АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/763/2012 Номер провадження 11/1690/763/2012Головуючий у 1-й інстанції Микитенко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2012 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гонтар А.А.

суддів - Гавриша В.М., Корсун О.М.

з участю прокурора - Кашициної О.Є.

захисника адвоката ОСОБА_2

засудженої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_3 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2012 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Узбекінстану, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, ПП Корин, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4 б, раніше не судимий

- виправданий за ч.4 ст.190 КК України за відсутністю в його діях складу злочину;

- засуджений за ч.1 ст. 358 КК України (в редакції, яка діяла до 01.07.2011 року) до штрафу в сумі 510 грн.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнений від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України, уродженка радгоспу ЖОС Челябинської області Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженої, пенсіонерки, прож. ІНФОРМАЦІЯ_7 ас. Жуки Полтавського району і області, раніше не судима

- засуджена за ч.3 ст.358 КК України (в редакції, яка діяла до 01.07.2011 року) до штрафу в сумі 510 грн.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнена від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

Вирішене питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_4 будучи зареєстрованим як субєкт підприємницької діяльності-фізична особа, у період часу з 19.10.2006 року по 23.10.2006 року, перебуваючи за місцем роботи в орендованому приміщенні ПОКП АеропортПолтавського району і області, умисно, з метою подальшого використання ОСОБА_3, підробив, шляхом підписання та проставляння печатки, офіційний документ, що надавав право на отримання кредиту в АКІБ УкрСиббанк. А саме, довідку про доходи ОСОБА_3 від 19.10.2006 року куди було внесені завідомо недостовірні відомості про її основну роботу у ПП ОСОБА_4О.на посаді головного бухгалтера із 01.04.2006 року по 30.09.2006 року та її заробітну плату в сумі 7177,5 грн. щомісячно.

ОСОБА_3 у період часу із 23.10.2006 року по 24.10.2006 року, при оформленні кредитного договору № 0 від 24.10.2006 року у відділенні № 388 АКІБ Укрсиббанкупо вул. Красіна, 114 в м. Полтава, умисно використала завідомо підроблений офіційний документ, що надавав право на отримання кредиту, а саме довідку видану ПП ОСОБА_4О.про доходи ОСОБА_3Ю, від 19.10.2006 року, куди були внесені завідомо недостовірні відомості про її основну роботу у ПП ОСОБА_4О.на посаді головного бухгалтера із 01.04.2006 року по 30.09.2006 року та її заробітну плату в сумі 7177,5 грн. щомісячно.

Засуджена ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій стверджує, що суд призначив до розгляду кримінальну справу по обвинуваченню у вчиненні діянь, щодо яких ОСОБА_3 не було предявлено обвинувачення і в той же час не вирішив питання про призначення до розгляду справи за предявленим їй обвинуваченням за ч.3 ст.358 КК України. Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд визнав ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, за яким справа не призначалась до розгляду та відсутні висновки суду про наявність чи відсутність в її діях складу злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, за якими справа була призначена до розгляду. Вважає, що суд допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке виключало можливість постановленні вироку по справі. Просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржували.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду; засуджену ОСОБА_3, яка підтримала подану апеляцію та захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляції засудженої; думку прокурора Кашициної О.Є., яка заперечувала проти задоволення апеляції; перевіривши матеріали справи та доводи апеляції вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст.245 КПК України, у постанові про призначення справи до судового розгляду повинні бути зазначені: місце і дата її винесення, посада і прізвище судді, прізвище, імя і по батькові обвинуваченого, підстави призначення справи до розгляду, стаття Кримінального кодексу, за якою предявлено обвинувачення, та рішення з інших питань, повязаних з підготовкою справи до розгляду.

Як вбачається із змісту постанови від 20.12.2011 року про призначення справи до судового розгляду вона повністю відповідає вище зазначеним вимогам закону. Посилання апелянтки на те, що суд призначив до розгляду справу по обвинуваченню у вчиненні діянь, щодо яких не було предявлено обвинувачення не відповідає дійсності. Зокрема, у вступній частині постанови зазначено, що у попередньому розгляді розглядається справа за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.358 ч.3 КК України та ОСОБА_4 за 190 ч.4, 358 ч.1 КК України. Вище вказане обвинувачення, як щодо ОСОБА_4, так і щодо ОСОБА_3 повністю відповідає, як постановам про притягнення їх в якості обвинувачених, так і обвинувальному висновку.

Під час апеляційного розгляду справи, апелянтка не заперечувала, що органом досудового слідства вона обвинувачувалась у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Саме проти цього обвинувачення вона захищалась під час досудового слідства та в суді. Вироком суду вона засуджена саме за ч.3 ст.358 КК України. Обвинувачення за ч.4 ст.190 та ч.1 ст.358 КК України ОСОБА_3 не предявлялось. Тобто розгляд справи судом проведено в межах обвинувачення предявленого органом досудового слідства.

За таких обставин, допущена суддею в резолютивній частині постанови від 20.12.2012 року про призначення справи до судового розгляду технічна помилка щодо частини ст.358 КК України не має суттєвого значення. Тим більше, ця технічна помилка виправлена, що обумовлено в тексті постанови власноручно суддею.

Твердження апелянтки про те, що у вище зазначеній постанові нібито вказано, що вона обвинувачується за ч.4 ст.190 КК України взагалі не ґрунтується на матеріалах справи.

Таким чином, перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляції, колегія суддів не знайшла істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляції є безпідставними та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2012 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_5М ОСОБА_6