В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-295/10

05.11.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Заїки Г.М., за участю секретаря Бакалович І.Є., прокурора Кулик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні маючого одну неповнолітню дитину, раніше несудимого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв. З , - за ст.ст. 271 ч. 1, 172 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 Д-П., працюючи приватним підприємцем,

виступаючи як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, що займається виробництвом столярних виробів, яке належить до робіт з підвищеною небезпекою, будучи зобов'язаним дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, визначених Законом України «Про охорону праці» та Правилами охорони праці в деревообробній промисловості, несучи при цьому відповідальність за життя та здоров'я працівників, які виконують дану роботу, протягом тривалого часу умисно порушував дані правила та вимоги, чим створив загрозу загибелі людей та настання тяжких наслідків у вигляді спричинення травм для працівників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону праці» від 22 листопада 2002 року зі змінами і доповненнями, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Статтею 13 даного Закону визначено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст. 18 цього Закону працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж та навчання з питань охорони праці. Не допускаються до роботи працівники, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Пунктами № 3.2.1, 3.2.2, 6.3.12, 6.3.45, Тгі.7, 7.4.6 Правил охорони праці в деревообробній промисловості, затверджених Наказом Держнаглядохоронпраці від 31 січня 2005 року № 20 передбачено, що небезпечні зони на всіх верстатах, машинах, механізмах, що експлуатуються на підприємстві, мають бути обладнані захисними огородженнями, пристроями і засобами, що запобігають можливості контакту працівника з рухомими частинами верстата. Захисні огородження мають відповідати вимогам державних стандартів ГОСТ 12.2.003-91 «Обладнання виробниче. Огородження захисні» із зміною (ГОСТ 12.2.062-81). Зони робочих частин різальних інструментів деревообробних верстатів (пилки, ножі, фрези тощо) мають закриватися автоматично діючими захисними засобами, що відкриваються під час проходження матеріалу, який обробляється, або нерухомими огородженнями, зблокованими з пусковими і гальмівними пристроями. Робоча частина щілини ножової головки фугувальних верстатів повинна бути закрита віяловим огородженням, яке має бути зблоковане з пусковим та гальмівним пристроями верстата. У разі відведення віялового огородження за межі ножової головки верстат повинен автоматично вимикатися. Нормативні акти з охорони праці, що діють на підприємстві, мають опрацьовуватись та затверджуватись відповідно до Порядку опрацювання і затвердження власником нормативних актів про охорону праці, що діють на підприємстві, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 21 грудня 1993 року N 132 та інших актів з охорони праці. Працівники, які приймаються на постійну чи тимчасову роботу і при подальшій роботі, відповідно до вимог Типового положення про порядок проведення навчання, мають проходити на підприємстві навчання в формі інструктажів з питань охорони праці.

Однак, будучи зобов'язаний дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, ОСОБА_1 протягом тривалого часу, використовуючи працю працівників, в порушення вищевказаних статей та пунктів Закону України «Про охорону праці», Правил охорони праці в деревообробній промисловості, не маючи відповідного дозволу Територіального управління Держгірпромнагляду по Житомирській області на виконання робіт з підвищеною небезпекою, не забезпечив відповідність умов праці найманих працівників даним нормам закону, не забезпечив їх навчання, не провів з ними інструктаж з охорони праці, не забезпечив їх належними та безпечними умовами праці, що призвело до травмування одного із найманих працівників.

Так, 4 грудня 2009 року о 15 годині 30 хвилин в цеху приватного підприємця ОСОБА_1, розташованого за адресою: м. Бердичів вул. Шонтковського, 7-а, столяр ОСОБА_2 в робочий час, в ході виконання своїх трудових обов'язків, під час виготовлення столярного виробу та використання фугувального верстату ФС-4, який був без захисного огородження та іншого засобу захисту, отримав травму лезами фуганку вказаного верстата, що призвело до травматичного відриву 3, 4, 5 пальців лівої кисті ОСОБА_2, тобто тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Крім того, ОСОБА_1, діючи умисно, в порушення вимог статі 97 Кодексу законів про працю України, в травні 2009 року в односторонньому порядку прийняв рішення з питань оплати праці, що погіршило умови, встановлені законодавством, а саме працівнику ОСОБА_2, який працював за трудовим договором від 17 жовтня 2001 року на повну ставку, зменшив посадовий оклад з суми 700 грн. на суму 261 грн.

Внаслідок таких дій, в період з травня 2009 року по грудень 2009 року ОСОБА_2, фактично працюючи повний робочий день, по документах рахувався на неповну ставку.

Після отримання ОСОБА_2Л виробничої травми, зміни в оплаті праці ОСОБА_2, які одноособово вніс ОСОБА_1, позбавили його в повному обсязі прав, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та соціальними послугами за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та пенсійним забезпеченням (ст. 34 Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Постанова № 24 від 27.04.2007 р. Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових внесків», Постанова Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 червня 2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу для розрахунку виплати за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням»).

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочинів визнав повністю, цивільний позов визнав частково і по суті обвинувачення пояснив, що він являється приватним підприємцем та займається виробництвом столярних виробів. Потерпілий ОСОБА_2 працював у нього столяром на протязі 8 років. 4 грудня 2009 року ОСОБА_2 працював на верстаті та зменшував розмір дверей. Рука останнього зіскочила та попала у середину верстата. Також підсудний зазначив, що верстати він придбав на аукціоні. Вони були підвищеної небезпеки. Дозволу Держпромнагляду на використання верстатів в нього не було, оскільки необхідно було заплатити великі кошти. Раніше він проводив з працівниками інструктажі з техніки безпеки і на підприємстві був журнал обліку, в якому працівники розписувались. Потерпілий ОСОБА_2 проходив інструктаж до середини 2009 року. В подальшому діяльність підприємства була запущена, оскільки в нього були проблеми зі здоров'ям. В день отримання травми потерпілим, йому передали 400 грн., пізніше ще 200 грн., а у липні 2010 року він перерахував ОСОБА_2 1800 грн. Більше коштів не міг виплатити у зв"язку з скрутним матеріальним становищем. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю, моральну шкоду визнає в сумі 10 тис. грн. У вчиненому підсудний щиро розкаявся.

По епізоду порушення трудового законодавства ОСОБА_1 пояснив, що на той час на виробництві практично не було замовлень, тому він був вимушений зменшити заробітну плату ОСОБА_2 і таким чином порушив законодавство про працю. У вчиненому підсудний щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного підтверджується показами потерпілого, свідків та матеріалами справи, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_2 який пояснив, що у підсудного ОСОБА_1 він працював на посаді столяра більше 8 років. На підприємстві працювало 8 чоловік. В його обов'язки входило брати замовлення та працювати практично на всіх верстатах підприємства. В журналі розписувався за півріччя, інструктаж по техніці безпеки не проводився. В той період часу він працював над виготовленням стола та комоду, однак, оскільки не було направляючої фурнітури, тому декілька днів він знаходився вдома. Потім придбали фурнітуру і його викликали на роботу. ОСОБА_1 сказав виготовити термінове замовлення до неділі, на що потерпілий повідомив, що це зробити практично неможливо. Однак, приступив до виконання замовлення. Він виготовляв шухляди і дуже поспішав. В процесі роботи рука зіскочила і попала у верстат. Після травми його завезли у лікарню. ОСОБА_1 одразу дав 300 грн., потім ще 200 грн. В березні 2010 року йому передали 450 чи 800 грн., а в липні підсудний сплатив йому 1800 грн., однак це не вся сума, оскільки він хворів 4 місяці. До підсудного він телефонував, але останній не брав трубку. Йому відомо, що на верстаті не було захисного пристрою, однак він вимушений був працювати, щоб утримувати сім"ю. З приводу захисних пристроїв він звертався до підсудного, але той відповідав, що не має часу. Діями підсудного йому заподіяна матеріальна та моральна шкода. Матеріальну шкоду він оцінює в сумі 366,74 грн., а моральну в сумі 100000 грн., оскільки він на усе життя залишився без пальців, не має змоги нормально користуватися рукою, не може забути про цей випадок. Усе це призводить до його моральних страждань. Про те, що ОСОБА_1 в односторонньому порядку зменшив йому заробітну плату, він дізнався в травні 2009 року. Заробітна плата виплачувалась не регулярно. Отримували її лише за замовлення. З червня 2009 року він зовсім перестав отримувати зарплату. На суворості покарання підсудному не наполягає, оскільки вважає його доброю людиною;

показами свідка ОСОБА_3 який пояснив, що працює столяром у підсудного ОСОБА_1 на протязі 2 років. Як саме було заподіяно ушкодження потерпілому ОСОБА_2, він не бачив, оскільки знаходився в іншій стороні приміщення. Це сталося в кінці робочого дня. Він бачив, що рука потерпілого була в крові. Зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що в той день дуже швидко потрібно було виконати замовлення. Працювали вони з 8 години до 17 години. Про зміну графіка роботи йому відомо не було. Навчання з техніки безпеки на підприємстві не проводились. Інструктажі також. Вони лише розписувались в журналі. В той день захисного пристрою на верстаті, за яким працював потерпілий, не було;

показами свідка ОСОБА_4 який пояснив, що працює столяром у підсудного ОСОБА_1 В той день о 16 годині він почув крик і побачив ОСОБА_2, який біг до виходу. Рука у потерпілого була в крові. Пухальський відвіз останнього до лікарні. Також свідок зазначив, що на верстаті не було захисного пристрою. Чи проводився на підприємстві інструктаж з техніки безпеки, він не пам'ятає;

показами свідка ОСОБА_5 який пояснив, що працював у підсудного ОСОБА_1 з 2003 року по березень 2010 року. Самої події травмування потерпілого він не бачив, оскільки в той день не працював. Графік їхньої роботи був з 8 до 17 години, однак коли не було об"ємів роботи, вони уходили раніше та приходили пізніше. Щодо переводу потерпілого на неповний робочий день, то це було зроблено без його відома. Інструктаж з техніки безпеки на підприємстві не проводився, але документи підписувались. Скільки разів, він не пам'ятає;

показами свідка ОСОБА_6 який пояснив, що працював столяром у підсудного ОСОБА_1 з 2000 року по березень 2010 року. Коли ОСОБА_2 отримав травму, він не працював, оскільки не було роботи. Про те, що працівників перевели на неповний робочий день, він не знав. Бувало таке, що вони підписували відомості на заробітну плату за 2-3 місяці. Останній раз зарплату він отримував за грудень місяць. Також свідок зазначив, що інструктажі з техніки безпеки проводились рідко. Верстати були старі. Потім їх переобладнали;

показами свідка ОСОБА_7 яка пояснила, що вона працює завідуючою сектором по відшкодуванню шкоди Фонду страхування від нещасних випадків. Після вказаного нещасного випадку, на підприємстві ПП Литвиненка вона проводила перевірку і виявила, що працівники виконували роботи без проведення попереднього навчання. Дозволу на здійснення такого виду діяльності у підсудного не було. Виробниче обладнання було без паспортів та необхідних документів. Зі слів підсудного вона зрозуміла, що вказані недоліки він не усунув у зв"язку з важким матеріальним становищем;

протоколом огляду місця події від 10 березня 2010 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого в цеху ПП ОСОБА_1 в м. Бердичеві по вул. Піонтковського, 7-а було виявлено верстат стругально-фугувальний без номеру, маркування та заводської бірки. Вказаний верстат на час огляду був без захисного пристрою. В ході огляду ПП ОСОБА_1 надав захисний пристрій до даного верстата, однак було встановлено, що наданий 1111 ОСОБА_1 захисний пристрій по своїй конструкції не підходить до даного верстата і не може на ньому використовуватись (т.1 а. с. 25-44);

свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 4 листопада 1996 року ( т. 1 а. с 10);

дозволом на право розміщення об'єкта сфери послуг № 947 від 19 вересня 2008 року, згідно якого ПП ОСОБА_1 дозволено виробництво столярних виробів за адресою: м. Бердичів вул. Піонтковського, 7-а. (т.1 а. с.11);

довідкою Бердичівської ОДПІ № 1393 від 3 лютого 2010 року, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований як приватний підприємець та знаходиться на обліку в ОДНІ з 4 листопада 1996 року. На протязі 2009 року ПП ОСОБА_1 здійснював діяльність по спрощеній системі оподаткування. Протягом 2009 року у підприємницькій діяльності ПП ОСОБА_1 приймали участь 5 найманих працівників. ( т. 1 а. с. 14);

трудовим договором між працівником ОСОБА_2 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 за № 315 від 17 жовтня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язаний виконувати роботу столяра у ПП ОСОБА_1 (т.1 а. с. 101);

актом № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від

7 грудня 2009 року, відповідно до якого в діях приватного підприємця

ОСОБА_1 були виявлені порушення законодавства про

охорону праці (т.1 а. с. 97-98);

висновком судово-медичної експертизи № 362 від 12 березня 2010 року, згідно якого у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації 3 пальця на рівні середньої частини, 4-5 пальців на рівні основної фаланги лівої кисті. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Втрата загальної працездатності становить 30%. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії гострого твердого предмету, що не виключено за обставин та в термін, що вказує ОСОБА_2 ( т.1 а. с. 47);

приписом Управління праці та соціального захисту населення в м. Бердичеві № 51 від 14 серпня 2008 року, що був внесений ІШ ОСОБА_1 з метою усунення ряду порушень законодавства про охорону праці. Вказані порушення 1111 ОСОБА_1 не усунув, що в сукупності з іншими порушеннями призвело до травмування ОСОБА_2 (т.1 а. с. 78);

протоколом виїмки документів від 10 березня 2010 року, відповідно до якого 1111 ОСОБА_1П було запропоновано надати всі наявні у нього документи, книги, журнали з питань охорони праці, дозвіл Держгірпромнагляду на виконання робіт з підвищеною небезпекою та технічну документацію, паспорт на верстат, яким ОСОБА_2 був травмований 4 грудня 2009 року. Однак, 1111 ОСОБА_1 не зміг надати дозвіл Держгірпромнагляду на виконання робіт з підвищеною небезпекою, технічну документацію, паспорт на верстат, яким ОСОБА_2 був травмований 4 грудня 2009 року, у зв'язку з їх відсутністю, а надав лише журнали по охороні праці (т.1 а. с. 103-104);

протоколом огляду документів, що були вилучені у ПП ОСОБА_1 10 березня 2010 року. В ході огляду даних документів було встановлено, що в наданих журналах по охороні праці всі записи датовані в останнє у 2004 році, що свідчить про відсутність будь-якого інструктажу, навчання та перевірки знань з охорони праці у ІШ ОСОБА_1 з його найманими працівниками (т.1 а.с.105);

журналом без назви, номерів та дат, в якому знаходяться 11 дублікатів паспортів на верстати без будь-яких підписів та відтисків печаток, що був вилучений у 1111 ОСОБА_1 (т.1 а. с. 105, 106);

рахунком № 87 від 30 січня 2003 року про купівлю ОСОБА_1 у ПП «Експрес-сервіс» верстата стругального вартістю 1540, 95 гри., працюючи на якому отримав ушкодження потерпілий ( т.1 а. с. 105, 106);

журналом реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці -додаток 7 до пунктів 4.4.4, 4.4.1 Типового положення про навчання з питань охорони праці, що був вилучений у ПП ОСОБА_1 В даному журналі знаходиться лише один запис про інструктаж ОСОБА_2 1 січня 2004 року (т.1 а. с. 105,106);

журналом реєстрації інструкцій з охорони праці на підприємстві -додаток 6 до п.5.1 Положення про розробку інструкцій з охорони праці, що був вилучений у 1111 ОСОБА_1 В даному журналі всі записи датовані 1 січня 2004 року (т.1 а. с. 105,106);

журналом без назви, номерів та дат, в якому знаходяться інструкції з охорони праці: № 2 для тесляра, № 3 для верстатників на деревообробному обладнанні, № 4 для столяра, № 5 під час робіт на механічному та деревообробному обладнанні, № 6 під час виконання робіт на шліфувальних верстатах, № 7 під час роботи на свердлильних верстатах, № 8 під час робіт з ручним електрифікованим інструментом, № 9 під час робіт на заточувальних верстатах, № 10 під час виконання робіт на кругопильних верстатах, № 11 під час виконання робіт на фрезерних верстатах. Вказані інструкції підписані лише ОСОБА_1 (т.1 а. с. 105, 106);

довідкою Управління Держгірпромнагляду в Житомирській області № 246/1.4 від 29 березня 2010 року за результатами перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Згідно даної довідки, під час перевірки встановлено наступне:

· травматичний відрив 3,4,5 пальців лівої руки ОСОБА_2 стався під час роботи на стругальному верстаті. Основна причина травми - відсутність автоматично діючого огородження, яке повинно відкривати ножовий вал тільки на ширину оброблюваної деталі;

· під час перевірки було виявлено ряд порушень нормативно правових актів з охорони праці та експлуатацію обладнання, яке може спричинити виникнення травмонебезпечної ситуації в деревообробному цеху;

· до виконання робіт допускаються працівники, які не пройшли в установленому порядку навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці, в тому числі і сам підприємець ОСОБА_1 -порушено вимогу п. 3.17. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (Н'ПАОП 0.00-4.12-05);

· дозвіл на виконання робіт з підвищеною небезпекою фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Житомирській області не видавався. Згідно з вимогами Порядку видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною праці та його територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2003 року № 1631, до переліку робіт підвищеної небезпеки відноситься механічна обробка деревини (п.75). До переліку об'єктів, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відноситься обладнання основних виробництв для деревообробної промисловості (п. 26).

За результатами вказаної перевірки управління Держгірпромнагляду прийшло до висновку, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 не були створені належні і безпечні умови працюючим, що призвело до травмування працівника ОСОБА_2 (т.1 а. с. 116-117);

актом перевірки № 06-23-024/0170 від 17 лютого 2010 року, відповідно до якого приватний підприємець ОСОБА_1 в порушення ст. 97 ч.4 КЗпП України в травні 2009 року в односторонньому порядку прийняв рішення про зменшення посадового окладу ОСОБА_2 з суми 700 грн. на 261 грн. (т. 2 а. с. 16-18);

трудовою книжкою ОСОБА_2, згідно якої 6 травня 2001 року він був прийнятий на роботу столяра в ПП ОСОБА_1 згідно договору ( т.2 а. с.

6);

табелями обліку робочого часу приватного підприємця ОСОБА_1 з січня по грудень 2009 року включно (т. 2 а. с. 72-83 );

платіжними відомостями на видачу заробітної плати приватного підприємця ОСОБА_1 з січня по грудень 2009 року включно ( т.2 а. с. 84-95);

протоколом огляду документів від 1 червня 2010 року, відповідно до якого було оглянуто табелі обліку робочого часу та платіжні відомості на видачу заробітної плати приватного підприємця ОСОБА_1 з січня по грудень 2009 р. включно (т.2 а. с. 96-97).

Проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєні злочинів.

Суд знаходить вину ОСОБА_1 в порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці громадянином -суб"єктом підприємницької діяльності, що заподіяло шкоду здоров'ю потерпілого, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 271 ч. 1 КК України, повністю доведеною.

Вину ОСОБА_1 в скоєнні грубого порушення законодавства про працю, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів - злочини невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується позитивно, раніше несудимий, на утриманні має неповнолітню дитину.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.І п.п. 1,2 КК України пом"якшують покарання підсудному, суд визнав щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про призначення підсудному ОСОБА_1 за ст. 271 ч.І КК України покарання у виді обмеження волі, а за ст. 172 ч. 1 КК України у виді штрафу. На підставі ст. 70 ч.І КК України остаточне покарання суд призначає за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи, що підсудний раніше несудимий, щиро розкаявся, на

утриманні має неповнолітню дитину, суд вважає можливим, відповідно до ст.

75 КК України, виправлення підсудного без відбування покарання з

випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди суд задовольняє в сумі 366,74 грн., оскільки саме така сума матеріальної шкоди доведена в ході судового слідства.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з підсудного на користь потерпілого, суд враховує, що зазначена шкода заподіяна протиправними, злочинними діями підсудного, враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань, характер немайнових втрат, стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та приходить до висновку про часткове задоволення моральної шкоди в сумі 25 тис. грн. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 271 ч.І, 172 ч. 1 КК України, та засудити його:

за ст. 271 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі;

за ст. 172 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі ЗО неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

На підставі ст. 70 ч.І КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням протягом двохрічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинити нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст. 76 ч.І п.З КК України зобов"язати ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому не змінювати, залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 366,74 грн. матеріальної та 25 тис. грн. моральної шкоди.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_1, до виконання вироку в частині відшкодування шкоди, не скасувати.

Речові докази по справі - журнал з дублікатами паспортів на верстати, рахунок № 87 від ЗО січня 2003 року; журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, журнал реєстрації інструкцій з охорони праці, журнал з інструкціями з охорони праці, табелі обліку робочого часу та платіжні відомості про виплату заробітної плати ПП ОСОБА_1 з січня по грудня 2009 року включно, повернути засудженому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий