Справа № 444/273/15-к
Провадження № 1-кп/444/49/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей

Жовківської РДА ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 03.01.2015 року, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, з середньою освітою, громадянка України, не одруженої, непрацюючої, студентки Рава-Руського професійного ліцею, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ,

- за ст.185 ч.1 КК України ;

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_8 02.01.2015 року приблизно о 08 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з власних корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, знаходячись у автомобілі марки Опель Вектра, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належному ОСОБА_4 , таємно викрала належну останньому барсетку (чоловічу сумочку) чорного кольору вартістю 200 грн, всередині якої знаходилось портмоне вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 Євро ( у перерахунку згідно даних банківської установи 11 538 гривень), 400 Польських злотих ( у перерахунку згідно банківської установи 1 788,15 грн.) та 400 грн, а також документи, видані на ім`я ОСОБА_4 , а саме посвідчення водія, паспорт громадянина України, закордонний паспорт та картка малого прикордонного руху, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 13 626,15 гривень, після чого залишила місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_8 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Неповнолітня обвинувачена, законний представник обвинуваченої та потерпілий звернулися до суду з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченою, в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471, 473, 474 КПК України, згідно якої неповнолітня обвинувачена у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнає обвинувачення.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди потерпілий, неповнолітня обвинувачена та законний представник обвинуваченої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, обвинувачена ОСОБА_8 беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному діянні. Потерпілий ОСОБА_4 із цивільним позовом про відшкодування матеріальних чи моральних збитків не звертався, претензій матеріального характеру потерпілий ОСОБА_4 до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 не має. Сторони також узгодили та дали згоду на призначення покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_8 у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі та згідно ст. 75, 104 КК України із звільненням від відбуття покарання терміном на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_8 , законним представником неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 - ОСОБА_6 від 23.03.2015 року .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що претензій до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальних чи моральних збитків не має.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_8 підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, встановленим органом досудового розслідування, згідна з його кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України та пояснила, що вона розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, просить затвердити угоду.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_8 - ОСОБА_6 підтримала угоду про примирення від 23.03.2015 року, щодо якої її донька, обвинувачена ОСОБА_8 , визнала себе винуватою та погодилася із мірою покарання, яка узгоджена сторонами в угоді про примирення від 23.03.2015 року.

Захисник неповнолітньої обвинуваченої просив суд укладену угоду про примирення між потерпілим та неповнолітньою обвинуваченою від 23.03.2015 року затвердити.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Неповнолітня ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, тобто угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні може бути укладено.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом шляхом опитування з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий в підготовчому судовому засіданні висловив розуміння наслідків укладення та затвердження даних угод, визначені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є правильною.

Підстави для відмови в затвердженні угод, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, - відсутні.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та мірою повністю відповідає характеру, тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_8 кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 474-475, 476 КПК України,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 23 березня 2015 року за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000005 від 23.03.2015 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_4 , та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_8 та законним представником обвинуваченої ОСОБА_8 - ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (однорічного) іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_8 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав : призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1