Справа № 11-262/07 Головуючий
Категорія ст. 122 ч.1 по
1 інстанції Крутій Ю.П.
КК України Доповідач Салтовська І. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Ржепецького О.П.

суддів Олещук
Т.Л., Салтовської І.Б.

за участю прокурора Брек Г.С.

захисника ОСОБА_1 засудженої ОСОБА_2 потерпілої ОСОБА_3.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка
хутора Новий Веселинівського району Миколаївської області, пенсіонерка, раніше
судима Веселинівським районним судом Миколаївської області 9 листопада 2002 року за ч. 3 ст.
307, 69 КК
України до 4 років
позбавлення волі, звільнилась 20
грудня 2005 року
умовно-достроково на 10 місяців 27 днів

засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення
волі.

2

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднане невідбуте покарання за вироком від 09.11.2002 р. та остаточно
призначено 1 рік 6 міс. позбавлення
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3. 134
грн. 83 коп. в
відшкодування матеріальної шкоди та 2000
грн. в відшкодування моральної шкоди.

Згідно з
вироком, 9 липня 2006 року близько 16 год. ОСОБА_2 у
дворі дома АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних стосунків в процесі сварки
нанесла сусідці ОСОБА_3. два удари дерев'яною палицею, спричинивши закритий
крайовий перелом внутрішньої кісточки гомілки, тобто тілесне ушкодження
середнього ступеню тяжкості.

Засуджена
ОСОБА_2 в апеляції просить вирок суду скасувати, справу направити на додаткове
розслідування.

При цьому вона
посилається на те, що судово-медична експертиза була проведена неналежним
чином, без належних досліджень та огляду потерпілої. На її думку суд не дав
належної оцінки цім доказам, а також безпідставно відмовив в заявленому
клопотанні про допит додаткових свідків. Крім того, в судовому засіданні, на її
думку, не усунуті протиріччя в показах потерпілої та свідків.

Заслухавши
доповідача, засуджену ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_1, яки підтримали
доводи апеляції засудженої і просили скасувати вирок суду, потерпілу ОСОБА_3, яка просила
залишити вирок суду без змін, думку прокурора про законність та обґрунтованість
вироку, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженої не підлягає задоволенню.

3

В судовому засіданні вина засудженої ОСОБА_2 в спричиненні
потерпілій ОСОБА_3. тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості підтверджена
показами потерпілої ОСОБА_3., показами свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
які пояснили в судовому засіданні, що саме ОСОБА_2 нанесла потерпілій декілька
ударів палицею, в тому числі по нозі. ОСОБА_3.
звернулась до лікаря, який встановив діагноз -закритий крайовий перелом внутрішньої кістки гомілки. їй
була зроблена лангетка і з R-знімком вона була направлена для проведення
судово-медичного дослідження.

Покази
потерпілої та свідків підтверджені даними судово-медичної експертизи. Крім
того, в судовому засіданні була допитана експерт ОСОБА_7., яка підтвердила свої висновки про наявність тілесних
ушкоджень, перелому у потерпілої та про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.

Доводи
засудженої про те, що вона взагалі не спричиняла потерпілій тілесних ушкоджень
були перевірені судом. Засуджена в судовому засіданні не відмовлялась, що мала
намір вдарити потерпілу палицею, яку тримала в руці, свідок ОСОБА_8. суду показала,
що бачила сварку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому у ОСОБА_2 була в руці
палиця, якою вона махала.

Суд дав належну
оцінку дослідженим доказам і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КК
України, як умисне тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК
України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання, суд врахував, що ОСОБА_2 скоїла злочин середньої тяжкості в період умовно-дострокового звільнення за
вироком від

4

09.11.2002 р. Суд також врахував похилий вік
засудженої, поганий стан здоров'я, її позитивні характеристики.

Доводи
засудженої в апеляції про недоведеність її вини в спричиненні тілесних
ушкоджень ОСОБА_3. безпідставні. Вони спростовуються показами потерпілої,
свідків, висновками судово-медичної експертизи.

Суд першої
інстанції перевірив всі докази по справі, дав їм належну оцінку і обґрунтовано
дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні цього злочину.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію
засудженої ОСОБА_2 залишити без задоволення. Вирок Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 29 січня 2007 року відносно
ОСОБА_2 залишити без змін.