справа № 1007/7197/2012
В И Р О К

Іменем України

18 липня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Батюка В.В.

при секретарі Юхимович О.В.

за участю прокурора Неділько С.А.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уроженця с. Світильня Броварського району Київської області,, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм на ТОВ «Сталікс», проживає: Київська область АДРЕСА_1, раніше не судимого

в злочині, передбаченому.ст. 185 ч. 3КК України:

встановив:

25.05.2012 року близько 22 години, у ОСОБА_2, який перебував по місцю свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, виник умисел на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_1

Для здійснення запланованого, ОСОБА_2, на автомобілі НОМЕР_1, прибув до огородженої території № 2 по вул. Київське шосе в с. Семиполки Броварського району Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 25.05.2012 року близько 22 години, діючи умисно та з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник на огороджену територію TOB «Горинь» за адресою вул. Київське шосе, 2 в с. Семиполки Броварського району Київської області, звідки таємно викрав 6 металевих швелерів шириною 10 см. та довжиною 2,5 м. вартістю 168 грн. кожен на загальну суму 1 008 грн., які належать ОСОБА_1 ILM. Викрадене майно, ОСОБА_2 розмістив неподалік до території № 2 по вул. Київське шосе в с. Семиполки Броварського району Київської області, з метою сховати їх та у слушну нагоду перевезти до місця свого проживання, тим самим довів злочин до кінця.

В предявленому обвинуваченні у вчиненні злочинів при викладених в обвинувальному висновку обставинах , ОСОБА_2 повністю визнав себе винним. Показав, що 25.05.2012 року він на прохання сина відвіз того в с.Семиполки на дискотеку. Перебуваючи в с.Семиполки він вирішив викрасти металеві стовпчики, довжиною близько 2 метри, якими було огороджено якесь виробництво. В нього з собою була пилка по металу та лопата і він пішов на територію та викопав 6 стопчиків, які виніс до автодороги та заховав в кущах.Коли він повернувся , та хотів викопати ще стопчика, то почала гавкати собака і він повернувся до того місця, де стояв його автомобіль і там вжне був власник підприємства, якому він признався, що викрав стопчики.

У вчиненому щиро розкаюється, вчинене пояснює безвідповідальністю.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні та розміри цивільних позовів. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та матеріалів справи, які його характеризують.

З цього приводу підсудному та учасникам судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2. у таємному викрадені чужого майна /крадіжка/, поєднана з проникненням у сховище, доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Цивільні позови не зявлено, судових витрат не має. Речові докази: 6 металевих швелерів вважати переданим ОСОБА_1, автомобіль НОМЕР_1, лопату, пилку- передати ОСОБА_2

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, який злочин вчинив вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, конкретні обставини справи.

До обставин, що помякшують покарання суд відносить щире каяття підсудного та добровільне відшкодування завданої шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено . Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини , суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст..65 КК України , ст.ст. 323,324,331, 332 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_2 винним у злочині, передбаченому ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання з річним строком випробовування і покладенням на нього обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з»являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженого ОСОБА_2 залишити у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: 6 металевих швелерів вважати переданим ОСОБА_1, автомобіль НОМЕР_1, лопату, пилку- передати ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Суддя В.В.Батюк