Дата документу 09.04.2015 Справа № 554/4556/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, росіянина, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня 10 класу вечірньої школи №1, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьками,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000751, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , з якого вбачається наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 17 березня 2015 року з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , вступили в злочинну змову та вчинили кримінальне правопорушення.

Так, 17.03.2015 року близько 17 години 15 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул. Шевченко в м. Полтаві неподалік від Полтавської обласної дитячої поліклініки, знаходячись в компанії своїх приятелів: ОСОБА_9 1999 року народження, ОСОБА_10 1999 року народження, користуючись своєю чисельною перевагою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, користуючись безпорадним станом потерпілого, внаслідок своєї чисельної переваги, діючи умисно, перестрівши потерпілого ОСОБА_8 1999 року народження, умисно наніс йому один удар ногою в ліву частину тулуба.

Після цього, ОСОБА_5 , за змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 , наздогнали останнього, який продовжував рухатись в напрямку свого місця проживання та проходив по вул. Шевченко в м. Полтава, неподалік від продуктового гіпермаркету «ЕКО Маркет», що по вул. Шевченко в м. Полтаві, затягнувши його під арку будинку №24/42 по вул. Фрунзе в м. Полтаві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у нанесенні ударів кулаками рук, коліном ноги в область обличчя потерпілого, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми та забійної рани правого ока, які утворились не менш ніж від однократної дії тупого обмеженого предмета, якими могли бути пальці рук людини стиснуті в кулак, нога людини у взутті, чи інші предмети з подібною характеристикою, по ступеню тяжкості оцінюються як кожне окремо так і в своїй сукупності та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно висновку судово-медичної експертизи №395 від 24.03.2015 року, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_8 . Користуючись тим, що ОСОБА_5 фізично подолав опір потерпілого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, за попередньою змовою з ОСОБА_5 на заволодіння майном потерпілого, шляхом ривка відкрито заволодів болоньєвою жилеткою потерпілого вартістю 250 гривень (зі слів потерпілого). Після вчинення кримінального правопорушення, намагаючись уникнути відповідальності, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця пригоди втекли, та розпорядились майном потерпілого на власний розсуд, спочатку користуючись ним, а потім викинувши до смітника на вулиці Котляревського в м. Полтаві.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, визнав частково та показав, що ніякої попередньої змови із Войтелем на заволодіння чужим майном у них не було. Він пригадує, що коли вони перебували в арці, то перед бійкою він зняв свою куртку, а потерпілий зняв свою. Вони почали битися. Після завершення бійки він взяв свою куртку, а чи брав потерпілий свою куртку він не бачив. Підозрюваний особисто майном потерпілого не заволодівав та наміру на заволодіння ним у нього не було. Свою вину в пред`явленому повідомленні про підозру визнав частково - лише в тому, що спричиняв потерпілому тілесні ушкодження в процесі бійки, в іншій частині вину не визнав.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України повністю доведена матеріалами кримінального провадження в їх сукупності: даними встановленими з протоколу огляду місця пригоди від 19.03.2015 року; даними встановленими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.03.2015 року; даними встановленими з висновку судово-медичної експертизи № 395 від 24.03.2015 року.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, може продовжити свою злочинну діяльність, усвідомлюючи можливість призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, може здійснити спробу переховуватися від органів досудового слідства та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі незаконно впливати на свідків, тому існує необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний пояснив, що він дійсно 17.03.2015 року був у стані сп`яніння, була бійка, але змови не було і чуже майно він не привласнював. Не згоден з клопотанням про домашній арешт, оскільки він бажає провести свята разом зі своїми друзями.

Законний представник підозрюваного підтримав заявлене клопотання, заявив, що сину краще сидіти вдома.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більше м`який запобіжний захід підозрюваному.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його законного представника, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, зокрема з: протоколу огляду місця пригоди від 19.03.2015 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.03.2015 року; висновку судово-медичної експертизи № 395 від 24.03.2015 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.03.2015 року, в якому він частково визнав свою провину.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладає на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя також приймає до уваги строк покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності вини, його особу, який може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08.06.2015 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово у вихідні та святкові дні, а в інші робочі дні - в період часу з 16.00 год. до 08.00 год. ранку, та покласти обов`язок з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання та контролю направити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

СуддяОСОБА_1