Ухвала іменем україни 09 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком суду засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 28.01.2008 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 14 липня 2009 року умовно-достроково з Жовтоводської ВК №25 на не відбутий термін 11 місяців 17 днів;

20. 05. 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, постановлено вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2013 року - виконувати самостійно.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2014 року без змін.

За вироком суду ОСОБА_2 23 грудня 2013 року, в обідній час, знаходився в квартирі АДРЕСА_2, де спільно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та іншими особами розпивав спиртні напої. В цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виникла сварка, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_4 наніс два удари кулаками рук в обличчя засудженому, в результаті чого у останнього перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особливо неприязних відносин раптово виник злочинний намір направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_4, реалізуючи який ОСОБА_2 схопив ніж та наніс один удар в область грудної клітини, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв'язку з настанням смерті потерпілого. Останній помер від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 16:30 годині.

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_2 та доведеності вини, просить судові рішення змінити у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, пом'якшити йому покарання до 7 років позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, захисник зазначає, що обставин обтяжуючих вину засудженого під час судового розгляду не встановлено та не враховано, що його дії викликані протиправними діями самого потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання захисником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суд касаційної інстанції, згідно п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

В касаційній скарзі висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація його дій захисником не оспорюються.

В той же час, його доводи про суворість призначеного покарання засудженому, є не обґрунтованими.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як вбачається з судових рішень, призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який за місцем проживання та тримання під вартою в СІЗО м. Дніпропетровська характеризується задовільно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, має на утримані малолітню дитину 2010 року народження. Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнав повне визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

На думку колегії суддів, призначене засудженому ОСОБА_2 районним судом покарання, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, є обґрунтованим і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам статей 50, 65, 66 КК України.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції за аналогічними доводами захисника і засудженого про суворість призначеного покарання проводився у передбаченому законом порядку. Зміст ухвали цього суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для пом'якшення покарання ОСОБА_2, а відповідно і для зміни судових рішень та задоволення скарги захисника, тому у відкритті провадження за його скаргою слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року щодо останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7