Справа № 583/1186/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2015 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
заявника - засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого
ОСОБА_6 від 10.04.2015 року
про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року по справі № 583/3182/14-к, провадження № 1-о/583/2/15
16.04.2015 року до суду звернувся ОСОБА_4 із заявою від 10.04.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року по справі № 583/3182/14-к, провадження № 1-о/583/2/15, якою йому відмовлено у задоволенні вимог про перегляд постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року та постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2004 року за нововиявленими обставинами.
Вимоги мотивував тим, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року йому був обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту в межах кримінального провадження за обвинуваченням його за ст. 115 ч. 1 КК України, а постановою цього ж суду від 25.06.2004 року йому продовжено строк тримання під вартою в межах об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням його за ст.ст. 115 ч. 1, 296 ч. 3, 122 ч. 1, 162 ч. 1 КК України.
На час ухвалення постанови 30.04.2004 року суду не було відомо про те, що ОСОБА_4 був раніше судимий за умисне вбивство, судимість не знята і не погашена, а під час досудового слідства він вимушено відмовився від захисника.
ОСОБА_4 вважав, що всі докази по справі одноосібно збирав слідчий ОСОБА_7 , чим ОСОБА_4 був позбавлений права на захист. Вважав, що, під час прийняття рішення 16.01.2015 року Охтирському міськрайонному суду Сумської області в особі судді ОСОБА_8 не було відомо про навність у нього непогашеної судимості, оскільки суддя не послалася конкретно на дату та кваліфікацію його дій. Крім того, суду не було відомо про обставини винесення слідчим постанови про притягнення ОСОБА_9 в якості обвинуваченого від 08.05.2004 року, не враховано відомості з вимоги про судимість та з постанови про притягнення як обвинуваченого від 03.08.2004 року.
Відома слідчому наявність у ОСОБА_9 судимості за умисне вбивство визначають кваліфікацію і не підлягають розслідуванню, а застосовуються при першому ж пред`явленні обвинувачення. Слідчий позбавив суд можливості правильно кваліфікувати злочин і відповідно сам умисно кваліфікував з вигодою для себе, щоб одноосібно, без участі захисника проводити досудове розслідування. Слідчий не виконав вимоги про встановленні даних про особу ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 був призначений 26.08.2004 року у день передання слідчим матеріалів справи до суду, що унеможливило захиснику ознайомитися з матеріалами справи та подати відповідні клопотання.
На сьогодні є юридичний факт наявності у ОСОБА_9 станом на 30.04.2004 року судимості за умисне вбивство. З 29.04.2004 року до 26.08.2004 року слідчий проводив слідчі дії одноосібно і цей проміжок часу, як істотне порушення права на захист, виправлено не було. Єдиний спосіб, який дає змогу виправити таке порушення, це повернення матеріалів справи на додаткове розслідування.
Посилаючись на те, що приведені вище обставини не були відомі суду на час розгляду і ухвалення судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність цього рішення, ОСОБА_4 просив скасувати ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року, поновити розгляд матеріалів справи № 583/3182/14-к, разом та з урахуванням нових, доданих ним документів.
В судовому засіданні ОСОБА_4 і його захисник підтримали вимоги за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року з підстав, визначених п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України. Зазначали, що необізнаність суду про приведені вище обставини та поверховість дослідження доказів призвела до неповноти та неправильності висновків суду, що тягне за собою скасування вказаної ухвали суду.
Прокурор заперечив проти скасування ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року, пославшись на те, що ОСОБА_4 і його захисник не навели жодної нововиявленої обставини, наявність якої тягне за собою скасування прийнятого судом рішення. Щодо наявності у ОСОБА_9 непогашеної судимості за умисне вбивство суду було відомо, оскільки про це він повідомив в заяві від 28.08.2014 року /а.с. 83/.
Суд, дослідивши матеріали даної справи, справи Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3182/14-к, провадження № 1-о/583/2/15, врахувавши доводи за заявою ОСОБА_9 від 10.04.2015 року, доводи і заперечення осіб, що беруть участь судовому засіданні, надані ними докази, виходив з наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Пунктом 5 частини 2 ст. 459 КПК України визнає серед нововиявлених обставин інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, нововиявленими обставинами є встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в прямому зв`язку з предметом доказування у кримінальному провадженні та спростовують їх через попередню невідомість.
В розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України підставами для перегляду у встановленому цією статтею судових рішень, що набрали законної сили, можуть бути лише такі нововиявлені обставини, які мають значення для вирішення справи й існували на час розгляду, але не були тоді відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Тобто, йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі суду.
Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_9 від 28.08.2014 року /а.с. 83-87/ ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року /а.с. 20/, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 17.03.2015 року /а.с. 90-91/, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року та постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2004 року.
За висновком суду обставини, на які посилається ОСОБА_4 , як на підставу для перегляду ухвали суду від 16.01.2015 року за нововиявленими обставинами, мають фактично характер повторного дослідження доказів у справі Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3182/14-к, провадження № 1-о/583/2/15, та вимоги переоцінки цих доказів щодо правомірності прийняття Охтирирським міськрайонним судом Сумської області постанов від 30.04.2004 року та 25.06.2004 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту в межах кримінального провадження за обвинуваченням його за ст. 115 ч. 1 КК України та продовження строку тримання під вартою в межах об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням за ст.ст. 115 ч. 1, 296 ч. 3, 122 ч. 1, 162 ч. 1 КК України.
Зазначений висновок суду грунтується на дослідженні змісту заяв ОСОБА_9 від 28.08.2014 року /а.с. 83-87/ та від 10.04.2015 року /а.с. 2-5/.
Наведені в заяві ОСОБА_9 від 10.04.2015 року підстави перегляду ухвали суду від 16.01.2015 року за нововиявленими обставинами фактично зводяться до її оскарження з мотивів неповноти, поверхового дослідження обставин та необгрунтованості. Доводи, приведені в заяві ОСОБА_9 від 10.04.2015 року /а.с. 2-5/, аналогічні зазначеним в апеляційній скарзі ОСОБА_9 /а.с. 180-184 спр. № 583/3182/14-к, пров. № 1-о/583/2/15/ і були предметом розгляду Апеляційного суду Сумської області, про що постановлена ухвала від 17.03.2015 року /а.с. 90-91/.
Зокрема, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 17.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_11 не оскаржувалися в апеляційному порядку постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року та 25.06.2004 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та, відповідно, продовження строку тримання під вартою.
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 15.02.2005 року, ОСОБА_9 було визнано виним та засуджено за ст.ст. 115 ч. 2 п. 13, 296 ч. 3, 122 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі із зарахуванням до покарання строку перебування під вартою до винесення вироку.

При розгляді даної кримінальної справи судом першої інстанції та перегляді її в касаційному порядку перевірялись доводи ОСОБА_9 щодо незаконного обвинувачення і засудження та порушення права на захист, але ці його твердження визнані необгрунтованими і були мотивовано спростовані.

На стадії досудового розслідування право на захист ОСОБА_9 не було порушено, оскільки спочатку кримінальна справа розслідувалася за ч. 1 ст. 115 КК України, право на захист йому роз`яснювалося відповідно до вимог ст. 21 КПК України 1960 року, ним або його родичами адвокат не запрошувався, клопотання про призначення захисника за рахунок держави ним теж не заявлялося, а з моменту пред`явлення остаточного обвинувачення за ч. 2 ст. 115 КК України йому був призначений та наданий захисник згідно вимог ст. 45 ч. 1 п. 4 КПК України, оскільки санкція статті, за якою кваліфіковано вказаний злочин передбачала довічне ув`язнення.

Суд вважає, що позиція ОСОБА_9 і його захисту суперечить приписам п.1. ч.1 ст.7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суд вирішив справу, його рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Розглядаючи заяву ОСОБА_9 від 10.04.2015 року /а.с. 2-5/ про перегляд ухвали суду від 16.01.2015 року за нововиявленими обставинами суд дійшов до висновку про те, що заявником та його захисником не було наведено жодних доказів на доведення існування визначених п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України підстав, з яких ухвала підлягає перегляду за такими обставинами.

Таким чином, вимоги ОСОБА_9 за заявою від 10.04.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року не грунтуються на приписах п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України та суперечать фактичним обставинам, встановленим по справі.

Згідно ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459-460, 465-467 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні заяви ОСОБА_12 від 10.04.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року по справі № 583/3182/14-к, провадження № 1-о/583/2/15, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 7 днів із дня її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_13

Повний текст рішення суду виготовлений і проголошений 12.06.2015 року о 14.00 год.