Провадження № 1-кп/645/155/15
ВИРОК
Іменем України
01 квітня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене 26 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003704 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, судимого 15 грудня 2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,-
в с т а н о в и в:
18 жовтня 2014 року приблизно о 14.45 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля дитячого садка № 267 по пр.. Московському, 208/2 в м. Харкові, в ході розмови з ОСОБА_5 , 1991 р.н., дізнався про те, що у останнього є мобільний телефон «Samsung GT-E1080W», який ОСОБА_5 викрав у потерпілої ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи мету заздалегідь не обіцяного придбання та послідуючого зберігання майна, завідомого одержаного злочинним шляхом, придбав у ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung GT-E1080W», який в подальшому використовував для власних потреб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що при обставинах, викладених в обвинувальному акті, він заздалегідь не обіцяючи придбав у ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung GT-E1080W», який той викрав.

Суд, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину суд вважає доведеною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире розкаяння у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він по місцю проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не знаходиться. Інкриміноване діяння вчинив до повного відбуття покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2010 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавлення волі. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 8 місяців 3 дні.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесено до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів призначити обвинуваченому покарання, у вигляді арешту в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Зважаючи на те, що інкримінований злочин ОСОБА_4 вчинив до повного відбуття покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2010 року, при звільненні його умовно-достроково на 8 місяців 3 дні, згідно ухвали суду від 04 квітня 2014 року, - остаточне покарання призначається ОСОБА_4 за сукупністю вироків на підставі положень ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з перерахунком строку покарання з арешту на позбавлення волі із розрахунку за один день позбавлення волі 1 день арешту.

При цьому, суд враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в п. 26 постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами) про те, що суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли за останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно обрати у вигляді утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України і призначити йому покарання у вигляді 6 місяців арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2010 року у вигляді 2 місяців 5 днів позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 8 (восьми) місяців 5 (п`яти) днів позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту за даним вироком.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1