Провадження 11-кп/792/301/13
Головуючий в 1-й інстанції Марцинкевич
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних
справ апеляційного суду Хмельницької
області у складі:

головуючого-судді Барчука
В.М.,

суддів
Вітюка В.Ж., Козачка С.В.,

з участю секретаря Молодої
І.О.,

прокурора
Павлишина В.І.,

потерпілої
ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

обвинуваченої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляційною
скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок
Хмельницького міськрайонного суду від
16 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького
міськрайонного суду від 16 жовтня 2013
року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та
жительку АДРЕСА_1, українку, громадянку
України, неодружену, з середньою
освітою, непрацюючу, раніше не судиму, -

засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 150
годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2950 грн.
та моральну шкоду в сумі 1500 грн.

Доля речових доказів вирішена у
відповідності до вимог ст.100 КПК
України.

За вироком суду ОСОБА_3 28 січня 2013
року в період часу з 18 год. 15 хв. по 20
год., перебуваючи в приміщенні магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований в
АДРЕСА_2, з корисливих мотивів, шляхом
вільного доступу, із службового
приміщення магазину таємно викрала
жіночу сумку чорно - коричневого
кольору, вартістю 500 грн., в якій
знаходився гаманець червоного кольору,
вартістю 350 грн., грошові кошти в сумі 450
грн., мобільний телефон марки «Нокіа
5250», вартістю 1200 грн., з карткою
оператора мобільного зв'язку
«Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку
якого було 25 грн., флеш карта пам'яті
об'ємом 2 Гб вартістю 100 грн., косметична
сумка, в якій знаходився крем для рук
«Мері Кей», вартістю 200 грн., чим
заподіяла потерпілій ОСОБА_1
матеріальної шкоди на загальну суму 2950
грн.

В поданій апеляційній скарзі
обвинувачена ОСОБА_3 просить вирок
скасувати, кримінальне провадження
закрити в зв'язку з відсутністю
достатніх доказів для доведення її
винуватості. При цьому вказує, що в день
вчинення крадіжки дійсно заходила в
магазин, однак нічого там не придбавши
пішла, поспішаючи за дитиною до
дитячого садочка, одягнена була в темну
куртку, і жодних речей під лівою рукою
не тримала. Крім того зазначає, що тюбик
крему не доводить її вини, оскільки на
ньому наявні подряпини на усій його
поверхні, а не тільки на задній, як
вказала потерпіла. Також посилається
на досліджений судом відеозапис з
камер спостереження, який на думку
обвинуваченої спростовує її вину,
оскільки на кадрах зафіксовано, що вона
дійсно підходила до приміщення, де
перебувала сумка потерпілої, але з
метою оглянути товар, що знаходився
поруч, а відходячи від нього на запису
видно, що крім своїх речей інших в руці
у неї немає.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
обвинуваченої та її захисника на
підтримку доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали провадження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга обвинуваченої підлягає до
часткового задоволення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у
вчиненому злочині при викладених у
вироку обставинах доведена зібраними
по справі та дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому
не визнала, показавши, що дійсно
увечері 28 січня 2013 року з метою купівлі
необхідного їй товару, вона заходила у
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2». Але у зв'язку з
відсутністю необхідного їй товару
залишила приміщення магазину.

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що
працює в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», який
розташований в АДРЕСА_2. 28 січня 2013 року,
перебуваючи на робочому місці, ввечері
виявила що з службового приміщення
зникла її сумка із майном. Окрім цього
пояснила, що в сумці знаходився крем
для рук «Мері Кей». Аналогічний крем
був і у її сестри, і для того, щоб не
плутати, на упаковці свого крему вона
видряпала позначення у виді цифри « 1».

Показання потерпілої підтвердила
її сестра ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_5 показала, що 28 січня
2013 року працювала на касі магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2», і бачила як до нього
зайшла ОСОБА_3, яка була одягнена у
чорну куртку, при цьому тримала пакет з
сумкою. Також бачила, як обвинувачена
швидко виходила з магазину, при цьому
щось тримала під лівою рукою.

Об'єктивно вина обвинуваченої
підтверджується протоколом огляду
місця події (а.с.28-29), у якому
зафіксовано обстановку вчиненого
злочину; з відеозапису вбачається, що
ОСОБА_3 дійсно заходила в службове
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2»;
протоколом пред'явлення речей для
впізнання згідно якого вбачається, що
потерпіла ОСОБА_1 впізнала крем для рук
«Мері Кей», добровільно виданий
обвинуваченою ОСОБА_3 (а.с.35-36) та іншими
матеріалами кримінального
провадження.

Всім зібраним доказам у їх сукупності
суд дав належну оцінку, вірно
кваліфікувавши дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
вирок суду в частині призначення
покарання обвинуваченій ОСОБА_3
підлягає зміні.

Відповідно до ст.65 КК
України, поряд із врахуванням тяжкості
злочину, особи винного та обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання,
засудженому має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для
його виправлення та попередження нових
злочинів.

Зокрема, судом не в повній мірі
враховано, що ОСОБА_3 вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, характеризується
задовільно.

Тому, при обранні покарання
апеляційний суд, враховуючи конкретні
обставини по справі, особу винної,
вважає за необхідне призначити
покарання в мінімальних межах санкції
ч.1 ст.185 КК України, за якою ОСОБА_3
обвинувачуються у виді 80 годин
громадських робіт.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_3 про її
непричетність до вчинення злочину, суд
оцінює критично, як такими, що дані з
метою уникнення кримінальної
відповідальності та спростовується
сукупністю доказів, зібраними та
дослідженими в судовому засіданні.

Не заслуговують на увагу і доводи
обвинуваченої ОСОБА_3 про невірне
вирішення судом цивільного позову про
стягнення на користь потерпілої ОСОБА_1
розміру матеріальної шкоди, оскільки
такий визначений з врахуванням
вартості викраденого майна.

Разом з тим посилання
обвинуваченої ОСОБА_3 про невірне
вирішення цивільного позову в частині
стягнення моральної шкоди є
обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» у позовній заяві
про відшкодування моральної шкоди має
бути зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Як вбачається з позовної заяви
потерпілої ОСОБА_1 будь - яких
обґрунтувань чи підтверджуючих
доказів у чому полягала така шкода,
позивачем не наведено (а.пр.62).

Тому, колегія суддів вважає, що в
задоволенні цивільного позову
потерпілої ОСОБА_1 в частині
відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

Підстав до скасування вироку, колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 408 КПК України,
колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 16 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_3
змінити.

За ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_3 призначити
покарання у виді 80 годин громадських
робіт.

В задоволенні цивільного позову
потерпілої ОСОБА_1 в частині
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 1500 грн. - відмовити.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня
проголошення судового рішення судом
апеляційної інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду

Хмельницької області
В.М. Барчук