УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі:

головуючого ОСОБА_10,
суддів ОСОБА_11 і ОСОБА_12,
за участю прокурора засудженого ОСОБА_13, ОСОБА_5,
розглянувши в судовому засіданні 28 травня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від

3 квітня 2014 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, судимого - вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 7 лютого 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 7 лютого 2011 року і ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією майна.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_6, щодо якого касаційні скарги не подані.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 5 січня 2012 року близько 17 години в с. Рядове Петрівського району Кіровоградської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, проник до житлового будинку по АДРЕСА_1, звідки таємно викрав речі та грошові кошти на загальну суму 3022, 75 гривень, спричинивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 22 лютого 2012 року близько 18 години, будучи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_6, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу зайшли у житловий будинок по АДРЕСА_2, де із застосуванням кухонного ножа, погрожуючи фізичною розправою, вимагали від потерпілої ОСОБА_9 гроші, при цьому завдавали їй удари руками по голові та тулубу і заволоділи мобільним телефоном «Самсунг» та зарядним пристроєм, а також золотими сережками потерпілої ОСОБА_8

За апеляцією прокурора вирок місцевого суду в частині призначення додаткового покарання засудженому ОСОБА_5 скасовано Апеляційним судом Кіровоградської області та постановлено свій вирок від 18 вересня 2014 року.

Цим вирком ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 7 лютого 2011 року і ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю. У решті вирок місцевого суду щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить вирок суду апеляційної інстанції змінити у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого внаслідок суворості. Зазначає, що при призначенні покарання судом не враховано визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримання своєї скарги, думку прокурора про залишення без задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та правильність кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, в касаційній скарзі засудженого не оспорюється.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, й навів у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.

Зокрема, суд узяв до уваги, що ОСОБА_5, будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, і у період іспитового строку черговий раз учинив нові корисливі злочини, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких.

Також судом ураховано негативну характеристику за місцем проживання засудженого, обтяжуючі покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння та щодо особи похилого віку.

Окрім того, судом обґрунтовано не визнано пом'якшуючими покарання обставинами - визнання вини, щире каяття, відшкодування шкоди потерпілим, з належним мотивуванням свого рішення.

Із урахуванням зазначених даних суд за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, призначив ОСОБА_5 покарання відповідно до вимог закону, і воно за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ураховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_5 та зміни судового рішення щодо засудженого, як про це ставить питання ОСОБА_5 у своїй касаційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових рішень, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12