Справа № 1-446/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 року м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Побережного
В.Й.,

при секретарі Бачинській Л.П.,

за участю прокурора Попікіна
Р.Г.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Житомирі
кримінальну справу по обви­нуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., українця,
громадянина України, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимого; у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний неповнолітній ОСОБА_2, 14.06.2007 p., близько 17 год. 00 хв. знаходячись поблизу літньої сцени «Ракушка», розташованої в
парку культури та відпо­чинку ім. Ю.Гагаріна м.
Житомира, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спосте­рігає, таємно викрав мобільний телефон «Соні Еріксон
W-7001», вартістю 1500 грн.,
зі стартовим пакетом оператора мобільного зв»язку «Київстар», вартістю 50 грн., який на­лежить потерпілій ОСОБА_3, чим завдав їй матеріальну шкоду на загальну
суму 1550 грн. і з викраденим з місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в
інкримінованому злочині визнав повністю та суду показав, що 14.06.2007р. близько 17-ї год. він разом зі своїми друзями знаходилися біля літньої
сцени «Ракушка»
в парку ім. Ю.Гагаріна м. Жи­томира та спостерігали за
тренуванням дівчат, які танцювали на
сцені. Через деякий час хлопці разом з дівчатами відійшли від сцени, а він зайшов на сцену, де на одній з лавочок побачив мобільний
телефон «Соні Еріксон», який вирішив
викрасти. Скориставшись тим, що за його
діями ніхто не спостерігає, він викрав
даний телефон та відключивши його, за­ховав
у шкарпетку, після чого пішов на вул.
Черняхівського м. Житомира, де одному з
водії таксі продав викрадений мобільний телефон за 200 гривень, а гроші витратив на продукти харчування.

Підсудний ОСОБА_2 вину
усвідомив, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_2, його винність у вчине­ному також
стверджується зібраними по справі та дослідженими в ході судового засіданні
слідуючими доказами:

- заявою про злочин потерпілоїОСОБА_3 , в якій вона повідомляє про

викрадення її мобільного
телефону (а.с. 4);

- протоколом огляду місця події від 16.06.2007р., в ході якого було оглянуто при­

міщення літньої сцени «Ракушка», розташованої в
парку ім. Ю.Ггагаріна м. Житомира, з

якого 14.06.2007р. було
вчинено крадіжку мобільного телефону,
потерпілої ОСОБА_3 (а.с. 5);

- протоколом огляду речових доказів від 09.07..2007р., в ході якого було оглянуто

частину коробки від
мобільного телефону «Соні Еріксон W-7001», наданої
потерпілою

(а.с. 16);

- протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 13.08.2007 р. за участю ОСОБА_2, який на місцевості
вказав та пояснив про обставини викрадення ним мобільного телефону з приміщення
літньої сцени «Ракушка»
(а.с. 58-60).

Суд, оцінивши
зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукуп­ності
приходить до переконання, що винність
підсудного ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна, доведено повністю і кваліфікує його дії за
ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Кваліфікацію протиправних дій підсудного ОСОБА_2
досудовим слідством за ознакою повторності,
суд вважає невірною, оскільки він
є особою не судимою і згідно ч.4 ст. 32
КК України, в його діях відсутня
повторність, а тому його дії
перекваліфіковує за ч.1 ст. 185 КК
України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину під­судним ОСОБА_2,
дані про його особу, обставини
справи, що пом"якшують та обтяжують
покарання.

Злочин,
передбачений ст. 185 ч.1 КК
України, відноситься до категорії
середньої тяжкості.

До обставин, що
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2,
суд від­носить, - усвідомлення
ним вини, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди
потерпілій та вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не
встановлено.

Із-за таких обставин,
та враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_2 не суди­мий, представник
потерпілої не наполягає на суворості покарання,
суд вважає, що його виправлення
та перевиховання можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому оби­рає йому покарання, не пов»язане з позбавленням волі з
застосуванням положень ст. ст. 75,
76, 104 КК України.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілою
ОСОБА_3, то суд залишає його без
розгляду, оскільки представник
потерпілої відмовився від позовних вимог,
посилаючись на те, що підсудний
добровільно відшкодував завдану шкоду злочи­ном.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, перед­баченого ч. 1 ст.
185 КК України та за цим законом призначити йому покарання - 2(два) роки
позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75,
76, 104 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом одного року
іспитового строку не вчинить но­вого злочину і виконає покладені на нього
обов»язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та навчання, періодично
з»являтися в ці органи на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_2, до набрання вироком чинно­сті, залишити попередню, - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі,
- частину картонної коробки до мобільного телефону, (а.с. 17),
залишити у справі.

Вирок суду може бути
оскаржений і на нього може бути внесено апеляційне подання до Житомирського
апеляційного суду через Корольовський райсуд протягом 15 діб з мо­менту його проголошення.