Справа № 592/2902/15-к
Провадження № 1-кп/592/225/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миропілля Краснопільського району Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який тимчасово не працює, неодруженого, середня спеціальна освіта, українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного,
- засудженого 30.05.2003 року Зарічним районним судом міста Суми за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців з конфіскацією майна,
- засудженого 23.04.2007 року Зарічним районним судом міста Суми за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки,
- засудженого 10.11.2011 року Зарічним районним судом міста Суми за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки,
- умовно-достроково звільненого 22.05.2013 року з Старобабанівської виправної колонії Черкаської області (№ 92) на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.05.2013 року на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк 5 місяців 26 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
Суд, встановивши особу обвинуваченого, роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що йому зрозуміле обвинувачення, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання з`ясував у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд переконався у судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд з`ясував у обвинуваченого, що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.
Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: 1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; 5) можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна; 6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгодженої міри покарання.
Заслухавши прокурора щодо наведеного, думку сторін щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про примирення, суд переконався, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 пред`явлений не був.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 639 від 20.03.2015 року у сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 56, 314, 394, 468, 469, 471, 473 476 КПК України; ст. 185 КК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про доповнення до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012 року № 223-1679/0/4-12 Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, -
Затвердити угоду про примирення, укладену 23.03.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі, а саме:
- швейну машинку Minghui FHSM-988, яку 18.03.2015 року було добровільно видано ОСОБА_5 та було оглянуто у приміщенні кабінету № 212 Сумського МВ УМВС України в Сумській області, передану 26.03.2015 року на відповідальне зберігання під охоронну розписку потерпілому ОСОБА_4 , вважати йому повернутою;
- диск CD-R LG, 100 Mb, 80 min, з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути зобвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 639 від 20.03.2015 року у сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд міста Суми, який ухвалив вирок.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.