 24.09.2014 року приблизно о 11 годині він разом із потерпілим ОСОБА_6 поїхав до магазину. Повертаючись назад він побачив інспекторів ДАІ та повернув на ліво та поїхав в бік полігону. Коли він виїхав на ґрунтову дорогу його почало заносити і машина перекинулася. Прийшов він до тями лише в машині швидкої допомоги. В процесі досудового слідства він родичам потерпілого відшкодував завдану шкоду в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється. Просив не позбавляти його волі.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з протоколу огляду місця огляду дорожньо-транспортної події від 25.09.2014 року, схеми та фототаблиці до вказаного протоколу вбачається, що приблизно о 03 годині на перехресті вулиць Радянська з довільно накатаною дорогою в с. Улянівка, Миколаївського району Миколаївської області виявлено, що відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який внаслідок зіткнення з перешкодою перекинувся. Виявлено також труп потерпілого ОСОБА_6 .

З результатів токсикологічного дослідження №5046 від 25.09.2014 року вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_5 виявлено етанол в концентрації 1.13 %.

Крім того, відповідно до висновку судово - автотехнічної експертизи №1/146 від 26.11.2014 року в дорожній ситуації, обставини якої викладені у вихідних даних постанови про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «ВАЗ-2109» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в наведеній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України, в частині перевищення водієм допустимої в умовах населеного пункту швидкості руху - 60 км/год.

Згідно висновку експерта №2/256 від 06.11.2014 року щодо визначення технічного стану автомобіля на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 2109» д.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б вплинути на його рух. Визначити працездатність фар головного світла на момент ДТП не представляється можливим.

Так як невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортного засобу, ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля «ВАЗ 2109» д.н. НОМЕР_1 , які могли б виникнути до ДТП в досліджуваних системах та механізмах не виявлено, то питання « коли вони виникли, до ДТП чи в процесі його розвитку і чи міг водій їх виявити завчасно перед виїздом» з технічної точки зору втрачає сенс.

Відповідно до висновку судової транспортно- трассологічної експертизи № 4/145 від 06.11.2014 року автомобіль ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 імовірно не контактував з іншим транспортним засобом. Більш точно та об`єктивно встановити чи відбувалось контактування даного автомобіля з іншим транспортним засобом не є можливим оскільки на дослідження не надано відповідний взаємодіючий об`єкт (транспортний засіб).
З висновку судово-медичної експертизи №2279 від 25.10.2014 року вбачається, що смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок об`ємної тупої травми тіла у вигляді багато численних переломів ребер з ушкодженням внутрішніх органів і багато численних сосудів (аорти), що супроводжувалися травматичним і геморагічним шоком. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупу ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в крові в концентрації 1,606 проміле, що відносно живих осіб свідчить про середню ступінь алкогольного сп`яніння. У своєї сукупності тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть потерпілого.

З висновку судово-медичної експертизи № 1559 від 15.10.2014 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При надходженні до стаціонару ОСОБА_5 знаходився в легкому ступені алкогольного сп`яніння, що підтверджується концентрацією алкоголю в крові 1,13 проміле.

Таким чином, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало злочинне порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3.б, 2.9. «а», 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Отже, оцінюючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, які повністю узгоджуються між собою, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини справи, а також його особу.

Так, обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є позитивна характеристика з місця проживання та служби, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та цивільної дружини, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, відшкодування спричиненої шкоди на стадії досудового розслідування.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом` якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, відповідно до вимог ст. ст.75, 76 КК України.

Вирішуючи питання про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, суд виходить з положень п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14, з наступними змінами, «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та вважає за необхідним призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання на думку суду у відповідності до вимог ст. 65 КК України є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про судові витрати, які складаються з витрат на проведення судових експертиз (висновок від 06.11.2014 року № 4/145 1475 грн. 76.; висновок від 06.11.2014 року № 2/256 1844 грн. 70 коп.) на загальну суму 4796 грн. 22 коп. у відповідності до ст. до ч.2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним віднести їх на рахунок обвинуваченого.

Речовий доказ по справі автомобіль ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 повернути власнику.

Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 ч. КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два ( два) роки.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки призначене ОСОБА_5 виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки .

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язок не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчій інспекції за межі України та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 4796 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування витрат на провадження судових експертиз (висновок від 06.11.2014 року № 4/145 1475 грн. 76.; висновок від 06.11.2014 року № 2/256 1844 грн. 70 коп.).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

04.02.2015