УХВАЛА

Іменем
України

22 лютого 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі

головуючого судді ГОШОВСЬКОГО Г.М.

суддів КОНДОРА Р.Ю., ДІДИКА В.М.

за участю прокурора СИРОХМАН Л.І.

захисн ика адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувшу
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпі­лоїОСОБА_3 та апеляційним поданням Хустського
міжрайонного прокурора Савин-ця В.В. на вирок Хустського
районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2006 р.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, гр-на України,
не працює, не судимого,

засуджено за
ст. 185
ч. З КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На під­ставі ст. 75
КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробу­ванням, якщо він протягом 2-річного іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов'язки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися в ці органи для ре­єстрації.

Ухвалено:
запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд до
вступу ви­року в законну силу залишити без
змін; речовий доказ - здвоєний циліндровий меха­нізм врізного замка згодним ключем повернути потерпілій
ОСОБА_3; цивільний по­зов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити
частково і стягнути з засудженого на її ко­ристь 6222,00 грн. в якості відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 17.04.2006 р.

близько 1210 к.ч., він умисно, з корисливих спонукань шляхом
підбору ключа до вхі­

дних дверей, проник у належну потерпілійОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2, звідки таємно викрав ювелірні вироби, завдавши

останній матеріальної шкоди на загальну суму 6222,00 грн.

В апеляції потерпілої ОСОБА_3 порушується питання про скасування вироку через неправильне застосування кримінального та
кримінально-процесуального зако­ну, постановления його на
суперечливих доказах та неправильне розв'язання цивіль­ного позову в частині
відшкодування моральної шкоди. Апелянт вказує, що суд взага­лі не взяв до уваги завдану злочином моральну шкоду, а
також не врахував тяжкість злочину, особу засудженого, відсутність з його боку
спроб відшкодувати завдану шко-

Справа № 11-103/07 Номер
рядка статистичного звіту:

Головуючий у 1-й інстанції ЗОЛОТАР М.М. Доповідач КОНДОР
Р.Ю.

шкоду, інші його дії, а тому,
застосувавши ст. 75 КК України, призначив надто м'яке покарання, що не відповідає тяжкості злочину та особі
засудженого.

Хустський міжрайонний прокурор Савинець В.В. в апеляційному поданні ста­вить питання про скасування вироку
та направлення справи на новий судовий роз­гляд, оскільки, на його думку, за умови часткового визнання підсудним цивільного
позову, суд не вправі був обмежувати відповідно до
ст. 299
КПК України обсяг дослі­дження доказів у
справі.

Заслухавши доповідь судді, промови: прокурора Сирохман Л.І., яка підтримала апеляції та просить їх задовольнити; захисника ОСОБА_1,
яка, вказавши на супе­речливість дій потерпілої щодо
визначення вартості викраденого, вважає вирок за­конним і обґрунтованим, що
його слід залишити без зміни, а апеляції - безпідставни­ми; засудженого ОСОБА_2, який підтримав свого захисника,
обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 пред'явлене обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч. З КК України, з формулюванням,
що він умисно, з корисливих спонукань, шля­хом підбору ключа до вхідних дверей, проник у вищезазначену квартиру
потерпілої ОСОБА_3, звідки таємно викрав
перераховані в постанові ювелірні вироби на зага­льну суму 6222,00 грн. (а.с. 68, 88-93).

Засуджений свою вину у вчиненні даного злочину визнав. Разом з тим, під час
допиту в якості обвинуваченого, ОСОБА_2 показав, що
в двері даної квартири дзво­нив по ключ від замка горища, а коли двері не
відкрили, він спробував натиснути на замок і вони відчинилися, вдома нікого не
було і в цей момент у нього виник намір викрасти що-небудь з квартири (а.с.
71).

Потерпілою ОСОБА_3 у справі заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 9391,20 грн. (а.с. 37). Вартість викраденого протягом провадження в справі зазначалася суперечливо: близько 1000,00 грн. (а.с. 2), близь­ко 1500 у.о. (а.с. 36), в сумі 9391,20 грн. і одночасно в
сумі 5370,00
грн. (а.с. 37-38), 950,00 дол. США та 600,00 грн. (а.с. 61). Даних про пред'явлення потерпілою
вимоги про відшкодування моральної шкоди в справі немає.

Згідно із довідкою від 27.06.2006 р. (а.с. 78), вартість золотих ювелірних виро­бів на час їх придбання визначена: ланцюжка - 4560,00 грн., браслета - 1235,00 грн., каблучки з
білим каменем - 190,00 грн., каблучки з трьома гілочками - 237,00 грн. Проте, у довідці відсутнє належне обґрунтування ціни
ювелірних виробів, а також да­ні про особу, яка її склала, та відповідну її
кваліфікацію.

Товарознавча експертиза, незважаючи на можливість постановки на її вирі­шення питання про вартість на час вчинення злочину й
відсутнього майна, не призна­чалася.

З протоколу судового засідання (а.с.
104-107)
вбачається, що після оголошення обвинувального
висновку позовна заява цивільним позивачем не оголошувалася. Тим не менше, ОСОБА_2, визнавши вину у злочині, цивільний
позов визнав Частково та відмовився давати показання.
Показання, дані ним в якості обвинуваченого, були оголошені судом

Встановити, чи був замок дверей даної квартири відімкнутий шляхом,
"зокрема, підбору іншого ключа, на час
досудового слідства не виявилось можливим (а.с. 16-21).

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд,
незважаючи на вищенаведене та безпосередню
пов'язаність цивільноґо позову, від потерпілої з вартістю викраденого
майна, а, отже, з обсягом пред'явленого обвину­вачення, розглянув справу із застосуванням положень ст. 299 КПК України та обме­жив судове
слідство оголошенням показань підсудного.

Потерпіла ОСОБА_3 судом допитана не була, водночас в судових дебатах вона та її представник просили цивільний позов
задовольнити у повному об'ємі.

Відповідно до ст.ст. 323-324, 334 КПК України,
суд, забезпечивши всебічний, повний і об'єктивний розгляд
кримінальної справи, постановляє законний і обґрунто­ваний вирок, мотивувальна частина якого повинна містити формулювання
обвинува­чення, визнаного судом доведеним,
із зазначенням, зокрема, способу вчинення та наслідків злочину, а також мотиви суду щодо прийняття чи відхилення
відповідних доказів, вирішення цивільного
позову, вирок не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.ст. 260, 273, 299 КПК України, обсяг дослідження доказів
визначається судом таким чином, щоб було
можливим належне з'ясування обставин справи, суд з урахуванням встановленого
під час розгляду справи не позбавлений можливості змі­нити порядок і обсяг дослідження доказів. Невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального
закону тягнуть скасування вироку (ст. 367, ст. 368 ч. 1, ст. 369 ч. 1 п.п. 1-3, ст. 370 ч. 1, ст. 374 ч. 2 КПК України).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про част­кову
обґрунтованість апеляції потерпілої та обґрунтованість апеляції прокурора.

Суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 64 КПК України не перевірив з до­статньою для прийняття законного
рішення в справі повнотою її фактичні обставини, не дослідив відповідні докази та не усунув суперечності в них. Зокрема,
належно не з'ясовані питання про час виникнення
у засудженого умислу на викрадення чужого майна, про спосіб проникнення до квартири потерпілої, про завдану злочином
шкоду тощо. Докази і доводи сторін щодо цивільного
позову не досліджувалися, висновок суду про його часткове задоволення належно
не мотивований. Саме лише визнання вини
засудженим, якщо воно не підтверджується іншими доказами, або за відсутності даних про належне вирішення питання щодо обмеження обсягу
дослідження доказів, не може бути покладене в основу обвинувачення.

Крім того, суд не сформулював у вироку весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним,
не зазначив викрадене майно, отже -
не зазначив обставини щодо об'єктивної
сторони злочину, а також виклав формулювання вчиненого злочину не у формі встановленого судом факту, а в формі
зменшеного за обсягом обвинувачення, що було пред'явлене особі.

За таких обставин, апеляцію потерпілої слід задовольнити частково, а апеля­ційне
подання прокурора - повністю. Вирок слід скасувати,
справу направити на но­вий судовий розгляд в іншому складі
суддів. У зв'язку з цим на даний час не може даватися оцінка вироку в частині
призначення покарання та розв'язання цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, -

ухвалив:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_3 задовольнити частково, а апеля­ційне подання Хустського міжрайонного прокурора Савинця
В.В. -повністю.

Вирок Хустського файонного суду Закарпатської області від 30 серпня 2006 р.
щодо ОСОБА_2 скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до того
ж суду в іншомускладі суддів.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попереднім - підписку про невиїзд з мі­

сця постійного проживання.

В решті залишити апеляцію потерпілої без задоволенні