Справа № 11-437 2007 року Головуючий в 1-й інстанції: Маринчак О.М.
Категорія: ст. 122 ч. 1 КК України Доповідач: Цугель І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007
року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Шершуна В.В., суддів Цугеля І.М., Лінника П.О., з участю прокурора Крохмалюк Л.Б., адвоката
ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок Дунаєвецького районного суду від 28 квітня 2007
року.

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця,
громадянина України, уродженця смт. Гриців Шепетівського району, мешканця
АДРЕСА_1, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на
утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого, -

засуджено за ст. 122 ч. 1 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК
України його звільнено від відбування покарання з

випробуванням із встановленням іспитового
строку 1 рік.

Міру запобіжного заходу залишено попередню - підписку про
невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 у відшкодування

матеріальної шкоди 3528 грн., у відшкодування моральної
шкоди - 15000

грн.

За вироком суду,
28 жовтня 2006 року біля 24 години в смт. Смотрич Дунаєвецького району, біля
кафе-бару „Сімбо", перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час
суперечки ОСОБА_2 умисно наніс удар ногою в праву ногу ОСОБА_3, спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що
призвели до тривалого розладу здоров'я.

В апеляції, як
вбачається з її змісту, захисник засудженого вважає вирок суду незаконним та
необгрунтованим в зв'язку з однобічністю і неповнотою судового слідства та невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи. Він аргументує це тим, що переконливих доказів вини
засудженого здобуто не було. Пред'явлене йому обвинувачення ґрунтувалось лише
не показах одного свідка та акті судово-медичної експертизи. Решта свідків вину
засудженого не підтверджують або свідчать на його користь. Позовні вимоги
потерпілого є необгрунтованими і не підтвердженими жодними доказами. Моральна
шкода в сумі 15000 грн. є нічим не виправданою. Крім того, потерпілий в дебатах вимагав лише стягнення
матеріальної шкоди. Таким чином на основі

2

викладеного
він просить скасувати вирок суду, а справу закрити за відсутності в діях ОСОБА_2
складу злочину.

Заслухавши доповідача, захисника, засудженого, які підтримали апеляцію, прокурора, який проти її задоволення, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляції, судова палата вважає, що вона задоволенню не
підлягає.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні злочину при наведених у вироку обставинах, за який його засуджено,
підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених в
судовому засіданні.

ОСОБА_2 винним себе не визнав, показав, що 26 жовтня 2006 року біля 20 год. він був в смт. Смотрич в кафе-барі „Сімбо", де також
знаходились його брат ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші
відвідувачі, в тому числі ОСОБА_3, ОСОБА_8 В барі він розпивав
спиртні напої. Після розмови із ОСОБА_7 біля 24
години він вийшов на вулицю, куди також виходили інші відвідувачі.

На вулиці він побачив, що його брат розмовляв з ОСОБА_3, а потім вони
схопили один одного руками за одяг і стали штовхатись та впали на землю. Після
цього він та Ясний підійшли і розтягнули їх. Ударів він
ОСОБА_3 в ногу не наносив. Потім ОСОБА_3 почав кричати, що в
нього болить нога. Йому допомогли дійти до автомобіля „Нива" і разом з ОСОБА_8потерпілий поїхав в лікарню. Винним
себе не визнає, оскільки ОСОБА_3 ногу він не ламав і його не бив.

Однак покази підсудного спростовуються наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 28 жовтня 2006 року біля 23 год. він разом з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходилися в кафе-барі „Сімба"
в смт. Смотрич. За сусіднім з ними столиком знаходились ОСОБА_2, ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші
відвідувачі. В кафе виникла суперечка між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, через деякий час після якої всі відвідувачі
вийшли на вулицю. На вулиці він попросив, що брати ІНФОРМАЦІЯ_2поводились в кафе
пристойно.

Потім до нього підійшов ОСОБА_2 і попросив відійти поговорити. Відійшовши від кафе, ОСОБА_2 намагався його вдарити рукою в
обличчя, але він відхилився, тоді вони схопили один одного за одяг на
грудях і почали шарпатись та штовхатись. Раптом він відчув сильний удар ззаду в праву ногу, від якого упав на землю. Лежачи
на землі він відчував сильний біль в нозі і
бачив, що над ним стояв ОСОБА_2., який його вдарив. Далі сутичка не продовжувалась, а його повезли в лікарню, де виявили, що
від удару в нього переламані кістки правої ноги.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_8, який бачив, що засуджений з розбігу ззаду вдарив у стрибку своєю ногою в праву ногу
потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 26 жовтня 2006 року близько 24 год. вона разом з ОСОБА_12 вийшла з приміщення кафе-бару
„Сімбо" в смт. Смотрич. Вийшовши, побачила, що
біля кафе сперечаються та штовхаються між собою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Біля них був ОСОБА_2, який вдарив ОСОБА_3. ногою
в праву ногу і вони впали на землю. Білоокий почав кричати, що в нього зламана
нога.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив факт суперечки між ним
та потерпілим, в ході якої вони шарпались, бились і впали на землю. Чи бив брат
потерпілого в ногу він не бачив. Особисто він потерпілого в ногу не бив.

Об'єктивно вина засудженого підтверджується висновком судово-медичної експертизи, згідно якого в потерпілого ОСОБА_3 виявлені
тілесні ушкодження у

3

вигляді закритого, косого,
гвинтоподібного перелому кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, гематоми правої гомілки та відносяться до
категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу
здоров'я.

Утворились дані тілесні ушкодження у результаті прокручування тіла на
опорній правій нозі після поштовху, удару.

В судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_13 підтвердив даний висновок, який
також об'єктивно підтверджується випискою з
історії хворобиНОМЕР_1 ОСОБА_3 Хмельницької обласної лікарні.

Всім цим доказам по справі у їх сукупності суд дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 1 КК
України.

Його посилання на те, що він не причетний до даного злочину на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються вищевказаними
доказами по справі.

Покарання ОСОБА_2 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Цивільний позов по справі вирішено правильно, у відповідності з вимогами розумності та справедливості, з урахуванням майнового
стану засудженого і реальної можливості відшкодування ним
завданої шкоди, з врахуванням характеру та обсягу заподіяних потерпілому матеріальних збитків та моральних страждань.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Вирок Дунаєвецького районного суду від 28 квітня 2007 року стосовно ОСОБА_2
залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого - без задоволення.