№ 336/2207/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою (8 класів), неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2001 року за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до десяти років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі, зі слів обвинуваченого, в листопаді 2008 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання в два роки; вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2010 року за ст. ст. 309 ч. 1, 317 ч. 1 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 13 квітня 2012 року у зв`язку із відбуттям строку покарання,

обвинуваченого за ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення посягання проти життя людини та незаконні дії в сфері обігу наркотичних засобів, вчинив таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

Близько 19 години 20 хвилин 9 березня 2015 року обвинувачений, маючи умисел на крадіжку, з земельної ділянки під продуктовим магазином в будинку АДРЕСА_2 , скоїв таємне викрадення велосипеду «Віннер» в корпусі синьо-помаранчевого кольору, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у сумі 2717 грн. 17 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винність у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що в день, до якого відноситься подія злочину, прогулювався вулицею Куйбишева в м. Запоріжжі. Побачивши біля магазину «Продукти» на перехресті вулиць Куйбишева і Єрмака велосипед без догляду власника, вирішив його викрасти і реалізував свій намір, сівши на цей засіб і доїхавши на ньому до місця свого проживання. Залишивши велосипед вдома, знову повернувся до магазину, де побачив співробітників міліції, у зв`язку з чим зробив висновок, що міліціонери з`ясовують обставини викрадення велосипеду. Ввечері цього ж дня до нього додому з`явився дільничний інспектор і запропонував видати велосипед, якщо обвинувачений причетний до крадіжки. Обвинувачений надав співробітнику предмет викрадення, який міліціонер в багажнику свого автомобіля відвіз до райвідділу; обвинувачений також був доставлений до райвідділу в салоні цього ж автомобіля.

У вчиненні злочину щиро розкаявся.

Пояснив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій і жалкує, про те, що сталося. Приніс вибачення потерпілому в залі судового засідання.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні описаних дій підтверджується показаннями в суді потерпілого, який пояснив, що ввечері 9 березня 2015 року він направився до магазину, скориставшись велосипедом свого сина. Він залишив велосипед з правого боку від входу до магазину. Коли він заходив в приміщення, на вулиці знаходилось п`ятеро чоловіків. Вийшовши, він констатував зникнення свого велосипеду та побачив, що двоє з п`яти осіб відлучилися. Потерпілий, припустивши, що хтось з цих двох вчинив крадіжку, розпитав у чоловіків, які залишилися, де проживає кожен з них. Його співрозмовники повідомили , що скоріш за все до викрадення причетний саме обвинувачений, який проживає по АДРЕСА_3 , оскільки він має кілька судимостей. Цю інформацію потерпілий передав співробітникам міліції, яких одразу викликав до місця пригоди, а вночі йому зателефонували міліціонери і повідомили, що велосипед знайдений.

До доказів на користь обвинувачення відносяться досліджені судом:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з якого випливає, що свідок ОСОБА_6 , який знаходився біля магазину, що розташований в будинку № 241 по вул. Куйбишева в м. Запоріжжі, бачив в той день біля магазину і обвинуваченого (а. с. 15-16 т. 2);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення і фототаблиця до нього (а. с. 6-7 т. 2).

В силу ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників кримінального провадження інші докази при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суд погоджується з правильністю кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, враховує думку потерпілого про ступінь суворості покарання для обвинуваченого.

ОСОБА_4 , який має судимості за вчинення посягання проти життя людини та незаконні дії в сфері обігу наркотичних засобів, скоїв кримінально каране діяння середньої тяжкості.

Разом з цим у вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні істини, через повернення майна потерпілому шкоди від злочину не настало.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

З урахуванням згаданих обставин, а також позитивних характеристик винного, який має постійне місце проживання, думки потерпілого про можливість призначення несуворого покарання для винної особи, суд при призначенні покарання в межах санкції частини статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі вбачає можливість для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання винного, є рецидив злочинів, тобто наявність судимості за вчинення кримінально караного діяння, яке не охоплюється диспозицією статті обвинувачення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовий доказ велосипед «Віннер» в корпусі синьо-помаранчевого кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - підлягає поверненню потерпілому.

Витрати з проведення судової товарознавчої експертизи, відомості про які надані суду, у сумі 306 грн. 90 коп. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, що передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації; повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміни в місці проживання та роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили не змінювати.

Речовий доказ велосипед «Віннер» в корпусі синьо-помаранчевого кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - повернути потерпілому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави в особі управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області судові витрати з проведення судової експертизи в сумі 306 грн. 90 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1