АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/379/15-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/1076/15 ОСОБА_1
Категорія: Закон України «Про умовно- Доповідач: ОСОБА_2
дострокове звільнення»

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_8 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 16.04.2015р.,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Балаклійського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2015р. подання начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області №106 і голови спостережливої комісії Балаклійської районної Державної адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого до арешту АДРЕСА_1 , судимого:

1. 09.03.2005р. Київським районним судом м. Харкова за ст.186 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

2. 23.12.2005р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст.296 ч.4 КК України із застосуванням ст.72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

3. 12.12.2007р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.191 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850грн.

4. 31.03.2010р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.1 КК України із застосуванням ст.70, 72 КК України до 2 років позбавлення волі.

- 15.02.2011р.звільнений умовно-достроково на 11 місяців 11 днів;

5. 01.09.2011р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст.ст.187 ч.1, 185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

- 05.05.2014р. на підставі ст.82 КК України згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області замінено невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 22 дні на обмеження волі, зараховано в строк на підставі ст.58 КВК України, за правилами ст.72 КК України час слідування під вартою до виправного центру, а саме 8 днів,-

задоволено. ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 3 дні.

Згідно ухвали, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 виходячи з таких обставин.

Суд зазначив, що адміністрація Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області №106 звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що за час відбування покарання він має сумлінну поведінку та ставлення до праці. Характеризується позитивно. Має заохочення, стягнень немає. Прибув до установи 13.05.2014 року, відбув необхідну частину покарання, що є умовою для умовно-дострокового звільнення.

Суд вказав, що як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 умовно-достроково звільнений на строк 11 місяців 11 днів від невідбутої частини покарання знову вчинив умисні злочини, передбачені ст.187 ч1, ст.185 ч.2 КК України, за що його було засуджено 01.09.2011р. Ленінським районним судом м. Харкова на 4 роки позбавлення волі. Тому згідно положень ст.81 ч.3 п.3 КК України, ОСОБА_7 міг бути представлений до умовно-дострокового звільнення після фактичного відбуття ним не менш трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2014р. на підставі ст.82 КК України, невідбуту ОСОБА_7 частину покарання, 1 рік 1 місяць 22 дні позбавлення волі було замінено на більш м`яке покарання, обмеження волі, три четверті строку якого становить 10 місяців 3 дні.
Суд зазначив, що на даний час ОСОБА_7 відбув більше трьох чвертей встановленого строку більш м`якого покарання, а тому наявна передбачена ст.81 ч.3 п.3 КК України умова для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 за час відбування покаранні характеризується позитивно, має 8 заохочень, стягнень немає. На заходи виховного характеру реагує добре, робить для себе позитивні висновки щодо заняття на волі суспільно-корисною діяльністю та дотримання прийнятих у суспільстві правил поведінки. Регулярно відвідує колективні заходи, виявляє до них зацікавленість. Розкаюється у скоєному злочині. Мірі покарання, що призначена судом визнає справедливою. Районний суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з порушенням вимог кримінального та кримінально-виконавчого кодексів України. Постановити ухвалу про відмову в задоволенні подання Балаклійського виправного центру УДПтСУ в Харківській області №106 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України ОСОБА_7 .

Прокурор вказав, що як вбачається з історії судимостей ОСОБА_7 останній постійно переконував суд і адміністрації установ у своєму щирому каятті і виправленні, що враховувалось як пом`якшуюча обставина при винесені вироків та ухвалення інших судових рішень. У тому числі, умовно-дострокового звільнення.
Прокурор, зазначив що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2010р. ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення воля за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст.309 ч.1 КК України. 15.02.2011р. ОСОБА_7 звільнився умовно-достроково на строк 11 місяців 11 днів. Тобто, суд надавав можливість ОСОБА_9 для виправлення, застосувавши до засудженого положення ст.81 КК України.
Прокурор вказав, що через 4 місяці ОСОБА_7 , в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив умисні злочини проти власності, а саме розбій та крадіжку і за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.09.2011р. ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На думку прокурора, все це свідчить про виняткову зухвалість, антисоціальну спрямованість засудженого ОСОБА_7 небажання останнього ставати на шлях виправлення і перевиховання. Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про виправлення за період відбування вказаного покарання, а також те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, як це зазначено у поданні адміністрації установи.
Прокурор зазначив, що відповідно до вимог ст.154 ч.8 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням, або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`якого не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Прокурор звертає увагу на той факт, що відповідно до матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_7 було представлено до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через 07 місяців 25 днів після винесення ухвали Харківського районного суду м. Харкова від 05.05.2014р., про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, 01 рік 01 місяць 22 дні обмеження волі та направлено до Балаклійського виправного центру УДПтСУ в області №106. Таким чином, ухвала Балаклійського районного суду від 16 квітня 2015р. є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача; думку прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу; пояснення засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів, відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.154 ч.4 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

На відміну від інших видів звільнення особи від покарання та його відбування, при заміні покарання більш м`яким особа фактично не звільняється, а продовжує відбувати покарання, хоча й іншого виду, і не втрачає статус засудженого. Крім того, замінити можна лише те покарання, яке раніше вже було призначене обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст.82 ч.5 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання, в тому числі, у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.6 Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст.81 КК.

З аналізу вказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою та ставленням до праці доводить своє виправлення.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ст.154 ч.8 КВК України, однорічний строк встановлений цією статтею для представлення особи, у відношення якої було замінено покарання більш м`яким, до умовно-дострокового звільнення рахується з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі, така ухвала в матеріалах особової справи засудженого відсутня. Зазначена норма поширюється тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробовуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.

За таких обставин, застосування до засудженого, який став на шлях виправлення, заміни покарання більш м`яким, не може, у разі доведення останнім сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, закривати йому перспективу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання при настанні умов, передбачених ст.81 КК України.

Окрім цього, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також на момент розгляду відбув понад 2/3 фактичного строку покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що за 7 місяців 25 днів перебування у Балаклійському виправному центрі №106 є недостатніми для можливості оцінки поведінки засудженого ОСОБА_7 з підстав, визначених у ст.81 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, згідно характеристики ОСОБА_7 за період відбування покарання в Балаклійському виправному центрі №106 не допускав порушень режиму відбування покарання, має сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризується позитивно, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи. Стягнень немає, має 8 заохочень.
Також згідно висновку характеристики ОСОБА_7 довів своє виправлення і тому до нього доцільно застосувати умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст..81 КК України.
Колегія суддів, з урахуванням викладеного, прийшла до висновку, що жодних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою зміну або скасування ухвали, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 ч.2, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_8 залишити - без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 16.04.2015р. про звільнення ОСОБА_7 1986 року народження від відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 3 дні залишити - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: