Справа № 342/682/15-к
Провадження № 1-кп/342/72/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,

за ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у квітні 2015 року вчинив ухилення від призову за мобілізацією.

Злочин вчинено при таких обставинах:

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 року та Указу Президента України № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року на території України було оголошено часткову мобілізацію.

В ході виконання вищезазначених актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, ОСОБА_4 повісткою був викликаний в Снятинсько-Городенківський ОРВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.04.2015 року йому було вручено повістку про виклик у військовий комісаріат на 22.04.2015 року на 07.00 год. в м. Снятин для подальшого відправлення його у військову частину. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний у повістці строк.

Однак ОСОБА_4 , з метою ухилення від мобілізації, від отримання повістки відмовився та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибуття у військовий комісаріат, без поважних на те причин, умисно, 22 квітня 2015 року до військового комісаріату не прибув.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суду обвинувачений ОСОБА_4 показав, що у квітні місяці принесли йому повістку, що він повинен з`явитись у воєнний комісаріат для проходження медичного огляду. Після чого він пройшов медичний огляд у ЦРЛ м. Городенка та військово-лікарську комісію. Останні дали висновок, що він придатний до військової служби. Після чого працівники військового комісаріату намагались йому вручити повістку, але він відмовився отримувати. При врученні повістки його попередили, що він буде притягнений до кримінальної відповідальності у разі не з`явлення в м. Снятин для подальшого відправлення його у військову частину. Проте він не з`явився 22.04.2015 року до військового комісаріату, так як ні на кого було залишити господарство та не повнолітню дочку, оскільки дружина перебуває на заробітках за межами України. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Таким чином, вина ОСОБА_4 , в судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікуватим за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Дії ОСОБА_4 , за ст. 336 КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання. До обставини, які пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, так як обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не знаходиться.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Згідно ч.3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 336 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як його виправлення і перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.2,3.

Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення,

Суддя ОСОБА_1 .