Справа № 357/7748/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю прокурора -
Кандзьоби М.С.

захисника -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження, внесене в Єдиний реєстр
досудових розслідувань 27.02.2013 р. за
№0001431 щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Лаеквере, Естонія, естонця,
громадянина України, освіта середня, не
одруженого, маючого малолітню дочку
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
фактично проживаючого за
адресою:АДРЕСА_1, раніше судимого:

1) 19.02.1976 р. Білоцерківським районним
судом Київської обл. за ст. 141 ч.2, 17, 141 ч.2,
42 КК України (в ред.1960 р.) до 3 р. п/волі;

2) 24.03.1978р. Комсомольським районним
судом Полтавської обл. за ст. 81 ч.2, 17- 81
ч.2, 42, 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 5 р.п/
волі з конфіскацією ? майна;

3) 17.08.1984 р. Білоцерківським районним
судом Київської обл. за ст. 104 КК України
(в ред. 1960 р.)до 1 р. п/волі;

4) 18.11.1985 р. тим же судом за ст. 140 ч.3, 140 ч.4
КК України (в ред. 1960 р.) до 5 р. з
конфіскацією майна. 18.06.1987 р. на
підставі указа ПВС СРСР, в силу закону
про Амністію, ст.9-Е, невідбутий строк
скорочено на 1/3;

5) 13.12.1989 р. тим же судом за ст. 215-3 ч.1 КК
України (в ред. 1960 р.) до 1 р. п/ волі;

6) 08.09.1990 р. тим же судом за ст. 140 ч.2, 81
ч.3,43,26 КК України (в ред. 1960 р.) до 4
р.п/волі з конфіскацією майна;

7) 08.04.1997 р. тим же судом за ст. 140 ч. 4 КК
України (в ред. 1960 р.) до 8 р. п/волі з
конфіскацією майна. Вирок переглянуто
06.12.2001 р. Дніпровським районним судом м.
Херсона, рахується засудженим за ст. 185
ч.3 КК України (2001 р.) до 6 р. п/волі.
Звільнений 14.10.2002 р. по відбуттю
покарання;

8) 21.05.2007 р. Сквирським районним судом
Київської обл. за ст. 185 ч. 3,75,76 КК
України до 3 р. п/волі, від відбування
покарання звільнений з іспитовим
строком - 1 рік. 20.06.2008 р. звільнений від
відбування покарання в зв'язку з
закінченням іспитового терміну

9) 21.07.2011 р. Білоцерківським
міськрайонним судом за ч. 2 ст. 303,75,76 КК
України до 5 р. п/волі, від відбування
покарання звільнений з випробувальним
терміном 3 р.,-

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбачених ст.303 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи засудженим 21.07.2011 р.
Білоцерківським міськрайонним судом
за ч. 2 ст.303,75,76 КК України до 5 р. п/волі,
від відбування покарання звільненим з
випробувальним терміном 3 роки, в
період часу приблизно з початку грудня
2012 р. по 16 травня 2013 р. (момент
затримання) повторно займався
сутенерством, тобто забезпечував
діяльність повій ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по наданню
ними сексуальних послуг за грошову
винагороду. А саме: вчинював
звідництво клієнта безпосередньо з
повіями, які надавали останньому
послуги сексуального характеру,
охороняв повій за грошову винагороду в
сумі 50 грн. від кожної за день їх роботи,
яку періодично отримував від
виручених повіями коштів за зайняття
проституцією.

Наведені дії ОСОБА_2 вчинено за
наступних обставин:

Так, ОСОБА_2 на початку грудня 2012 р,
реалізовуючи свій злочинний намір на
особисте збагачення, вчинив дії, які
виразилися в сутенерстві щодо кількох
осіб, а саме знаходячись на
автомобільній трасі «Київ-Одеса»
неподалік від приміщення кафе
«Ювентус», що по вул. П.Запорожця в м.
Біла Церква, нехтуючи моральними
принципами суспільства, забезпечував
надання послуг сексуального характеру
повіями ОСОБА_4, ОСОБА_5, яким вказав, що
після надання ними послуг сексуального
характеру клієнтам, частину отриманих
за це коштів в сумі 50 грн. за день,
віддавати йому, а він при цьому буде
забезпечувати повіям охорону,
забезпечувати клієнтів та вирішувати
інші питання, які можуть виникати у їх
діяльності при занятті проституцією на
трасі Київ-Одеса в правоохоронних
органах. В разі відмови повій від умов
вказаних ОСОБА_2 останній погрожував
фізичною розправою.

В період з лютого 2013 р. по 16.05.2013 р.
грошові кошти у вказаній сумі - 50 грн. за
день роботи, за вказаних вище умов
ОСОБА_2 отримував і від повій ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні інкримінованих досудовим
слідством дій не визнав та пояснив
суду, що дійсно був засуджений 21.07.2011 р.
Білоцерківським міськрайонним судом
за ч. 2 ст. 303,75,76 КК України до 5 р. п/волі,
та звільненим від відбування покарання
з випробувальним терміном 3 роки, у
вказаний період - на початку зими 2012-2013
р. поїхав до знайомих повій на трасі
«Київ-Одеса» у своїх справах. Останні в
розмові повідомили, що працівник
міліції на ім'я ОСОБА_5 «кришує» їх
роботу. Бажаючи викрити та присікти
незаконну діяльність останнього,
звернувся до журналістів та часто:
декілька разів на тиждень, приїздив на
ділянку траси «Київ-Одеса» в районі
кафе «Ювентус» біля м. Біла Церква, де
дівчата-повії обслуговують клієнтів, і
сам користувався їх послугами, а також
хотів задокументувати незаконні дії
ОСОБА_5. Оскільки дівчата просили
допомоги, дійсно намагався охороняти
їх, обіцяв записувати номери
автомобілів, куди вони сідали до
клієнтів, однак не вважає це
сутенерськими діями.

Просив його виправдати та відшкодувати
збитки, завдані незаконними діями
працівників міліції: незаконним
затриманням, внаслідок чого в нього
погіршилось здоров'я.

Незважаючи на невизнання вини
обвинуваченим ОСОБА_2, суд вважає, що
його вина у вчиненні інкримінованих
слідством дій, повністю доведена
дослідженими в ході судового розгляду
доказами: показами свідків,
матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_5 ствердила суду, що з
осені 2012 р. займається проституцією на
трасі "Київ - Одеса" між автозаправкою
"Шелл" та кафе "Ювентус" по
вул.П.Запорожця в м.Біла Церква, де
займаються проституцією ще близько 10-15
жінок.

На початку зими 2012 р. до неї звернувся
ОСОБА_10 на прізвисько "ОСОБА_10", який
пропонував свої послуги охоронця,
зазначивши, що буде стояти на трасі і
контролювати, щоб клієнти не ображали
її, не забирали гроші і за це йому
необхідно платити 100 грн. за день
роботи, незалежно від кількості
клієнтів. Вона спочатку відмовилась,
однак оскільки ОСОБА_2 почав ображати
її та виганяти з місця, де вона стояла,
тягав її за одяг та штовхав, щоб
уникнути бійки вона погодилась йому
заплатити і в той вечір віддала йому 100
грн. ОСОБА_2 вказав, що з цього часу
вона повинна повідомляти його кожного
разу про вихід на трасу для зайняття
проституцією, щоб він міг вчасно
підійти, якщо виникнуть проблеми,
запевняв, що буде забезпечувати
охороною, має деякі зв'язки в
правоохоронних органах, щоб
розв'язувати деякі проблеми з міліцією,
а також вирішувати питання з
конкурентами на трасі.

В подальшому платила йому 50 грн. за
день, коли обслуговувала клієнтів на
вказаній ділянці автодороги. Інколи
ОСОБА_2 телефонував їй і сам пропонував
клієнтів, однак вона на його пропозиції
не погоджувалася і не їздила до них.

Свідок ствердила, що на відеозапису,
який продемонстровано в суді,
зафіксовано момент, коли вона
передавала ОСОБА_2 гроші як оплату за
можливість стояти та займатися
проституцією на вказаній ділянці
автодороги.

Свідок ОСОБА_11 ствердила суду, що з зими
2013 р. періодично займається
проституцією на трасі "Київ - Одеса" між
автозаправкою "Шелл" та кафе "Ювентус" і
приблизно на початку березня 2013 р. на
вимогу ОСОБА_10 платити 100 грн. за
ніби-то організовану ним безпеку її
роботи, вона відмовилася, однак
оскільки він їй погрожував, підставляв
ножа до шиї, погодилася платити 50 грн.,
що і робила періодично 3-4 рази на
тиждень.

Свідок ОСОБА_12 ствердила суду, що з
лютого 2013 р. приблизно 3-4 рази на
тиждень займається проституцією на
ділянці автотраси "Київ - Одеса"
розташованою між автозаправкою "Шелл"
та кафе "Ювентус" в м. Біла Церква і на
вимогу ОСОБА_2 платила останньому 50 грн.
за день роботи. Він обіцяв охорону,
безпеку її роботи та залагодження
можливих конфліктів, інколи пропонував
і знайомив з клієнтами. Якщо вона довго
не поверталася від клієнта, ОСОБА_2 їй
телефонував, цікавився чи все добре,
також записував номери автомобілів
клієнтів, куди вона сідала для
обслуговування останніх.

Свідок ОСОБА_7 ствердила суду, що з зими
2013 р. періодично займається
проституцією на ділянці автотраси
"Київ - Одеса" між автозаправкою "Шелл"
та кафе "Ювентус" в м. Біла Церква і на
вимогу ОСОБА_10 за ніби-то організовану
ним безпеку її роботи та залагодження
можливих конфліктів, платила йому
грошові кошти, коли обслуговувала
клієнтів, приблизно 3-4 рази на тиждень
по 50 грн.

При цьому ОСОБА_2 зазначав, що якщо вона
йому не буде платити вказану суму
грошей, то стояти на цій ділянці дороги
вона не буде, що особисто вона
сприймала як реальну погрозу. Вказану
оплату ОСОБА_2 здійснювали і інші жінки
-повії.

Свідок ОСОБА_6 ствердила суду, що в
грудні 2012 р. познайомилася з ОСОБА_2 під
час того, як почала займатися
проституцією на ділянці автотраси
"Київ - Одеса" між автозаправкою "Шелл"
та кафе "Ювентус". Останній вказав їй, що
це його територія і йому необхідно
платити 50 грн. в день роботи, інакше там
вона стояти не буде. При цьому ОСОБА_2
обіцяв охорону, інколи постачав
клієнтів. Вона погодилася на його умови
і особисто йому платила зазначену суму
грошей щоразу, як займалася
проституцією на цій ділянці автотраси -
близько 200 грн. на тиждень. Якщо
виникали конфлікти між самими повіями,
ОСОБА_2 їх вирішував.

Свідок ствердила, що номер телефону
клієнта ОСОБА_13, якого вона інколи
обслуговує, їй надав ОСОБА_2 Також
останній часто пропонував інших
клієнтів, при її згоді, надавав
останнім її номер телефону, або надавав
їй їх номер телефону.

Свідок ОСОБА_14 ствердила суду, що
займається проституцією на ділянці
автотраси "Київ - Одеса" між
автозаправкою "Шелл" та кафе "Ювентус" і
з ОСОБА_2 познайомилася саме там.
Останній майже постійно там
знаходився, охороняв повій, які на цій
ділянці займалися проституцією,
записував номери автомобілів для їх
безпеки, за що вони платили йому гроші.
Вона особисто грошей ОСОБА_2 не платила.

Свідок ОСОБА_15 ствердила суду, що
близько 2 років назад стала займатися
проституцією на ділянці автотраси
"Київ - Одеса" між автозаправкою "Шелл"
та кафе "Ювентус". При цьому інші повії
повідомили їй, що про оплату за
можливість працювати на цій ділянці
дороги та охорону, необхідно
домовлятися з ОСОБА_2 Останній
поставив умову оплати - 30% від
заробленої суми 1 раз на тиждень. Вона
погодилася, він надав їй презервативи,
пропонував клієнтів, однак, коли через 3
дні ОСОБА_2 на вказаній ділянці дороги
не було, а її в цей час побили, вона
відмовилася йому платити і пішла на
іншу ділянку дороги - далі за кафе
«Ювентус».

Взимку у неї виник конфлікт з повією
ОСОБА_6, внаслідок чого вони побилися.
ОСОБА_2 дійсно приходив до неї (ОСОБА_15)
з'ясовувати цей конфлікт, при цьому
погрожував.

Свідок ОСОБА_16 ствердила суду, що з
грудня 2012 р. займається проституцією
на ділянці автотраси "Київ - Одеса" між
автозаправкою "Шелл" та кафе "Ювентус".
ОСОБА_2, який є батьком народженої нею
23.04.2012 р. дочки ОСОБА_3, постійно також
там перебував. Він надавав їй та іншим
повіям клієнтів, забезпечував охорону
та безпеку від агресивних клієнтів,
надавав презервативи. Повії платили
ОСОБА_2 гроші. Вона особисто йому кошти
не платила.

Свідок ОСОБА_13 ствердив суду, що інколи
користувався секс послугами і в
березні 2013 р. телефонував чоловіку на
ім'я ОСОБА_2 на телефонний номер НОМЕР_1,
який погодився допомогти в наданні
послуг повії і дійсно через 10 хв. йому
(ОСОБА_13) передзвонила жінка на ім'я
ОСОБА_6, з якою він домовився на зустріч.
В подальшому з вказаною жінкою - ОСОБА_6
вже домовлявся про зустрічі сам.

Свідок ОСОБА_9 ствердив суду, що ОСОБА_2,
якого знає, як колишнього сусіда, при
зустрічі в м. Біля Церква пропонував
для розваги дівчат, однак він цим не
скористався.

ОСОБА_17 - бувша співмешканка ОСОБА_2,
ствердила суду, що восени 2012 р. ОСОБА_2 у
справах їздив в м. Суми і повернувся до
м. Біла Церква в 20-х числах грудня 2012 р.

Свідок ОСОБА_18 дав суду аналогічні
свідчення.

Крім цього, вина ОСОБА_2 стверджується:

= заявою ОСОБА_5 від 21.03.2013 р. про
притягнення до відповідальності
чоловіка на ім'я ОСОБА_5, який
займається сутенерством.

= аналогічними заявами ОСОБА_7 від
21.05.2013 р.; ОСОБА_8 від 22.05.2013 р., ОСОБА_6

= рапортом ст. о/у Білоцерківського МВ
ОСОБА_19 про зайняття ОСОБА_20
сутенерством та наявністю у
користуванні останнього мобільного
телефону з НОМЕР_2.

= даними, що містяться у протоколі
затримання особи, підозрюваної у
вчиненні злочину від 16.06.2013 р., згідно
якого, під час проведення особистого
обшуку ОСОБА_2 було виявлено та
вилучено: візитку, банківську картку
банку «Аваль», паперові бирки з
рукописними записами номерів
телефонів, імен, гроші в сумі 47 грн.,
копія паспорту ОСОБА_21, розкладний ніж,
аркуші паперу з різними текстами, в т.ч.
«ОСОБА_24 ОСОБА_25 ОСОБА_9 секс послуги
АДРЕСА_3», копія свідоцтва про
народження ОСОБА_10, три мобільні
телефони марки «Нокія 3200», «Самсунг
С120», «Нокія», 5 капсул померанчового
кольору.

Зазначені предмети були оглянуті,
визнані речовими доказами та долучені
до матеріалів кримінального
провадження (а.с.105-123 т.1)

Даний протокол приймається судом як
допустимий доказ, оскільки він
складений слідчим відповідно до вимог
КПК України, підписаний усіма її
учасниками без зауважень.

= даними, що містяться в протоколі про
результати проведення негласної
слідчої(розшукової) дії - спостереження
за місцем - 19 квітня 2013 р. в період часу з
14 год. 30 хв. до 21 год. 30 хв. 21.03.2013 р., з 15
год. до 22 год. 22.03.2013 р., з 15 год. до 22 год.
27.03.2013 р. та з 15 год. до 22 год. 15.04.2013 р. на
відрізку траси сполученням
«Київ-Одеса»,біля АЗС «Шел»,
розташованому по вул. П.Запорожця, 377-А в
м. Біла Церква, якими встановлено, що
ОСОБА_2 постійно у вечірній час
знаходиться на даному відрізку, де
також перебували жінки, які надають
інтимні послуги - ОСОБА_5, ОСОБА_23,
ОСОБА_6. Також зафіксовано, що ОСОБА_2 з
невідомим чоловіком підходить до повій
і після короткої розмови, останні
передавали йому речі, схожі на грошові
купюри.

Диск з відповідним записом було
переглянуто в суді. (а.с.125-128 т.1)

Даний протокол приймається судом як
допустимий доказ, оскільки він
складений слідчим відповідно до вимог
КПК України, підписаний усіма її
учасниками без зауважень.

Даними, що містяться в протоколі
пред'явлення особи для впізнання за
фотознімками від 23.05.2013 р., згідно якого
ОСОБА_5, в присутності понятих, впізнала
на фотознімку під №1 особу на ім'я
ОСОБА_5, як того, хто займався стосовно
неї сутенерством (а.с.129-130 т.1)

= даними, що містяться в протоколі про
результати проведення негласної
слідчої(розшукової) дії - «зняття
інформації з транспортних
телекомунікаційних мереж» від 22.05.2013 р.,
якими встановлено, що в період з 25.04.2013
р. по 16.05.2013 р. шляхом зняття інформації
з абонентського номера НОМЕР_3 ОСОБА_2
контролював роботу повій, виконував
роль посередника між останніми та
клієнтами. Наведене стверджене
роздруківкою розмов (а.с.230-241 т.2) та
аудиозаписом на диску, який прослухано
в суді.

Даний протокол приймається судом як
допустимий доказ, оскільки він
складений слідчим відповідно до вимог
КПК України, підписаний усіма її
учасниками без зауважень.

Оцінюючи всі встановлені та досліджені
докази в їх сукупності, суд рахує, що в
судовому засіданні беззаперечно
встановлено, що ОСОБА_2, будучи раніше
судимим за втягнення особи в заняття
проституцією та сутенерство, повторно
вчинив сутенерство щодо кількох осіб,
тобто забезпечував діяльність повій
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
по наданню ними сексуальних послуг за
грошову винагороду. При цьому
вчинював звідництво клієнтів з
повіями, які надавали останнім послуги
сексуального характеру, охороняв
повій за грошову винагороду, яку
періодично отримував від виручених
повіями коштів за зайняття
проституцією.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він не
вчиняв сутенерство, а лише охороняв
повій та намагався викрити та присікти
незаконну діяльність працівників
міліції, які «кришували» повій, суд
розцінює критично, як спосіб захисту,
оскільки вказане спростовується
вищенаведеними доказами.

У суду немає будь-яких підстав не
вірити показам допитаних в суді
свідків : повій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інших, які
категорично ствердили, що ОСОБА_2
вчинював звідництво клієнтів з
повіями, які надавали останнім послуги
сексуального характеру, охороняв
повій за грошову винагороду, надавав
презервативи. Вказані покази логічні,
послідовні та узгоджуються як між
собою так і з вищезазначеними
дослідженими матеріалами в справі.

Вказані дії ОСОБА_2 вчиняв в період
іспитового терміну, будучи звільненим
від визначеного судом покарання за
вчинення аналогічного злочину, тобто
добре розумів про можливі наслідки
вказаних дій.

Таким чином, дослідивши та оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про доведеність винуватості ОСОБА_2 у
повторному вчиненні сутенерства, тобто
забезпеченні діяльності повій по
наданню ними сексуальних послуг за
грошову винагороду та кваліфікує її
дії за ч.2 ст.303 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання
ОСОБА_2, суд у відповідності до ст. 65 КК
України враховує, що ОСОБА_2 раніше
неодноразово судимий, вчинив тяжкий
злочин, особу обвинуваченого, який не
працює (а.с.145-146 т.2), не одружений (а.с.144
т.2), має малолітню дочку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.216 т.2), на обліку у
лікаря психіатра та на обліку у лікаря
нарколога не перебуває (а.с.149 т.2), за
місцем проживання характеризується
посередньо (а.с.159 т.2), злочин вчинив під
час іспитового строку, не відбувши
покарання за попереднім вироком (а.с.
152,154-158 т.2).

Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_2 є наявність тяжкого
захворювання - десимінованого
туберкульозу обох легень з розпадом та
бацило виділенням (а.с.141-143 т.2)

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченому, є рецидив злочину -
ОСОБА_2 має судимості, які не погашені у
встановленому законом порядку.

З урахуванням ступеня тяжкості,
обставин злочину, його наслідків, даних
про особу обвинуваченого ОСОБА_2, суд
вважає за необхідне призначити йому
покарання в межах санкції статті, якою
передбачене покарання за вчинений
злочин, у виді позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до
покарання за даним вироком необхідно
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Білоцерківського
міськрайонного суду від 21.07.2011 р.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові
докази у провадженні:

= візитку, паперові бирки з рукописними
записами номерів телефонів, імен,
розкладний ніж, аркуші паперу з різними
текстами - необхідно знищити;

= гроші в сумі 47 грн., копію паспорту
ОСОБА_21, копію свідоцтва про народження
ОСОБА_10, три мобільні телефони марки
«Нокія 3200», «Самсунг С120», «Нокія», 5
капсул померанчового кольору.
банківську картку банку «Аваль» -
необхідно повернути ОСОБА_2

Процесуальні витрати у кримінальному
провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373- 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 303 КК
України та призначити йому покарання
у виді 5(п'яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до покарання за
даним вироком частково приєднати
невідбуту частину покарання за
вироком Білоцерківського
міськрайонного суду від 21.07.2011 р. і
остаточно до відбуття ОСОБА_2 визначити
покарання - 5(п'ять) років 6 (шість)
місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з 16.05.2013 р.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання
вироком законної сили залишити
попередній - тримання під вартою в
СІЗО-13 УДПС України в м. Києві та
Київській області..

Речові докази: візитку, паперові бирки
з рукописними записами, розкладний ніж,
аркуші паперу з різними текстами -
знищити;

= гроші в сумі 47 грн., копію паспорту
ОСОБА_21, копію свідоцтва про народження
ОСОБА_10, три мобільні телефони марки
«Нокія 3200», «Самсунг С120», «Нокія», 5
капсул померанчового кольору,
банківську картку банку «Аваль» -
повернути ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 30 діб після отримання
копії вироку - обвинуваченим ОСОБА_2, та
протягом вказаного терміну з моменту
проголошення вироку - іншими
учасниками процесу.

Суддя:
Н. В. Бобкова