У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Франтовської
Т.І.,суддів:Лагнюка М.М., Кравченка С.І.,
при секретарі за участю прокурора
захисника засудженого Зінорук В.В.,
Опанасюка О.В., ОСОБА_6,
ОСОБА_7,розглянувши в судовому
засіданні кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань № 0004538, за
обвинуваченням

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
раніше неодноразово судимого, останній
раз вироком Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25 серпня 2009
року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 69, 70, 71 КК
України на 4 роки 3 місяці
позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК
України,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі заступник
прокурора Чернігівської області не
оспорюючи фактичних обставин справи,
кваліфікацію дій засудженого та
доведеності його вини, порушує питання
про скасування ухвали апеляційного
суду щодо ОСОБА_7 у зв'язку з
невідповідністю призначеного
покарання ступеню тяжкості вчинених
засудженим кримінальних правопорушень
та його особі внаслідок м'якості та
призначення нового розгляду
кримінального провадження у суді
апеляційної інстанції. Зокрема,
зазначає, що апеляційний суд
неналежним чином мотивував своє
рішення про звільнення засудженого від
відбування покарання, а лише формально
перерахував обставини, що пом'якшують
покарання, чим порушив вимоги ст. 419 КПК
України.

У запереченнях на касаційну скаргу
прокурора, засуджений ОСОБА_7 вважає
ухвалу апеляційного суду законною та
обґрунтованою. Просить рішення
апеляційного суду щодо нього залишити
без зміни, а касаційну скаргу
заступника прокурора Чернігівської
області без задоволення.

Вироком Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18
листопада 2013 року ОСОБА_7 визнано
винним у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125,
ч. 1 ст. 121 КК України та призначено
покарання:

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_7 покарання
у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 30 січня 2014
року вирок суду першої інстанції щодо
ОСОБА_7 змінено. Виключено з
мотивувальної частини вироку
посилання суду на те, що ОСОБА_7 будучи
умовно-достроково звільнений, не став
на шлях виправлення та вчинив два
кримінальні правопорушення. На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7
звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки та покладено обов'язки
передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано
винуватим і засуджено за те, що він 21
серпня 2013 року, приблизно о 3 год. 50 хв.,
перебуваючи біля будівлі «АТБ- Маркет
№ 399», що по вул. Примакова, 10 в м.
Чернігові, на ґрунті раптово виниклих
неприязних стосунків, в ході сварки між
ним та ОСОБА_8, умисно завдав останньому
один удар в область голови. В
результаті чого ОСОБА_8 були спричинені
легкі тілесні ушкодження, що потягли
короткочасний розлад здоров'я.

Після цього, на тому ж місці, приблизно
о 3 год. 50 хв., ОСОБА_7, продовжуючи
свою злочинну діяльність, на ґрунті
раптово виниклих неприязних стосунків,
умисно наніс ОСОБА_9 удар кулаком в
область скроневої частини голови, в
результаті чого потерпілий отримав
тяжкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав касаційну
скаргу прокурора, думку захисника та
засудженого, які заперечували проти
задоволення касаційної скарги
прокурора, перевіривши матеріали
кримінального провадження та
обговоривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що така не підлягає
задоволенню.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у
вчиненні ним зазначених у вироку
кримінальних правопорушень та
кваліфікація його дій прокурором у
касаційній скарзі не оскаржується.

Доводи прокурора про невідповідність
призначеного покарання тяжкості
вчинених ОСОБА_7 кримінальних
правопорушень та даним про його особу,
на думку колегії суддів, є
безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України,
при призначенні покарання суду
необхідно враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при
призначенні покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше
п'яти років, враховуючи тяжкість
злочину, особу винного та інші
обставини справи, дійде висновку про
можливість виправлення засудженого
без відбування покарання, він може
прийняти рішення про звільнення від
відбування покарання з випробуванням.

Як убачається з матеріалів справи, при
вирішенні питання про призначення
засудженому покарання, апеляційний суд
у повній мірі дотримався вимог
зазначеного закону. Зокрема, судом
враховано характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого
засудженим, ступінь тяжкості вчинених
ОСОБА_7 кримінальних правопорушень,
які, відповідно до ст. 12 КК України, є
невеликої тяжкості та тяжким. Також
судом враховано думку потерпілих, які в
своїх апеляційних скаргах просили не
позбавляти волі засудженого та
застосувати до ОСОБА_7 ст. 75 КК України,
оскільки він вибачився, відшкодував
завдані збитки та розкаявся у
вчиненому.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
судом визнано що засуджений щиро
розкаявся у скоєному, повністю
відшкодував завдану шкоду потерпілим,
активно сприяв розкриттю
правопорушень. Обставин, що обтяжують
покарання судом не встановлено.

З урахуванням сукупності обставин, що
пом'якшують покарання, апеляційний суд
прийняв обґрунтоване рішення про
можливість виправлення ОСОБА_7 без
реального відбування ним основного
покарання, встановивши максимальний
іспитовий строк, передбачений ч. 3 ст. 75
КК України.

Ухвала апеляційної інстанції
відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Доводи касаційної скарги і матеріали
кримінального провадження не містять
вказівок на порушення вимог
кримінального процесуального закону,
які були би підставами для зміни або
скасування оскаржуваного судового
рішення.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст. ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Чернігівської області залишити без
задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 30 січня 2014
року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

_________________ ________________
________________

М.М. Лагнюк Т.І. Франтовська С.І.
Кравченко