Справа № 1323/2515/2012
Провадження № 1/456/88/2013
ВИРОК

іменем України

"03" грудня 2013 р.

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого-судді
Бораковського В. М.

при секретарі
Проців І.В.

з участю прокурора
Пристаюка В.Б.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию справу
про обвинувачення:

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7., уродженця с.
Нариманово Самаркандської області,
Ресрубліка Узбекистан, жителя АДРЕСА_2,
татарина, громадянина України, з
професійно-технічною освітою, не
одруженого, не працює, раніше судимого:
21.06.2005р. Колегією суддів Судової палати
у кримінальних справах Апеляційного
суду Львівської області за ст.ст.15 ч.2, 115
ч.2 п.п. 1, 7, 8 КК України до 7 років
позбавлення волі,

-за ч.2 ст.186, ст. 395 КК України,

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8., уродженця м.
Стаханова Луганської області, жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
з професійно-технічною освітою, не
одруженого, не працює, раніше судимого:
23.01.2009р. Стрийським міськрайонний судом
Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років 3 місяців позбавлення
волі, 08.11.2011р. умовно-достроково
звільненого від відбування покарання;
22 лютого 2012р. Стрийським міськрайонний
судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК
України із застосуванням ст. 71 КК
України до 2 років одного місяця
позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 186 КК Україн -

встановив:

ОСОБА_2, будучи звільненим з місць
позбавлення волі, перебуваючи під
адміністративним наглядом, 21 січня 2012
року, з метою ухилення від
адміністративного нагляду, самовільно
залишив обране ним місце проживання за
адресою АДРЕСА_2, не повідомивши про це
Стрийський МВ ГУМВС України у
Львівській області, на реєстрацію не
з'явився, чим порушив адміністративний
нагляд, встановлений відносно нього
постановою Шевченківського районного
суду м. Львова терміном на 1 (один) рік,
передбачений ст.3, ст.5, ст.6, ст.10 Закону
України «Про адміністративний нагляд
за особами, звільненими з місць
позбавлення волі» від 1 грудня 1994 року.

Крім цього, ОСОБА_3 повторно та ОСОБА_2,
за попередньою змовою між собою, 05.02.2012
року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи на
вулиці Зеленій в м. Стрий Львівської
області, неподалік магазину «Гламур»,
вчинили відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), поєднаний із
насильством, яке не є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_4, а
саме: вчинили напад на останнього,
повалили на землю, силою утримували
його і відкрито викрали у нього
наступне майно: гроші в сумі 400 гривень,
гаманець чорного кольору вартістю 30
гривень, мобільний телефон марки
«Самсунг Дуос GT-С6712» вартістю 1399
гривень, карта пам'яті марки «Мікро СД»
об'ємом 1 Гігабайт, дві сім карти:
компанії «Київстар» вартістю 25
гривень, в якої залишку коштів на
рахунку не було, та «Лайф» вартістю 15
гривень, в якої в залишку коштів на
рахунку було 10 гривень, які були
вмонтовані в даний мобільний телефон,
завдавши потерпілому шкоди на загальну
суму 1929 гривень.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2
вину у пред'явленому йому
обвинуваченні за ст. 395 КК України
визнав повністю, і суду пояснив, що він
був попереджений про кримінальну
відповідальність за ухилення від
адміністративного нагляду, однак
свідомо покинув місце проживання і
переїхав жити до знайомого ОСОБА_5 в
с.Добряни Стрийського району
Львівської області.

Вину у пред'явленому обвинуваченні за
ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_2 не визнав та
суду пояснив, що 05.02.2012 року він
зустрівся на площі з ОСОБА_3, ОСОБА_6 Це
було близько 12 год. Вони всі разом
вирішили поїхати в с.Добряни, бо там мав
бути ОСОБА_7, який був винен ОСОБА_3
гроші. Приїхавши в село, вони пішли до
будинку ОСОБА_8, оскільки там проживав
ОСОБА_7, однак його там не було. Вони
почекали ОСОБА_7 там деякий час і
повернулися назад в м. Стрий, так і не
дочекавшись його. Будучи у ОСОБА_8 вдома
вони випили пляшку горілки. ОСОБА_6 весь
цей час була з ними. Він не вчиняв
даного злочину, потерпілого не знає.

Підсудній ОСОБА_3 вину у пред'явленому
йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК
України не визнав та суду пояснив, що
даного злочину він не скоював,
потерпілого перший раз побачив на
впізнанні, а вдруге в залі суду. 05.02.2012р.
до обіду він був в м. Стрию, а після
обіду разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яких
зустрів на площі, поїхав в с.Добряни
Стрийського району, де спочатку були в
ОСОБА_5, а потім від нього пішли до
ОСОБА_8 Там пробули близько 2 год.,
чекаючи на ОСОБА_7 Останній був винен
йому гроші, однак той не прийшов.
Почекавши ОСОБА_7 деякий час, вони
повернулися назад в м. Стрий. Спиртні
напої у ОСОБА_8 розпивали, випили
близько 0,5 л. горілки.

Вина підсудних у вчиненні ними
вищеописаних злочинів доводиться
зібраними на досудовому слідстві та
дослідженими у судовому засіданні
доказами:

-постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 30.11.2011р. (Т.2 а.с.8),
згідно якої ОСОБА_2 встановлено
адміністративний нагляд терміном на 1
рік;

-протоколом про обставини вчинення
злочину, передбаченого ст. 395 КК України
від 17.02.2012р. (Т.2 а.с.3), в якому ОСОБА_2
визнав та повністю погодився з тим, що
він порушив встановлені щодо нього
правила адміністративного нагляду;

-показами даними у судовому засіданні
потерпілого ОСОБА_4, який підтримав
дані ним на досудовому слідстві
показання і пояснив суду, що у неділю,
05.02.2013р., приблизно біля обіду, він йшов
по вулиці Зеленій від своєї дружини,
яка працює в кафе-барі. До нього
підійшов один з підсудних - ОСОБА_3,
спитав його, чи має він сигарети і
відтягнув його в сторону біля будинку,
після чого спитав його, чи має він
телефон, на що він відповів, що немає.
Вони підійшли до того місця, де стояв
ОСОБА_2, де його збили з ніг, давши
підніжку, і він впав на сніг лицем до
землі. Після того, як він впав, один з
підсудних тримав його за шию, щоб він не
зміг підняти голову, а інший обшукував
кишені. В ході цього обшуку у нього із
кишень штанів забрали мобільний
телефон «Самсунг Дуос GT-С6712», в якому
знаходилась карта пам'яті на 1 Гб, та дві
сім карти операторів «Київстар» та
«Лайф», та гаманець чорного кольору, в
якому знаходились гроші в сумі 400 грн.
Коли він лежав, його два рази удари
ногами по тулубу. Вони погрожували йому
фізичною розправою, якщо він
звернеться в міліцію. Тілесних
ушкоджень, синців не було, однак був
фізичний біль. Коли вони пішли, він
підняв голову, але їх вже не побачив.
Тоді він підняв чехол, в якому був
телефон і який викинули підсудні і
пішов до кафе-бару, де працювала його
дружина і звідти викликав міліцію, яка
приїхала до магазину «Сільпо», потім
він поїхав у відділок, щоб написати
заяву. На місце події виїжджали на
наступний день, на снігу залишилися
відбитки. Мобільний телефон йому
повернули через три дні після
проведення впізнання. При розмові із
свідком ОСОБА_7, той йому сказав, що йому
телефон для продажі дав хтось із
підсудних, хто саме він не памятає;

-протоколом огляду місця події від
14.02.2012р. (Т.1 а.с.4-6), в якому описано місце
вчинення підсудними відкритого
викрадення майна в потерплого ОСОБА_4;

-листом ПТ «Ломбард Пашковський СВ і
Хлівінський БЯ і компанія» (Т.1 а.с.11), з
якого вбачається, що 06.02.2012р. була
видана позика в сумі 500 грн. під заставу
мобільного телефону «Samsung Duos» модель
«GT-С6712» ІМЕІ НОМЕР_1 на ім'я громадянина
ОСОБА_7;

-постановою про проведення виїмки від
22.02.2012р. (Т.1 а.с.21) та протоколом виїмки
(Т.1 а.с.22), з яких вбачається що з ПТ
«Ломбард Пашковський СВ і Хлівінський
БЯ і компанія» проведено виїмку
телефону марки «Самсунг Дуос» модель
«GT-С6712» ІМЕІ НОМЕР_2 чорного кольору з
картою пам'яті об'ємом 1 Гігабайт марки
«Мікро СД»;

-протоколом пред'явлення предметів для
впізнання від 23.02.2012р. (Т.1 а.с.23-25), згідно
якого ОСОБА_4 серед запропонованих йому
для впізнання мобільних телефонів
вказав на телефон марки «Самсунг Дуос»
модель «GT-С6712» з шнурком синього
кольору, закріпленого в його лівому
верхньому куті, як на такий, що був в
нього відкрито викрадений 05.02.2012 року
близько 14 год. 30 хв.;

-протоколом огляду предметів (Т.1 а.с.27)
та постановою про визнання предметів
речовими доказами та про прилучення до
справи речових доказів (Т.1 а.с.27,28-29):
мобільного телефону марки «Самсунг
Дуос GT-C6712» чорного кольору серійний
номер НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та карти пам'яті
розміром 1x1 см, фірми «Мікро SD», чорного
кольору об'ємом 1Гб;

-протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 24.02.2012р. (Т.1 а.с.31-34), згідно
якого ОСОБА_4 серед запропонованих йому
для впізнання осіб вказав на ОСОБА_2 як
на того, хто 05.02.2012 року близько 14 год. 30
хв. відкрито викрав в нього майно;

-протоколом очної ставки від 24.02.2012р. (Т.1
а.с.35-36), під час якої потерпілий ОСОБА_4
розповів про обставини відкритого
викрадення у нього його майна 05.02.2012
року та зазначив, що він впевнений в
тому, що це вчинив саме ОСОБА_2 разом зі
своїм знайомим;

-протоколом очної ставки від 24.02.2012р. (Т.1
а.с.38-39), під час якої свідок ОСОБА_7
повідомив, що знає ОСОБА_2, як мужчину на
ім'я ОСОБА_9, прізвище йому невідоме.
Саме ОСОБА_9 06.02.2012р. в с. Добряни,
перебуваючи в будинку ОСОБА_8, разом ще
з одним чоловіком на прізвисько
«ОСОБА_3», запропонували йому здати
телефон в ломбард на його паспорт, що
він зробив і за що в ломбарді отримав 500
грн., які віддав чоловіку на прізвисько
«ОСОБА_3».

-протоколом очної ставки від 24.02.2012р. (Т.1
а.с.41-42), під час якої свідок ОСОБА_7
повідомив, що знає ОСОБА_3 як мужчину,
якого називають «ОСОБА_3», ім'я йому
невідоме. Саме «ОСОБА_3» 06.02.2012р. в с.
Добряни, перебуваючи в будинку ОСОБА_8,
разом з ОСОБА_9, запропонували йому
здати телефон в ломбард на його
паспорт, що він зробив і за що в
ломбарді отримав 500 грн., які віддав
чоловіку по кличці «ОСОБА_3»;

-протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 25.02.2012р. (Т.1 а.с.44-47), згідно
якого ОСОБА_4 серед запропонованих йому
для впізнання осіб вказав на ОСОБА_3 як
на того, хто 05.02.2012 року близько 14 год. 30
хв. відкрито викрав в нього майно;

-протоколом очної ставки від 25.02.2012р. (Т.1
а.с.48-49), під час якої потерпілий ОСОБА_4
розповів про обставини відкритого
викрадення у нього його майна 05.02.2012
року та зазначив, що він упевнений в
тому, що це вчинив саме ОСОБА_3 разом зі
своїм знайомим;

-довідками ПП ОСОБА_10 від 17.02.2012р. (Т.1
а.с.50,51), згідно яких вартість карти
пам'яті розміром 1 Гб фірми «Мікро СД»
на 05.02.2012р. становить 45 грн., вартість
одного стартового пакету компанії
«Лайф» на 05.02.2012р. становить 15 грн.,
вартість одного стартового пакету
компанії «Київстар» на 05.02.2012р.
становить 25 грн.;

-довідкою ПП ОСОБА_11 від 17.02.2012р. (Т.1
а.с.52), згідно якої вартість вживаного
чоловічого гаманця чорного кольору на
05.02.2012р. становить 30 грн.;

-показами свідка ОСОБА_6, яка суду
пояснила, що 05.02.2012р. вона зустрілась з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на площі в м. Стрию, і
вирішили поїхати в с.Добряни до
спільного знайомого ОСОБА_8 Там до них
приєднався ОСОБА_7 Випивши трохи
горілки, вони разом з ОСОБА_7 поїхали в
м. Стрий, щоб продати телефон. Оскільки
паспорт був лише у ОСОБА_7, то він і
пішов у ломбард. Вона та ОСОБА_12
залишилися стояли на вулиці. На
отримані за телефон гроші вони взяли
пляшку горілки та поїхали в с. Добряни
до ОСОБА_8 Їй невідомо, хто дав телефон
ОСОБА_7, чий він і скільки за нього дали
грошей;

-даними на досудовому слідстві, те
перевіреними в судовому засіданні
показами свідка ОСОБА_13, згідно яких
06.02.2012 року він був на робочому місці в
ломбарді, що знаходиться в АДРЕСА_3.
Приблизно в післяобідній час до
приміщення ломбарду зайшли двоє
невідомих йому мужчин, один з яких
середнього зросту, худої тілобудови
повідомив, що має бажання здати
мобільний телефон марки «Самсунг Дуос»
модель GT-С6712, ІМЕІ НОМЕР_2. Даний телефон
належить його другові, який був поруч з
ним, середнього зросту, повніший від
першого, та запевнив, що телефон не
крадений. Оглянувши даний телефон він
повідомив, що може надати позику за
нього в сумі 500 гривень. Мужчина
погодився і дав йому паспорт, виданий
на нього, а саме громадянина України
ОСОБА_7 серії НОМЕР_4, виданого
Стрийським МРВ УМВС України у
Львівській області. Він видав йому
позику в сумі 500 гривень за
вищевказаний телефон, після чого двоє
мужчин вийшли із приміщенні ломбарду.
Через деякий час від працівників
міліції він дізнався, що вищевказаний
телефон є викраденим у громадянина
ОСОБА_4;

-даними на досудовому слідстві та
перевіреними в судовому засіданні
показами свідка ОСОБА_8, згідно яких
06.02.2012 року, коли він перебував у своєму
будинку в с.Добряни, в нього гостювали
його знайомі - ОСОБА_2, якого називають
на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_3, якого називають
«ОСОБА_3», дівчина на ім'я ОСОБА_15. Також
був ОСОБА_7. Вони разом випивали в його
будинку спиртні напитки. Приблизно в
обідній час ОСОБА_2, ОСОБА_3, дівчина на
ім'я ОСОБА_15 та ОСОБА_7 поїхали в м.Стрий,
так як мали здати мобільний телефон.
Ввечері того дня він дізнався від
ОСОБА_7 про те, що йому ОСОБА_3
запропонував здати мобільний телефон
марки «Самсунг» з синім ремінцем на
його паспорт, так як він не мав свого з
собою та запевнив його, що даний
мобільний телефон належить йому. На
таку пропозицію ОСОБА_7 погодився та
вони вчотирьох поїхали в м. Стрий, де в
районі Залізничного вокзалу він здав
вищевказаний мобільний телефон в
приміщенні ломбарду на свій паспорт. За
нього отримав гроші в сумі 500 гривень,
які віддав ОСОБА_3. Після цього ОСОБА_3,
ОСОБА_2 і ОСОБА_15 пішли в місто, а ОСОБА_7
направився в сторону продуктового
ринку м. Стрия. Свідок в судовому
засіданні не допитувався, оскільки
відповідно до актового запису про
смерть №15 від 05.09.2013р. помер
ІНФОРМАЦІЯ_9;

-показами свідка ОСОБА_7, який суду
пояснив, що 06.02.2012р. перебуваючи у
будинку свого знайомого ОСОБА_8 в с.
Добряни Стрийського району, туди
зайшли підсудні з дівчатами. В будинку
вони розпивали спиртне, після чого
підсудний ОСОБА_3 покликав його в
сторону і сказав, що необхідно здати в
ломбард його телефон, оскільки він
немає свого паспорта. Він перепитав, чи
телефон не крадений, отримав відповідь
від підсудного ,що це телефон його і
вони поїхали в м. Стрий, де він на своє
ім'я здав у ломбард вказаний сенсорний
телефон. Отримані у ломбарді кошти у
сумі 500 грн. віддав ОСОБА_3 і той дав йому
50 чи 100 грн. за те, що він зробив і вони
розійшлись. Він давав покази про те, що
сам вчинив даний злочин, оскільки
боїться підсудних, так як вони йому
погрожують розправою і вбивством у
місцях позбавлення волі.

Зазначені докази є узгодженими між
собою, співпадають один з одним та
сумніву у своїй належності та
допустимості не викликають.

Суд не бере до уваги показання
підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що
відкритого викрадення майна у
потерпілого ОСОБА_4 вони не вчиняли і
розцінює дачу таких показань як форму
захисту з метою уникнути
відповідальності, оскільки вони
спростовуються наведеними вище
дослідженими доказами у справі, в тому
числі показаннями потерпілого ОСОБА_4,
в яких він як на досудовому слідстві,
так і в судовому засіданні підтвердив,
що саме підсудні відкрито викрали у
нього 05.02.2012р. близько 14 год. 30 хв. його
майно; показаннями свідка ОСОБА_6, в
яких вона як на досудовому слідстві,
так і в судовому засіданні підтвердила,
що 06.02.2012р. вона разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_7 їздили в м.Стрий, де останній
за своїм паспортом здав в ломбард
мобільний телефон; показаннями свідка
ОСОБА_13 про те, що 06.02.2012р. в
післяобідній час в ломбард прийшли
двоє невідомих йому мужчин, одному з
яких він надав позику в сумі 500 грн. за
телефон марки «Самсунг Дуос» модель
GT-С6712, ІМЕІ НОМЕР_2. Дана позика була
оформлена на паспорт цього мужчини.
Паспорт був виданий на ОСОБА_7;
показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що
06.02.2012р. приблизно в обідній час ОСОБА_2,
ОСОБА_3, дівчина на ім'я ОСОБА_15 та
ОСОБА_7, які відпочивали в його домі в с.
Добряни, поїхали в м.Стрий з метою здати
мобільний телефон. Потім зі слів ОСОБА_7
йому стало відомо, що здати телефон
йому запропонував ОСОБА_3. Даний
телефон було здано ОСОБА_7 в ломбард, де
на паспорт останнього була оформлена
позика в сумі 500 грн. Цю позику ОСОБА_7
віддав ОСОБА_3.

Показанням потерпілого ОСОБА_4, свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_6 суд
надає віру, оскільки вони є узгодженими
між собою, відповідають дійсним
обставинам справи та підтверджуються
сукупністю зібраних у справі доказів.

З наведених показів вбачається
корисливий мотив - заволодіння чужим
майном та корислива мета - незаконне
збагачення.

Суд критично відноситься до показань
свідка ОСОБА_14, даних ним в судовому
засіданні, згідно яких підсудні з 1
лютого 2012 року проживали в його домі в
с. Добряни протягом двох тижнів. Він
пригадує, що 5 лютого його дружина з
ОСОБА_6 готувала на кухні вареники, і
ніхто з дому не відлучався. 5 лютого він
з підсудними лагодив газову колонку,
яка знаходиться в нього в літній кухні.
Вони нікуди не виїжджали з 1 по 14 лютого.
Такі покази суд вважає спробою свідка
допомогти підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3
уникнути кримінальної
відповідальності за вчинений злочин
(грабіж), оскільки вони не відповідають
дослідженим в судовому засіданні
обставинам справи, та спростовуються
показами самих підсудних ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, з яких вбачається, що вони
05.02.2012р. в обідній час перебували в м.
Стрию; свідка ОСОБА_6, яка в своїх
показах зазначила, що 05.02.2012р.
зустрілася з підсудними в м. Стрию;
свідка ОСОБА_8, відповідно до яких
06.02.2012р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
в обідній час їздили в м. Стрий.

Таким чином суд вважає доведеним факт
вчинення ОСОБА_2:

-відкритого викрадення чужого майна
(грабежу), поєднаного з насильством, яке
не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, за попередньою змовою
групою осіб, тобто вчинення ним
злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК
України.

-самовільного залишення особою місця
проживання з метою ухилення від
адміністративного нагляду, а також
неприбуття без поважних причин на
реєстрацію, (порушення правил
адміністративного нагляду), тобто
вчинення ним злочину, передбаченого
ст.395 КК України.

Суд вважає доведеним факт вчинення
ОСОБА_3 відкритого викрадення чужого
майна (грабежу), поєднаного з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого,
вчиненого повторно, за попередньою
змовою групою осіб, тобто вчинення ним
злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК
України.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2
суд враховує характер та тяжкість
вчинених злочинів, фактичні обставини
справи, спосіб вчинення злочинів і його
мотиви, а також те, що підсудний вину у
вчиненні злочинів визнав частково, не
працює, раніше неодноразово судимий,
судимість у встановленому законом
порядку не знята або не погашена,
характеризується посередньо, на обліку
в лікаря нарколога та лікаря психіатра
не перебуває, шкоду потерпілому не
відшкодував, у вчиненому не розкаявся,
а тому суд вважає за необхідне
призначити підсудному покарання у виді
позбавлення волі в межах санкцій ч.2
ст.186, ст.395 КК України.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК
України до підсудного ОСОБА_2, із
врахуванням обставин справи, наслідків
та тяжкості скоєних злочинів, суд не
вбачає. Таке покарання, на думку суду,
буде необхідним та достатнім для його
можливого виправлення, перевиховання
та профілактики вчинення нових
злочинів.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_3
суд враховує характер та тяжкість
вчинених злочинів, фактичні обставини
справи, спосіб вчинення злочинів і його
мотиви, а також те, що підсудний вину у
вчиненні злочину не визнав, не працює,
раніше неодноразово судимий,
характеризується посередньо, на обліку
в лікаря нарколога та лікаря психіатра
не перебуває, шкоду потерпілому не
відшкодував, у вчиненому не розкаявся,
а тому суд вважає за необхідне
призначити підсудному покарання у виді
позбавлення волі в межах санкції ч.2
ст.186 КК України.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК
України до підсудного ОСОБА_3, із
врахуванням обставин справи, наслідків
та тяжкості скоєного злочину, суд не
вбачає. Таке покарання, на думку суду,
буде необхідним та достатнім для його
можливого виправлення, перевиховання
та профілактики вчинення нових
злочинів.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені
злочинів, передбачених ст. 395, ч.2 ст. 186
КК України і призначити йому покарання:

за ст. 395 КК України - у виді 6 місяців
арешту;

за ч.2 ст. 186 КК України - у виді 4 років
позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України
шляхом часткового складання
призначених покарань, остаточно
призначити ОСОБА_2 покарання у виді 4
(чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення
волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з часу його затримання, тобто
з 25.02.2012р. (Т.1 а.с. 69).

Запобіжний захід ОСОБА_2 взяття від
варту - до вступу вироку в законну силу
залишити без змін.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України і призначити йому покарання у
виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України,
враховуючи вирок Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 22.02.2012 р., призначити
остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом
часткового складання призначених
покарань у виді - 4 (чотири) роки 6 (шість)
місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3
рахувати з 22.02.2012р. (Т.1 а.с.85).

Речові докази (Т.1 а.с.28): мобільний
сенсорний телефон марки «Самсунг Дуос
GT-C6712» чорного кольору серійний номер
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та карта пам'яті
розміром 1x1 см, фірми «Мікро SD», чорного
кольору об'ємом 1Гб - повернути
потерпілому ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Львівської області
шляхом подання протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення
апеляції через Стрийський
міськрайонний суд Львівської області.

Вирок виготовлений у одному примірнику
та має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М.
Бораковський