Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня
2007 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Ященко М.А., при секретарі - Шевченко Н.В., з участю
прокурора - Лазоренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кременчука Полтавської
області, українця, громадянина України, освіта повна середня, працюючого ПП
„Таксі - 055", одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, 1999
року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 cm. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 заподіяв потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої
тяжкості за наступних обставин:

23.04.2006 року близько 22:00 год.
на автостоянці, розташованій на території готелю „Кремінь" по вул.
Жовтневій, буд. 1 в м. Кременчуці, підсудний ОСОБА_1 умисно наніс удари кулаком
та ногою по різним частинам тіла потерпілому ОСОБА_2, заподіявши йому тілесні
ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, закритої черепно-мозкової
травми, забою головного мозку першого ступеню, перелому кісток носу, які за
ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як
такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Свою
вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_1 визнав частково та пояснив
суду, що 23.04.2006 року близько 08 - 00 год.
він залишив на автостоянці біля готелю «Кремінь» в м. Кременчуці свій автомобіль
«CHEVROLET AVEO» та попросив охоронця стоянки - потерпілого ОСОБА_2
нікому, в тому числі дружині підсудного, не дозволяти користуватися його
автомобілем, на що останній погодився. Того ж дня, близько 22-23 год. йому
зателефонувала його дружина та повідомила про те, що вона потрапила в дорожньо
- транспортну пригоду на їхньому автомобілі, який забрала зі стоянки. Підсудний
ОСОБА_1 поїхав на автостоянку та намагався вияснити навіщо охоронець надав його
дружині можливість користуватися автомобілем «CHEVROLET AVEO», після
чого між ними виникла сварка та почалася бійка, яку зупинили працівники
міліції. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 він не визнає. Крім визнання вини
підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю
підтверджується дослідженими та всесторонньо перевіреними судом доказами, які є
належними, допустимими та достатніми, а саме:

показаннями
в суді потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що він працює охоронцем на
автостоянці біля готелю « Кремінь». 23.04.2006 р. о 08-40 год.
на автостоянку заїхав на автомобілі «CHEVROLET
AVEO» підсудний
ОСОБА_1 Пізніше, близько 18-45 год. на автостоянку заїхало два автомобіля,
з яких вийшли два

чоловіка та дружина підсудного ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка . пред»явила технічний паспорт на автомобіль «CHEVROLET
AVEO» та
виїхала на ньому з автостоянки. Того ж дня, близько 21-50 год. до автостоянки
під»їхав автомобіль, з якого вийшов підсудний ОСОБА_1 Він схопив його за ліве
плече та вдарив в обличчя, наносив удари в область голови та ребер. Бійку
припинили працівники міліції, а потерпілого ОСОБА_2 відвезли до 3-ої лікарні*
де він перебував 23 дні на стаціонарному лікуванні, після чого проходив курс
лікування на стаціонарі в Центральній районній лікарні за місцем проживання
терміном 2 тижні. В результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_1 йому була
заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1700 грн., упущена вигода в розмірі 300
грн. та моральна шкода в розмірі 7 000 грн.;

показаннями в суді свідка ОСОБА_3, яка засвідчила, що дійсно 23.04.2007 р.
близько 19 - 00 год. вона
забирала автомобіль «CHEVROLET
AVEO» на
автостоянці біля готелю « Кремінь», але при цьому жодних документів охоронцю
вона не пред»являла. Після того, як вона потрапила в дорожньо - транспорту
пригоду, вони з чоловіком та його товаришем відбуксирували автомобіль на
стоянку, де між охоронцем та її чоловіком виникла сварка, після чого його
забрали працівники міліції;

показаннями в суді свідка ОСОБА_4,
яка засвідчила, що вона працює в готелі «Кремінь» менеджером готельного
господарства. 23.04.2006 р. близько 22-00 год.
їй зателефонувала жінка з сусіднього будинку та повідомила про те, що на
автостоянці біля готелю « Кремінь» відбувається бійка, вона покликала
охоронців, а коли вийшла на подвір»я, то побачила охоронця" автостоянки
-потерпілого ОСОБА_2 з закривавленим обличчям та запухлим оком;

показаннями в суді свідка ОСОБА_5,
який суду пояснив, що він є експертом в Кременчуцькому міжрайонному
відділенні СМЕ Полтавського обласного бюро СМЕ YQ3 Полтавської .
облдержадміністрації та проводив судово - медичне обстеження потерпілого
ОСОБА_2, в результаті якого в нього було виявлено струс мозку. На підставі
постанови слідчого про призначення судово - медичної експертизи від 12.07.2006
року ним була проведена експертиза, в якій було зафіксовано не струс, а забій
головного мозку, з урахуванням медичної документації, наданої потерпілим,
результати якої відображені у висновку № 1298 від 04.08.2006 р. Так, відповідно
до даного висновку потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження
середньої тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров»я.;

показаннями в суді свідка ОСОБА_6,
який показав в суді, що працює охоронцем НК «ДЖОС» . Працівники міліції
повідомили йому про бійку на автостоянці біля готелю « Кремінь» і він
направився на місце пригоди, де став свідком побиття потерпілого ОСОБА_2
підсудним ОСОБА_1;

Крім цього вина
підсудного ОСОБА_1 повністю підтверджується:

протоколом
огляду місця події від 24.04.2006 року, під час якого було встановлено місце та
обставини вчинення злочину (а.с.22);

протоколом очної ставки від 05.10.2006
р. між потерпілим ОСОБА_2 та
підсудним ОСОБА_1, яким підтверджується, що тілесні
ушкодження ОСОБА_2 в процесі боротьби наніс ОСОБА_1( а.с. 112-113);

висновком експерта №1298
від 04.08.2006 року,
яким

.
підтверджується, що потерпілому ОСОБА_2 заподіянні тілесні

ушкодження
середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий

розлад
здоров»я (а.с.42 -43); висновком
експерта №1321 від 08.08.2006 p., згідно якого показання
потерпілого ОСОБА_2, які він давав під час відтворення обстановки та
обставин події можуть відповідати даним судово -медичної експертизи ( а.с. 51);

протоколами допиту свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які підтвердили обставини
сварки та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 підсудним ОСОБА_1(
а.с. 58, 59-60,61,64,70, 73);

протоколами відтворення обстановки
і обставин події злочину від 07.08.2006 р. з участю потерпілого ОСОБА_2, який
на місці вчинення злочину відтворив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень
( а.с.45 - 48);

протоколами пред»явлення
фотознімків для впізнання, відповідно до яких свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 вказали на фото № 3, на якому зображений підсудний ОСОБА_1, як на особу,
яка наносила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 (а.с. 65, 68, 71);

витребуваною за
вимогою суду медичною
документацією, якою

підтверджується,
що в результаті дій підсудного потерпілому було

спричинено забій
головного мозку 1-го ступеня і він знаходився
на

стаціонарному
лікуванні більше, ніж 21 день, чим
підтверджується

наявність у
нього тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дані медичної
документації повністю підтверджують висновок

судово-медичного
експерта щодо ступеня тяжкості заподіяних діями

підсудного
потерпілому тілесних ушкоджень і суд вважає можливим

не наполягати на
проведенні призначеної постановою суду комісійної

судово-медичної
експертизи потерпілого в зв»язку-з відсутністю
у

нього
коштів на проведення МРТ
головного мозку, на
чому

наполягають експерти,
а також іншими
дослідженими судом

доказами в їх
сукупності.

Виходячи з
викладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного

ОСОБА_1 у заподіянні
тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_2

повністю
доведена.

Умисні
дії підсудного ОСОБА_1 по заподіянню тілесних ушкоджень середньої тяжкості
ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України

Вирішуючи
питання про обрання підсудному ОСОБА_1 міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, який відноситься
до злочинів середньої тяжкості, особу підсудного, який вперше притягується до
кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи, позитивно
характеризується за місцем проживання, утримує неповнолітню дитину.

Обставин,
які пом'якшують чи обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що підсудному
ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення
та попередження вчинення нових злочинів у виді обмеження волі на певний строк,
в межах санкції статті передбачаючої відповідальність за скоєне. Суд також
приходить до переконання, з урахуванням особи підсудного про можливість його
виправлення, без відбування призначеного покарання, з приміненням ст. ст. 75, 76 КК
України.

Підсудний підпадає під дію ст. 1 п. "б" Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року, проти застосування якої він не заперечує і
суд вважає необхідним звільнити його від призначеного покарання.

Вирішуючи питання про розв'язання заявленого потерпілим цивільного позову,
суд вважає необхідним його позовні вимоги в частині стягнення матеріальної
шкоди залишити без розгляду в зв'язку з ненаданням суду належних доказів, яким
б підтверджувались розмір заподіяної йому матеріальної шкоди. Позовні вимоги
потерпілого в частині стягнення моральної шкоди суд задовольняє частково,
виходячи з характеру та розміру заподіяних потерпілому моральних страждань,
ступеня вини підсудного та його матеріального становища.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, ст.1 п. „б" Закону України
„Про амністію" суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

Відповідно ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1 повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст. 1 п. „б" Закону України „ Про амністію" від
19.04.2007 року звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного судом основного
покарання.

Запобіжний захід
обраний ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без
розгляду, роз'яснивши йому право звернення до суду в порядку цивільного
судочинства, в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково:
стягнути на його користь з засудженого ОСОБА_1 3000 грн. моральної шкоди.

Речові докази по справі - вилучену за постановою суду
медичну документацію повернути власнику потерпілому та до медичних закладів з
яких вона вилучалась.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі
15 діб з часу проголошення.