УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/5432/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого....................... ОСОБА_2 ,
суддів........................ ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: секретаря……………….….. ОСОБА_5
прокурора............................. ОСОБА_6
обвинуваченого…………... ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляцією прокурора ОСОБА_8 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року, яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Борова, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає самостійному виконанню.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речовий доказ - автомобіль «Volvo -850» д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів при ВДАІ Бердичівського МВВС, повернуто власнику.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 835, 63 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
згідно вироку, ОСОБА_7 , 05.09.2014 року, близько 07 год. 50 хв. грубо порушуючи вимоги п.2.9 'а' Правил дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Volvo -850» державний номер НОМЕР_1 та рухався по правій смузі проїзної частини вул. Котовського в м. Бердичеві в напрямку м. Вінниця.
Наближаючись до перехрестя із автодорогою Житомир-Могилів-Подільський, на 49км+100м, ОСОБА_7 , в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, ігноруючи вимоги п.п. 12.1 та 12.6 г) цих же Правил, не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, виїхав за межі проїзної частини, де здійснив зіткнення з металевою опорою дорожнього знаку.
В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «Volvo - 850» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої лобної і тім`яної кісток, забою головного мозку легкого ступеню, забою грудної клітки, множинних саден тулуба та кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 489 від 27.09.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.6 г) Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_7 вчинив злочин , передбачений ч. 2 ст.286 КК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляцію в якій не заперечуючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого в скоєному, правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.
Зазначає, що додаткове покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає збільшенню до максимального 3 річного терміну. Обґрунтовує це тим, що обвинувачений перебуваючи вже у стані алкогольного сп`яніння продовжив керувати транспортним засобом та в подальшому вживати спиртні напої.
Вказує на те, що, судом безпідставно стягнуто з ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 835 гривень 63 копійки процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів чим порушено вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України.
Також зазначає, що суд першої інстанції в анкетних даних обвинуваченого помилково зазначив місце народження та проживання Володар-Волинський район, а не Володарсько-Волинський район.
Просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 835 гривень 63 копійки процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу частково з наступних підстав.
В судовому засіданні фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України не заперечуються жодним учасником провадження.
Разом з тим, всупереч вимог п.2 ст. 124 КПК України, суд першої інстанції по даному кримінальному провадженні стягнув витрати за проведення експертиз з обвинуваченого на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області, а тому, в цій частині апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок зміні.
Що стосується посилання прокурора на м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання (додаткового), то колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині, оскільки, за змістом ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Не можна вважати явно несправедливим призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та визнати це як підставу для скасування вироку через м`якість при тому, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, раніше несудимий, добровільно відшкодував завданий збиток, потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції та вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для скасування вироку за м`якістю та постановлення нового, більш суворого.
Відсутні також підстави для збільшення терміну іспитового строку до 3 років, оскільки прокурором ця апеляційна вимога будь-яким не обґрунтована в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи.
Щодо помилки у вказівці про місце народження та проживання обвинуваченого, то вона підлягає виправленню в порядку передбаченому ст. 379 КПК України.
З уваги на наведене, керуючись ст. ст. 376,404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року в резолютивній частині про стягнення з ОСОБА_7 на користь НДКЦ при УМВС України в Житомирській області 835, 63 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів змінити, вказавши правильно стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 835, 63 грн. процесуальних витрат пов`язаних із залученням експертів.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення.
Судді: