Справа № 279/9992/14-к
Номер рядка звіту 19
Номер провадження 1-кп/279/49/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2015 р. Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростеня Житомирської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, не одруженого, який не працює, має середню спеціальну освіту, реєстрації місця проживання не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
25.02.1994 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.141, ст.42 КК України (за редакцією 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі ;
-31.07.1997 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.141 КК України (за редакцією 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі ;
-11.04.2002 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.185. ч.3 ст.185, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-13.06.2006 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.121 до 8 років позбавлення волі;
-20.09.2013 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статтей 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-
в с т а н о в и в :
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі статтей 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Повторно, 11.10.2014 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднане з проникненням у житло, через відкриту кватирку у вікні будинку АДРЕСА_2 , проник до вказаного будинку. В якому на той час знаходилася ОСОБА_5 , після чого підійшов до останньої та в усній формі почав вимагати від ОСОБА_5 повідомити йому про місце знаходження в будинку грошових коштів, при цьому закриваючи її обличчя в області ротової порожнини долонею руки, не даючи змоги покликати на допомогу. Під загрозою з боку ОСОБА_4 своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_5 вказала ОСОБА_4 на місце знаходження її грошових коштів у приміщенні кухні будинку. В свою чергу ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , володіючи відомостями про розташування у будинку грошових коштів, зайшов до приміщення кухні, де з-під скатертини, якою був застелений стіл, дістав грошові кошти в сумі 1280 гривень, які поклав до кишені своєї куртки та покинув приміщення вказаного будинку, заподіявши ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1280 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся, повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним.
При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадання чужого майна вчинене повторно, поєднане із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, із проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, який характеризується задовільно, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, та враховуючи його щире каяття, враховуючи думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
ОСОБА_4 раніше судимий :
- 25.02.1994 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.3 ст.141, ст.42 КК України (за редакцією 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі ;
-31.07.1997 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.141 КК України (за редакцією 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі ;
-11.04.2002 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.185. ч.3 ст.185, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-13.06.2006 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.121 до 8 років позбавлення волі;
-20.09.2013 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статтей 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин, будучи засудженим вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2013 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, визначаючи при цьому остаточне покарання за сукупністю вироків у межах, установлених ст. 71 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2013 року, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 14.10.2014року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1