Кримінальне провадження № 1-кп/243/395/2015
Справа № 243/5158/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінськ - Кузнецький Кемеровської області, громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . раніше судимого:
04 червня 1998 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 17, ст. 42, ч.3 ст. 81, ч.1ст. 89, ч.2 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі , звільнився від відбуття покарання 13 березня 2003 року,
28 січня 2005 року Слов`янським міськрайоним судом Донецької області за ч. І, 4 ст.70, ст. 15, ст. 185, ч.3. 296 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 05 квітня 2007 року на 1 рік 1 місяць 1 день ;
27 червня 2008 року Слов`янським міськрайоним судом Донецької області за ст. 71, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 2І жовтня 2010 року на 9 місяців 12 днів;
10 грудня 2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.І ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнився 14 серпня 2013 року умовно-достроково на 6 місяців 27 днів, покарання відбув повністю,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю та пояснив, що дійсно, 05 квітня 2015 року він проходив повз кафе «Літній сад», яке розташоване по бульвару Пушкіна. Заглянув у кафе, де побачив велосипед. Він вийшов, пішов додому, де дочекався дванадцятої години ночі, після чого повернувся до кафе, переліз через паркан, вибив двері ногами(двері були з двома створами), зайшов у приміщення кафе, де викрав велосипед та ноутбук, вийшов, підставив стільці до паркану кафе, за їх допомогою переліз назад з території кафе на вулицю із викраденим майном, і після чого залишив місце скоєння правопорушення. Ноутбук він продав іншій особі у м. Київ, а велосипед перефарбував та залишив собі. Приблизно через два-три тижні коли він їхав на велосипеді, то його побачив потерпілий ОСОБА_7 , він зупинив його та повідомив, що велосипед його, після чого викликав працівників міліції. Він добровільно надав велосипед для огляду, будь-яких претензій до працівників міліції не має. Щодо ноутбука, то він повернув кошти, які за нього виручив покупцеві, і покупець повернула ноутбук, і він зберігався у його матері ОСОБА_8 , яка також надала ноутбук для огляду працівникам міліції. Позов ОСОБА_7 визнає у повному обсязі, хоча зазначає, що велосипед не ламав, а лише його перекрасив. Зазначив, що він проживає по вул. Жовтневій революції, а зареєстрований у с. Микильскому із матір`ю, працює за тимчасовими угодами, без оформлення у трудовій книжці, має дочку, однак батьком записаний у свідоцтві про народження зі слів її матері, яка померла, і дочка проживає разом із бабусею з боку матері. Також вказав, що дійсно вживав наркотичний засіб опій ацетильований, однак вже декілька років не вживає наркотики. У вчиненому розкаюється, оскільки зрозумів протиправність своїх дій, просить обрати покарання не пов`язане із позбавленням волі, зазначає, що у нього залишилася донька.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він орендує приміщення кафе, де як приватний підприємець разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 утримують кафе «Літній сад» по АДРЕСА_3 , надають послуги з харчування. 6 квітня 2015 року вони вирішили кафе не відкривати. Вікна його квартири виходять на приміщення кафе, коли він прокинувся вранці, біля 10 год. 00 хв., то побачив, що літній майданчик відкритий, він вирішив, що щось трапилося, пішов до кафе, де побачив, що двері у приміщення кафе відчинені, а замок у дверей виламаний У самому приміщенні кафе відсутній велосипед, тоді він подзвонив ОСОБА_11 , який на його запитання відповів, що він велосипед не брав. Після чого вони викликали працівників міліції, крім того виявили, що також відсутній ноутбук, який належить ОСОБА_5 .. Приблизно через місяць після вказаних подій, він йшов по місту із друзями та побачив обвинуваченого, на той час йому невідомого, який їхав на його велосипеді. Велосипед він впізнав за зовнішніми параметрами, оскільки у м. Слов`янську таких велосипедів дуже мало. Він зупинив водія, перевірив номер на велосипеді, який співпав номером викраденого велосипеда, та викликав працівників міліції. Велосипед йому повернули, однак він змушений був його віддати у ремонт, оскільки обвинувачений його пофарбував самостійно, а фабричну фарбу зняв, крім того велосипед після того, як їм користувався обвинувачений розбалансований, є вм`ятини. Вартість відновлюваного ремонту становить 1500 грн. 00коп., що підтверджено накладною. Щодо дверей у приміщенні кафе, то відновлений ремонт дверей становить 6380 грн.. Він наведені кошти ще не витратив, йому лише повідомили, що вартість відновлення цих речей становить вищевказані суми. Також вважає, діями обвинуваченого йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях з приводу втрати майна, а також пошкодження дверей, він змушений був докладати зусиль для відновлення свого життя, моральну шкоду він оцінює у 2000 грн. 00 коп. З цих підстав, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Просить його задовольнити. Щодо покарання , яке слід призначити обвинуваченому, то просить обрати покарання, не пов`язане із позбавленням волі, вважає, що в іншому випадку покарання буде надто суворим, вважає, що обвинувачений розкаявся, велосипед йому повернув, а тому заслуговує на надання йому шансів залишитися на свободі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем математики у школі № 4, у м. Слов`янську, а також орендує разом із потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 06 квітня 2015 року, їй подзвонив ОСОБА_12 та запитав, чи не забирала вона з приміщення кафе свій ноутбук, на що вона повідомила, що не забирала, тоді їй повідомили, що у кафе було вчинено крадіжку та викрадено її ноутбук. Вона приїхала до кафе, там вже були працівники міліції. Ноутбук їй повернули приблизно через місяць. Працівники міліції їй повідомили, що обвинувачений встиг його продати якійсь дівчині у м. Київ, і що ноутбук повернуть поштою. Зазначила, що ноутбук був їй повернутий, без будь-яких значних пошкоджень, у зв`язку з тим, що зарядний пристрій до ноутбука не був викрадений, то інформація, яка містилася на ньому вся збереглася, до того вона не була особо цінною. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Щодо покарання , яке слід призначити обвинуваченому, то просить обрати покарання, не пов`язане із позбавленням волі, вважає, що в іншому випадку покарання буде надто суворим, вважає, що обвинувачений розкаявся, ноутбук їй повернув, а тому заслуговує на надання йому шансів залишитися на свободі, крім того у нього є дочка, вихованням якої він можливо займеться.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого, ст. 63 Конституції України їй роз`яснено, вона погоджується давати пояснення по справі. У судовому засіданні пояснила, що її син проживає окремо у її квартирі по вул. Жовтневої революції. Дійсно у неї знаходився якійсь пакет у будинку, який приніс її син, що в тому пакеті було їй невідомо, лише пізніше , на питання працівників міліції, вона надала пакет для огляду, оскільки зрозуміла, що те, що шукають може знаходиться у пакеті. Коли питала сина, що сталося, то обвинувачений їй нічого не розповів, однак лише зазначив, що він у всьому винен.
Крім наведеного, висновок суду про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому діяння, ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.
У відповідності до протоколу місця події від 06 квітня 2015 року із фототаблицями, оглянуто приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , де зафіксовано, що двері у літній веранді до приміщення кафе пошкоджені. Виявлено зі слів потерпілого ОСОБА_4 відсутність велосипеду та ноутбуку. Під час проведення протоколу огляду виявлений на дверях слід рукавички був вилучений;
У відповідності до протоколу огляду із фототаблицями від 03 травня 2015 року, був оглянутий велосипед марки «NORCO Katmandu», який добровільно у відповідності до розписки був наданий ОСОБА_6 , де в нижній частині кузова біля втулки педалі розташований серійний номер НОМЕР_1 , рама велосипеда пофарбована у сірий колір кустарним способом, передня вилка пофарбована у жовтий колір;
У відповідності до протоколу огляду від 16 травня 2015 року із фототаблицями, був оглянутий ноутбук марки «Аррle Air», наданий добровільно у відповідності до розписки свідком ОСОБА_8 ;
У відповідності до протоколу пред`явлення для впізнання від 16 травня 2015 року із фототаблицями, ноутбук «Аррle Air» під номером три був пред`явлений потерпілій ОСОБА_5 для впізнання серед інших трьох ноутбуків, і яка впізнала, у ноутбуці № 3 ноутбук, який був у неї викрадений 06 квітня 2015 року;
У відповідності до протоколу слідчого експерименту від 23 травня 2015 року проведеного із обвинуваченим ОСОБА_14 , останній показав при яких обставинах вчинив крадіжку чужого майна, зазначивши, що він переліз через металевий паркан кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де ногою пошкодив пластикові двері у приміщення кафе, після чого взяв велосипед, який стояв біля стіни, та ноутбук, який знаходився на полиці під барною стійкою, після чого біля металевого паркану підставив стільця, встав на нього перекинув велосипед, а потім переліз із ноутбуком, сів на велосипед та поїхав , залишивши місце вчинення злочину.
У відповідності до товарознавчої експертизи майна, залишкова вартість без ПДВ велосипеда марки «NORCO Katmandu» становить 7051 грн. 77 коп.,
Згідно із розписками велосипед та ноутбук були передані на зберігання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно.
За даними витягу з державного реєстру прав нерухомості, власником нежитлового приміщення кафе, розташованого по АДРЕСА_3 , вказана ОСОБА_15 ..
У відповідності до договору оренди приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_3 , було передано у оренду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 .
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого та потерпілих, дані ними у судовому засіданні, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими зібраними по справі доказами.
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України.
Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертизи, оскільки вони проведені компетентним спеціалістом, узгоджуються з іншими об`єктивними доказами по справі, а також прямо відповідають на питання, поставлені у постанові слідчого про призначення експертизи.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження показань свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів, і в межах висунутого обвинувачення, переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду і міри покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх характеризуючих його обставин, віднесення його законодавцем до тяжких, характер і ступінь його суспільної небезпеки, характер дій обвинуваченого у здійсненні ним злочинних намирів, характер майнових втрат потерпілих, дані про особу ОСОБА_6 який у відповідності до характеристики керівника мікрорайону «Центр» м. Слов`янська від 22 травня 2015 року , по місцю проживання характеризується посередньо, проживає за рахунок заробітків, веде нормальний спосіб життя, проживає за даною адресою один, згідно із довідкою КЛПУ Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, згідно із довідкою КЛПУ Міський наркологічний диспансер М. Слов`янська, обвинувачений у лікаря-нарколога на обліку перебуває з 1998 року з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності», дітей на утриманні не має, інвалідом не являється, раніше судимий:
04 червня 1998 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 17, ст. 42, ч.3 ст. 81, ч.1ст. 89, ч.2 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі , звільнився від відбуття покарання 13 березня 2003 року,
28 січня 2005 року Слов`янським міськрайоним судом Донецької області за ч. І, 4 ст.70, ст. 15, ст. 185, ч.3. 296 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 05 квітня 2007 року на 1 рік 1 місяць 1 день ;
27 червня 2008 року Слов`янським міськрайоним судом Донецької області за ст. 71, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 2І жовтня 2010 року на 9 місяців 12 днів;
10 грудня 2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.І ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнився 14 серпня 2013 року умовно-достроково на 6 місяців 27 днів, покарання відбув повністю.
Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому злочині.
При цьому, суд приймає до уваги встановлені фактичні обставини по провадженню, ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжує покарання, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищеприведені характеристики особистості обвинуваченого, ступінь небезпечності особистості обвинуваченого для суспільства, який неодноразово судимий за аналогічні та інші злочини, а також ту обставину, що ОСОБА_6 своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, зрозумів протиправність своїх дій, позицію потерпілих, які при призначенні покарання просили обрати покарання не пов`язане із позбавленням волі, також суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого в тій їх частині, що він має на утриманні неповнолітню дочку, оскільки як вбачається із пояснень обвинуваченого він записаний батьком дитини у акті про її народження у порядку ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, отже будь якого юридичного зв`язку зі дитиною не має, до того ж із пояснень обвинуваченого вбачається, що дитина, яку він вважає своєю дочкою проживає із бабусею по лінії матері, а наведена обставина підтверджується даними характеристики обвинуваченого, в якій зазначено, що обвинувачений проживає один. Аналізуючи викладені обставини у їх сукупності, суд визнає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального Кодексу України.
Таке покарання буде являтись на думку суду справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Відносно позову потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає, що в частині стягнення матеріальної шкоди позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав.
Так у судовому засіданні достовірно встановлено, що потерпілий є орендарем кафе «Літній сад» і ним як володільцем зазначеного приміщення надано суду розрахунок втрат, які він змушений буде зробити для відновлення пошкоджених дверей, за яким вартість та встановлення дверей становить 6380 грн.. Суд також приймає до уваги розрахунок вартості відновлення викраденого майна - велосипеду, оскільки він підтверджений відповідною накладною. З огляду на викладене, з врахуванням положень ст. 22 ЦК України, згідно із якими, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому під збитками розуміються також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, (реальні збитки)а також тієї обставини, що обвинуваченим позов визнаний у повному обсязі, суд позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольняє. Щодо стягнення моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, оскільки вказаний у позові розмір моральної шкоди не в повному обсязі знайшов своє підтвердження, а тому суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого 500 грн. моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , 7880(сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) грн. моральної шкоди, а всього 8380(вісі тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп.
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_6 не обирався
На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1