Справа № 570/488/15-к
номер провадження 1-кп/570/36/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2015 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
представник малолітніх потерпілих ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000035 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голишів Рівненського району, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, працюючого комірником ТОВ «Агрофірма-Зоря», з вищою освітою, громадянина України, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в :
31 жовтня 2012 року, приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault-25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у світлу пору доби із швидкістю не менше 53-55 км/год зі сторони м. Рівне по проїзній частині автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне у напрямку м. Луцьк на 137 км+100 м вказаної автодороги в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, яким встановлено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та вимог дорожнього знаку 1.32 «Пішохідний перехід», допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та її малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забійно-рваної рани лобної ділянки голови зліва, осадження шкіри передньої черевної стінки, осадження обох гомілок та лівого колінного суглоба, травматичного пошкодження медіального меніску, передньої схрещеної та внутрішньої бокової зв`язок правого колінного суглобу, які в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.
Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, яким встановлено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та вимог дорожнього знаку 1.32 «Пішохідний перехід», перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним злочину, вказав, що дійсно 31 жовтня 2012 близько 17 год. 15 хв. керував автомобілем «Renault-25», рухався у сторону м. Луцька на а/д Устилуг-Луцьк-Рівне, та порушивши правила дорожнього руху, а саме не пропустивши на нерегульованому пішоходному переході пішоходів, здійснив наїзд на ОСОБА_6 та її дітей. В результаті чого спричинив ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Потерпіла та представник неповнолітніх потерпілих в судовому засіданні підтримали цивільний позов та вказали що інших претензій до обвинуваченого не мають.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнає повністю .
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім розяснено , що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку .
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільсьтва, але в умовах повного контролю з боку кримінально-виконавчої інспекції за його поведінкою, з врахуванням грубого порушення правил дорожнього руху, що призвели до вказаних наслідків, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_5 права керування транспортними засобами.
Відповідності до ч.1. ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши останньому іспитовий строк один рік .
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;
Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 18432 грн. 52 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять дві гривні п`ятдесят дві копійки).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральну шкоду заподіяну злочином у розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч грн.)
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 втрачений нею заробіток у розмірі 754 грн. 81 коп. (сімсот п`ятдесят чотири грн. 81 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1