Єдиний унікальний номер 448/414/15-к
Провадження № 1-кп/448/55/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

та перекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джалал-Абад Киргизької Республіки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , узбека, громадянина Киргизької Республіки, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого (перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу), непрацюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення в тому, що він умисно, за попередньою змовою групою осіб, зокрема з невстановленими досудовим розслідуванням особами, організував незаконне переправлення двох громадян Ісламської Республіки Афганістан Шадаб Валяд Нурахмад і ОСОБА_9 через державний кордон України в Республіку Польща та чотирьох громадян Ісламської Республіки Афганістан - Мохамад Давуд, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 через державний кордон України в Угорську Республіку, керував діями вказаних осіб та сприяв їх вчиненню наданням засобів переміщення, вказівками та порадами.

Так, у другій половині липня 2014р. ОСОБА_13 вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного переправлення через державний кордон України в Республіку Польща та Угорську Республіку шести громадян Ісламської Республіки Афганістан, представляючись ОСОБА_14 або ОСОБА_15 .

Відповідно до узгодженого з невстановленою слідством особою плану ОСОБА_13 повинен був організувати переїзд шести громадян Ісламської Республіки Афганістан з м.Києва до м.Львова, забезпечити їх житлом і продуктами харчування та в подальшому організувати їх переїзд на територію Закарпатської області, зокрема з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України в країни Європейського Союзу.

З цією метою ОСОБА_13 28.07.2014р. маршрутним таксі сполученням «Київ-Львів» із трьома громадянами Ісламської Республіки Афганістан - ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 прибули до м.Львова, де він (обвинувачений) поселив вказаних осіб в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , яку з цією метою попередньо винайняв ОСОБА_17 . Саме останній на прохання ОСОБА_4 29.07.2014р. біля залізничного вокзалу у м.Львові зустрів ще трьох громадян Ісламської Республіки Афганістан - Шадаб Валяд Нурахмад, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , котрих також поселив у тій же орендованій квартирі.

Далі за вказівкою ОСОБА_4 вказані шість громадян Ісламської Республіки Афганістан переїхали в орендовану обвинуваченим квартиру АДРЕСА_4 . В подальшому обвинувачений сам до них долучився та в період з 08 по 10 серпня 2014р. забезпечував групу нелегальних мігрантів продуктами харчування та проводив оплату за орендоване житло.

13.08.2014р. він же з метою незаконного переправлення через державний кордон з України в країни Європейського Союзу шести громадян Ісламської Республіки Афганістан зустрівся із невстановленими досудовим розслідуванням особами у м.Львові, яким надавав за допомогою телефонних дзвінків вказівки та поради щодо подальшого перевезення і передачі вищевказаних громадян Республіки Афганістан іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам з метою подальшого незаконного перетину державного кордону, а також організував транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким було перевезено чотирьох громадянам Ісламської Республіки Афганістан - Мохамад Давуд, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у м.Мукачево Закарпатської області та двох громадян Ісламської Республіки Афганістан - Шадаб Валяд Нурахмад і ОСОБА_9 у с.Шегині Мостиського району Львівської області.

14.08.2014р. двоє громадян Ісламської Республіки Афганістан - Шадаб Валяд Нурахмад і ОСОБА_9 , керуючись вказівками ОСОБА_4 , намагались незаконно перетнути державний кордон України пішим способом та перейти на територію Республіки Польща, однак цього ж дня були затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на території с.Шегині Мостиського району Львівської області, а четверо громадян Ісламської Республіки Афганістан - ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , керуючись вказівками ОСОБА_4 , намагались незаконно перетнути державний кордон України пішим способом та перейти на територію Угорської Республіки, проте були затримані 21.08.2014р. працівниками УСБ України в Закарпатській області та ІНФОРМАЦІЯ_3 на околиці дачного масиву м.Чоп Ужгородського району Закарпатської області.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

23.04.2015 року між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМС та ДПС управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині, передбаченому ч.2 ст.332 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з наданням іспитового строку в 1 (один) рік.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні злочину такий визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та на відповідність вимогам КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання та відсутності підстав для застосування додаткових покарань, які передбачені санкцією ч.2 ст.332 КК України.

Отже, підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

З огляду на наведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 23.04.2015р. між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМС та ДПС управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді застави слід залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.04.2015 року між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМС та ДПС управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік без покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави з відповідними обов`язками, що визначені в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.04.2015р. до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили предмет застави, а саме грошові кошти в сумі 97 440 грн., які 20.04.2015р. зараховані на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області №0789, відкритий в ГУ ДКСУ у Львівській області, , МФО 825014, - повернути заставодавцю ОСОБА_5 .

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили:

«___» ______________ 20___р.

Суддя ОСОБА_1