Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/689/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 369-2 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження № 0000021 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2015 року.

Цією ухвалою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору прокуратури Кіровоградської області для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Кримінальне провадження розглянуто з участю: прокурора ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Суд першої інстанції ухвалою підготовчого судового засідання від 04.06.2015 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернув прокурору Кіровоградської області для приведення у відповідність з вимогами КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.п. 5, 8, 1 ч. 2 ст. 291, ст. 109 КПК України.

Зокрема, в назві обвинувального акта вказано, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо вимагання грошових коштів ОСОБА_7 , тоді як обвинувальний акт складено відносно двох осіб. Також в обвинувальному акті вказано, що потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, тоді як підставою для порушення кримінального провадження була заява ОСОБА_12 щодо вимагання від неї коштів, тобто зі змісту вимог заяви їй була заподіяна шкода злочинними діями осіб, тому вона повинна бути визнана потерпілої по кримінальному провадженню.

Крім того, зміст обвинувачення ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального закону, оскільки він обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, але зі змісту підозри описано лише, що у нього вдома був виявлений наркотичний засіб, тобто відсутнє описання придбання наркотичного засобу, те ж саме стосується відсутності опису факту придбання бойових припасів, лише констатовано факт їх виявлення.

Крім того, всупереч вимог ст. 293 КПК України, копія обвинувального акта та реєстру матеріалів не вручена під розписку захисникам, яких за матеріалами провадження двоє.

З реєстру матеріалів вбачається, зокрема в п. 30, що 10.02.15 року о 18.15 год., був складений протокол про затримання ОСОБА_8 , але в п. 36 знову вказано, що відносно даної особи складений той самий протокол, але вже о 16.10 год., що не може бути по суті, оскільки зі змісту акта та додатків до нього одна особа затримувалась двічі за одне кримінальне правопорушення. Даних про складання протоколу відносно ОСОБА_7 немає.

В п. 3 щодо заходів забезпечення кримінального провадження зазначено, що до ОСОБА_7 обрана міра запобіжного заходу - тримання під вартою, але як встановлено під час підготовчого засідання, відносно нього обрана міра запобіжного заходу - застава, проте даних про це немає.

Також існують протиріччя щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 пом`якшуючих обставин, так як вказано, що він повністю визнає вину за ч. 3 ст. 369-2 КК України, але в підготовчому судовому засіданні встановлено, що під час досудового слідства він вину за ч. 3 ст. 369-2 КК України не визнав.

У апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу від 04.06.2015 року скасувати, а обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду.

В обґрунтування вимог зазначив, що посилання суду на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не відповідають дійсності. Зокрема, у кримінальному провадженні жодна особа не має процесуального статусу потерпілого, про, що міститься вказівка в обвинувальному акті. Також, ч. 4 ст. 291 КПК України не передбачено обов`язок додавати до обвинувального акта розписки захисників про отримання копій акта та реєстру матеріалів.

Крім того, вважає безпідставними висновки суду про невідповідність формулювання обвинувачення вимогам кримінального закону, оскільки обвинувальний акт відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України містить виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Також зазначив, що в п. 36 реєстру допущено описку, вказано прізвище ОСОБА_13 замість ОСОБА_7 , що можливо виправити.

Крім того зауважив, що обвинувальний акт повертається через його невідповідність вимогам КПК, а не через невідповідність КПК реєстру матеріалів досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції, захисників, обвинуваченого ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу прокурора підтримали, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду в частині повернення обвинувального акта прокурору - скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, з таких підстав.

Повернути обвинувальний акт на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта та вказано вичерпний перелік відомостей, які обов`язково він повинен містити. В ч. 4 ст. 291 КПК України наведений вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акта.

Перевіркою доводів апеляційної скарги встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000021 містяться всі відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, та долучені додатки, передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є помилковим.

Так, з обвинувального акту вбачається, що його назва містить ті відомості, які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань із заяви особи, яка повідомила про кримінальне правопорушення.

Наявність незначних технічних помилок в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме описки в п. 30, 36 у прізвищах підозрюваних, неповні, на думку районного суду, відомості про міру запобіжного заходу, не є порушенням вимог ст. 109 КПК України, якою визначено зміст реєстру матеріалів досудового розслідування.

У разі наявності якихось розбіжностей, суд не позбавлений можливості їх уточнити під час підготовчого судового засідання.

Також обвинувальний акт відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції вказуючи на неповноту викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень та невідповідність їх змісту закону України про кримінальну відповідальність, вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання.

Фактичні обставини кримінального правопорушення підлягають встановленню виключно під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів, після чого судом вирішується питання щодо правильності застосування того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність.

Посилання на обставини, які пом`якшують покарання, в обвинувальному акті зазначаються ті, що вважає встановленими орган досудового розслідування. Суд за наслідками розгляду кримінального провадження по суті вправі погодитися з ними, або ж визнати їх необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, що ч. 4 ст. 291 КПК України не передбачено обов`язок додавати до обвинувального акта розписки захисників про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. За змістом вказаної норми КПК України, обов`язковим додатком до обвинувального акта є розписки підозрюваних про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які були долучені до обвинувального акта.

Посилання районного суду як на недолік та вказівка про необхідність визнання органом досудового розслідування потерпілою у кримінальному провадженні особу, яка повідомила про кримінальне правопорушення і є свідком у провадженні, суперечить вимогам ст. 55 КПК України, та виходить за межі визначених КПК України повноважень суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно визнав обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції в цій частині - скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, який постановив ухвалу в тому ж складі суду.

В частині продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2015 року, в частині якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повернуто прокурору прокуратури Кіровоградської області, - скасувати.

По кримінальному провадженню № 0000021 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в суді, який постановив ухвалу в тому ж складі суду.

Ухвалу в частині продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4