Справа № 591/1452/15-к
Провадження № 1-кс/591/393/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження від 20 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що у старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , на досудовому розслідуванні знаходилось кримінальне провадження за №0000066 від 19.02.2015 року , внесене до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.203-2ч.1 КК України, стосовно працівників СДСБЕЗ Глухівського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вказаним старшим слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження. За таких обставин, вважає винесену постанову незаконною та просить її скасувати,оскільки вона передчасна, а перевірка проведена поверхово, матеріали направити для проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржник і його адвокат подану скаргу підтримали, пояснювали, що в матеріалах, які надано прокуратурою, не міститься достатньо даних про те, що необхідно закрити кримінальне провадження відносно співробітників міліції, перевірка проведена поверхово, скаржник не допитаний, під час допиту він мав намір вказати слідству на свідків подій вчинення кримінального правопорушення співробітниками Глухівського МВ.

Старший слідчий прокуратури Сумської області, в судовому засіданні, на якому був присутній, пояснював, що ним проводилась ретельна перевірка вказаних фактів, скаржник викликався до органів досудового слідства однак не зявився, працівники Глухівського МВ допитані , рішення про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю в діях тих же працівників міліції складу кримінального правопорушення є цілком законним та таким, що відповідає вимогам закону та позиції Верховного суду України, яка викладена в п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, адвоката, слідчого, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №0000066 від 19.02.2015 року, дійшов наступного висновку:

Слідчим суддею встановлено, що упроваджені старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , на досудовому розслідуванні знаходилось кримінальне провадження за №0000066 від 19.02.2015 року , внесене до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.203-2ч.1 КК України стосовно працівників СДСБЕЗ Глухівського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За результатами перевірки 20.02.2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження у звязку з відсутністю в діях співробітників СДСБЕЗ Глухівського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 та ст. 364 ч.3 КК України.

Як зазначалось вище, єдиним мотивом для прийняття такого рішення стало те, що в результаті перевірки встановлено відсутність події кримінального правопорушення, об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення.

Проте з такою позицією не можна погодитись, виходячи з наступного:

Перелік підстав, для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, визначений ст. 284 КПК України . Зокрема, п.2 ч.1 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі установленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У конкретному кримінальному провадженні доказування здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті КК, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.

Таким чином, досудове розслідування може бути закінчено, якщо немає необхідності у проведені ще будь яких слідчих ( розшукових) або негласних дій( розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна із версій , які виникли, не залишилась неперевіреною. Тобто виконані усі вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обстави , які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000066 від 19.02.2015 року , внесеного до ЄРДР, слідчим повністю не вжито заходів, не проведено повністю слідчі чи процесуальної дії для встановлення наявності чи відсутності в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.203-2 та ст. 364 ч.3 КК України.

Позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень, про, що зазначив в своїй постанові старший слідчий як кваліфікацію дій співробітників ОСОБА_8 , в жодному разі не зводиться до того, що якщо в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.364,365 КК України, то це виключає наявність в діях особи складу іншого злочину, наприклад, злочину, передбаченого ст.203-2 КК України, і що при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.ст. 364,365 КК України не потрібно здійснювати перевірку та проводити розслідування в спосіб і порядок встановлений КПК України для зясування наявності в діях особи інших складів злочинів.

Натомість, в п.3 зазначеної Постанови вказано, що відповідальність за ст. ст.. 364, 365 КК настає лише за умови, що дії службової особи були зумовлені її службовим становищем і пов`язані з її владними чи службовими повноваженнями. Якщо такого зв`язку не встановлено, дії винного за наявності до того підстав можуть кваліфікуватися за статтями названого Кодексу, що передбачають відповідальність за злочини проти особи, власності, громадського порядку тощо.

Як вбачається з відмовних матеріалів , старшим слідчим опитані працівники міліції, зроблено посилання на пояснення свідків з іншого кримінального провадження які не допитувались по кримінальному провадженні №0000066 від 19.02.2015 року , внесеного до ЄРДР, сам ОСОБА_3 , не допитаний, слідчий посилається на його не явку на виклик до старшого слідчого, хоча доказів з приводу належного повідомлення слідчому судді надано не було.

За таких обставин, вважаю, що перевірка факту наявності чи відсутності в діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 та ст. 364 ч.3 КК України старшим слідчим проводилась поверхово, і тому твердження про відсутність в діях зазначених в постанові слідчого осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 та ст. 364 ч.3 КК України, - є необґрунтованими.

Враховуючи встановлені під час розгляду скарги обставини, вважаю, що винесена слідчим постанова від 20 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали - поверненню до прокуратури Сумської області для проведення додаткової перевірки, в ході проведення якої необхідно у відповідності до вимог закону вжити всіх передбачених законом заходів спрямованих на встановлення дійсних та об`єктивних обставин справи і забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження внесеного до ЄРДР.

Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого, слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_4 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 19.02.2015 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000066 від 19.02.2015 року повернути до прокуратури Сумської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1