Справа № 183/1531/15
№ 1-кп/183/282/15
В И Р О К
іменем України
26 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду у відкритому судовому засіданні кримінальному провадженні №0000112 відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл. українця, громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, маючого не утриманні неповнолітню дитину, працюючого начальником бюро радіаційного контролю ПАО «Арселор Міттал Кривий Ріг», проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив :

6 квітня 2014 року наказом № 75 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ) капітана ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду заступника начальника штабу 3-го механізованого батальйону. 4 лютого 2015 року приблизно о 20 годині 10 хвилин, тобто в темну пору доби, ОСОБА_4 , керуючи, технічно справним автомобілем «Ford Focus» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, рухався по сухому покриттю вул. Куйбишева смт. Орлівщина, Новомосковського району, Дніпропетровської області з боку автодороги М-18 сполученням «Харків-Симферополь» в напрямку смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області. В процесі руху, в районі електроопори № 24, водій ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проїжджаючи заокруглення дороги ліворуч, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого, виїхав за межі проїжджої частини ліворуч, де здійснив наїзд на дерево, чим грубо порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, якими передбачено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», де порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної події. В наслідок пригоди пасажиру ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, а саме: забиті рани на гомілках, різані рани на лобі, правій щоці, в області нижньої щелепи справа, синці на животі, лівій кисті, в області правого колінного суглоба, на правій гомілці, в області лівого гомілково-ступневого суглобу, садна на верхньому повіці лівого ока, лівій щоці, носі, шиї, в області правого колінного суглоба, правого та лівого гомілково-ступневих суглобів, на лівій гомілці, крововиливи під м`якими мозковими оболонками в області лобних та скроневих долей, в області варолієвого моста та мозочка, кров у шлуночках головного мозку, розриви правої легені, печінки, пристінкової плеври справа, лівого гомілково-ступневого суглобу з вивихом малогомілкової кістки, переломи 5,6,7,8,9,10-го ребер справа, правої стегнової кістки, кісток правої гомілки, кров у правій плевральній (біля 2,7 л) та черевній (біля 0,25 л) порожнинах, крововиливи у м`яких тканинах в області розривів та переломів, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у причинному зв`язку з настанням 4 лютого 2015 року його смерті.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставин справи не оспорює. В скоєнні злочину кається. Дійсно він 04.02.2014 р. зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , випили, та на прохання ОСОБА_5 він сів за кермо автомобіля «Ford Focus» та поїхав в с. Орлівщина і на дільниці дороги втратив керування та наїхав на дерево, внаслідок чого загинув ОСОБА_5 . Він відшкодував збитки потерпілій, та буде підтримувати її в майбутньому матеріально.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, та призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справа не оспорюють.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_7 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, добровільне відшкодування завданого збитку, також суд враховує наявність у обвинуваченого на вихованні неповнолітньої дитини і позицію потерпілої про призначення покарання без позбавлення волі, а також позитивні характеристики з місця попередньої військової служби та роботи і участь його у антитерористичній операції в 2014 р. Обтяжуючою покарання обставиною суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає за можливе при наявності таких пом`якшуючих обставин, які суттєво знижують суспільну небезпеку обвинуваченого, призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі та звільнити його від покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Враховуючи вчинення злочину ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне застосувати до призначеного ОСОБА_7 основного покарання на підставі ст. 55 КК України і додаткове покарання позбавлення його права керування транспортними засобами.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та позбавлення спеціального права, буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів.

Відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України вирішуючи долю речових доказів, суд вважає, що компакт диск з записом необхідно залишити при справі, автомобіль «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_2 , подушку безпеки з керма автомобіля, що належать ОСОБА_8 , які зберігається в камері речових доказів Новомосковського міського відділу (з обслуговування міста Новомосковська та Новомосковського району) після вступу вироку в законну силу передати ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних особи обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання основного покарання з випробуванням строком три роки.

Речові докази : компакт диск з записом залишити при справі, автомобіль «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_2 та подушку безпеки з керма автомобіля передати ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку видати учасникам судового розгляду негайно, після проголошення вироку.

Суддя