Справа № 1-24/08
В И Р О К

Іменем України

01 квітня 2008 року Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого -
судді Толстого О.О.

при
секретарі
Ковальовій К.В.

з
участю прокурора Зайцева І.А.

потерпілого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Путивль кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця с. Руднєве Путивльського району Сумської області, росіянина,
громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не
працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2008 року близько 21 год. 30
хв., ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою запозичення
грошових коштів прийшов до будинку
ОСОБА_1 в с. Руднєве Путивльського району Сумської
області, де у нього виник умисел на
протиправне заволодіння грошовими коштами останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, проходячи
повз приміщення кухні, ОСОБА_2 озброївся кухонним ножем і натягнув на обличчя
в'язану шапочку.

Далі зайшов до кімнати, де на дивані
відпочивав ОСОБА_1, і погрожуючи останньому
ножем став вимагати у нього 10 гривень.

Перебуваючи в обстановці, коли він
був обмежений у рухах, нападник наставив на нього ножа і закривав єдиний вихід
з кімнати, ОСОБА_1 сприйняв це як реальну погрозу для свого життя та здоров'я,
а тому погодився передати гроші. Однак скориставшись тим, що ОСОБА_2 дозволив
йому підвестися, з метою самозахисту наніс йому удар кулаком в обличчя, збивши
з ніг, а зірвавши з нього шапочку і впізнавши, відпустив додому.

Підсудний ОСОБА_2 вину свою в
інкримінованому йому злочині визнав частково і суду показав, що ввечері
21.01.2008р. він приїхав з м. Путивль. Перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння йому захотілося випити ще. З метою запозичення грошей у ОСОБА_1, який є його троюрідним братом, він
прийшов

до його будинку, однак зрозумів, що в такому стані йому
ОСОБА_1 може грошей не дати. Тоді вирішив шляхом погроз витребувати у
нього гроші, зайшовши став вимагати у нього 10 грн. При цьому ножа не брав і
ним потерпілому не погрожував. ОСОБА_1 погодився віддати гроші, але вставши з
ліжка несподівано вдарив його в обличчя, від чого він впав на підлогу. Зірвавши
з нього шапочку ОСОБА_1 впізнав його та
відпустив додому.

Свої показання на досудовому слідстві
про використання ножа при заволодінні майном потерпілого пояснив самообмовою
через поганий стан здоров'я і перебування під адміністративним арештом.

Допитавши підсудного, потерпілого і
свідків, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що підсудний винний у вчиненні злочину
за обставин викладених у вироку,
і, незважаючи на часткове визнання ним вини, його винуватість підтверджується
сукупністю досліджених судом доказів.

Згідно з рапортом дільничного
інспектора Путивльського РВ УМВС України в Сумській області(а.с 3), 23.01.2008
р. до нього звернувся мешканець с. Руднєве Путивльського району ОСОБА_1 із
заявою про вчинення на нього нападу увечері 21.01.2008р.

Потерпілий ОСОБА_1 підтвердив свої показання, які він дав на
досудовому слідстві(а.с 11-13) і суду повідомив, що 21.01.2008р. близько 21
год. 30 хв. він дивився телевізор на дивані, коли почув, що хтось зайшов до будинку.
Через деякий час в кімнату зайшов чоловік з шапочкою на обличчі. Наставивши на
нього ножа цей чоловік сказав: “Давай гроші”, а потім добавив: “10 грн.”.
Оскільки нападник перекривав йому вихід із кімнати і наставив на нього ножа він сприйняв це як реальну погрозу для свого
життя та здоров'я та погодився дати гроші.
А коли нападник надав йому можливість підвестися, з метою самозахисту
вдарив його рукою в обличчя, від якого той впав на підлогу. Коли стягнув з нього шапочку, впізнав у нападнику
ОСОБА_2, який був у стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 є його троюрідним
братом і буває у нього вдома. Потім
ОСОБА_2 втік.

Його показання про те, що під час
опору він ушкодив обличчя нападнику, підтверджується даними акта
судово-медичного обстеження ОСОБА_2( а.с 9) - у нього виявлено крововилив
склери правого ока та садно лобу.

Як видно з показань свідка ОСОБА_3,
матері підсудного, наступного дня до неї приходив потерпілий і повідомив, що
син вимагав у нього гроші, погрожуючи
ножем(а.с 29).

З протоколу відтворення обстановки та
обставин події з участю ОСОБА_2(а.с 23-27) вбачається, що на місці злочину він
розповів і показав за яких обставин намагався заволодіти грошима потерпілого,
також видав в'язану шапочку і черевики, в яких був під час нападу.

Висновком судово-трасологічної
експертизи(а.с 39-44) підтверджено, що вилучений в ході огляду місця події -
будинку потерпілого ОСОБА_1 слід низу підошви взуття (а.с 5), залишений правим
черевиком, виданим ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_4 суду підтвердив, що в
якості понятого був присутній при відтворенні обстановки та обставин події за
участю ОСОБА_2 Останній перебував в
нормальному стані і без будь-якого примусу з боку працівників міліції розповів
та показав на місці, як в будинку ОСОБА_1 намагався заволодіти його грошима із
демонстрацією ножа, який взяв на кухні.

Аналогічні свідчення містяться в
оголошеному судом протоколі допиту свідка ОСОБА_5, іншого понятого( а.с
31).

В ході досудового слідства - при
допитах як підозрюваного та обвинуваченого(а.с 18, 59), ОСОБА_2
повністю визнавав себе
винним та детально пояснив про обставини вчиненого, що в нетверезому стані пішов до ОСОБА_1
позичити грошей. Зрозумівши, що у такому стані грошей може не отримати, вирішив
заволодіти ними шляхом погроз. Озброївшись ножем, який взяв на кухні, і
натягнувши шапочку на обличчя зайшов до кімнати, де відпочивав потерпілий.
Підійшовши до нього на відстань 1 м
наставив ножа і став вимагати 10 грн.
ОСОБА_1 погодився дати гроші, однак вставши з ліжка зненацька вдарив його
в обличчя, зваливши з ніг, а знявши шапочку і впізнавши його, відпустив додому.

Показання ОСОБА_2 стосовно його
конкретних дій щодо потерпілого у деталях збігаються з його первісними
поясненнями(а.с 7), показаннями потерпілого, даними, одержаними при огляді
місця події, відтворенні обстановки та
обставин події.

Підсудний ствердив суду, що
недозволені методи слідства до нього не застосовувалися, при наявній можливості
під час слідства за медичною допомогою він не звертався. З потерпілим
знаходяться в родинних відносинах, між ними
нормальні стосунки і підстав для
обмови у того немає.

З урахуванням зазначеного вище,
показання ОСОБА_2 на досудовому слідстві, де він визнав себе винним та розповів про обставини
вчинення злочину і свої конкретні дії щодо потерпілого, суд визнає достовірними, позаяк вони
підтверджуються іншими зібраними у справі доказами, суперечностей не містять, а
зміну ним показань в суді та його твердження про самообмову, сприймає критично,
як обраний спосіб самозахисту й пом'якшити
покарання.

В зв'язку з наведеним і даючи оцінку
зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що
винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин викладених у вироку доведена
повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 187 КК України, як вчинення нападу
з метою заволодіння чужим майном,

поєднаного із погрозою насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу(розбій).

Призначаючи покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують і
пом'якшують його покарання.

Як особа, ОСОБА_2 в силу ст. 89 КК
України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання,
ніде не працює, на обліку у лікаря
нарколога-психіатра не перебуває,
хворий на гіпертонічну хворобу І ст.,
має на утриманні матір похилого віку(а.с 49-52, 82).

Відсутність тяжких наслідків від
скоєного, спрямованість умислу
підсудного на заволодіння незначною грошовою сумою, характер стосунків між ним
і потерпілим (вони є родичами), суд визнає за обставини, що пом'якшують
покарання ОСОБА_2 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння суд визнає за обставину, що обтяжує його покарання.

Враховуючи дані, характеризуючи особу
підсудного, його сімейне положення та стан здоров'я, поведінку до вчинення
злочину, суд не вважає його схильним до вчинення злочинів взагалі.

З урахуванням всіх зазначених вище
обставин у сукупності, наявності
декількох обставин, які пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, думки потерпілого, який просив не призначати
підсудному суворе покарання, суд приходить до висновку про можливість
застосування положення ч. 1 ст. 69 КК України і призначення ОСОБА_2 більш
м'якого основного покарання, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 187 КК України,
у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити
попередній.

Судові витрати( а.с 45) покласти на підсудного.

Речові докази по справі(а.с 48)
підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із
застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - 2(два) роки обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком
законної сили ОСОБА_2 залишити підписку
про невиїзд з місця постійного проживання і

строк відбування покарання
відраховувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправного центрі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Науково-дослідного експертного-криміналістичного центру при УМВС України в
Сумській області ( р/р 0389 УДК в Сумській області, МФО 837013, код
25574892) 405 грн. 64 коп. за проведення трасологічної експертизи.

Речові докази: гіпсовий зліпок, в'язану шапочку та черевики
- знищити.

На вирок суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення всіма учасниками процесу.

Вирок є оригіналом і виготовлений
особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя