Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3217/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Черкаси клопотання винесене у кримінальному провадженні № 0000124 від 02.04.2015 слідчим ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Яблунівка, Смілянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, працюючого керуючим санацією Смілянського КП «Наш Дім», депутата Смілянської міської ради шостого скликання, інваліда ІІ групи, одруженого, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000124 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2015 року, мотивуючи його наступним.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи директором та керуючим санацією Смілянського комунального підприємства «Наш Дім», згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 15 травня 2014 року, тобто службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, використовуючи надане йому службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з березня 2015 року вимагав від колишнього працівника СКП «Наш Дім» ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень за вирішення питань, що входять до його компетенції, а саме: надання ним письмової згоди на зняття з жилого приміщення статусу службового житла, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 і знаходиться на балансі СКП «Наш дім» з метою подальшої передачі його у приватну власність ОСОБА_7 .

Так, 07 квітня 2015 року ОСОБА_6 , знаходячись поблизу підвального входу в кафе «Кактус» за адресою: вул. Свердлова, м. Сміла Черкаської області і реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за позитивне вирішенні вищевказаного питання, приблизно о 15 години 35 хвилин, згідно попередніх домовленостей з ОСОБА_7 , одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

07 квітня 2015 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину.

07 квітня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 згідно ст. 63 Конституції України від надання показів відмовився.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні наступними доказами:

· заявою ОСОБА_7 про вимагання у нього неправомірної вигоди;

· показаннями свідка ОСОБА_8 щодо обставин вимагання та отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди;

· протоколом огляду місця події від 07.04.2015, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень, які ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 ;

· іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, на даний час ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Знаходячись на волі, ОСОБА_6 , матиме можливість чинити вплив на експертів, свідків, які вже допитані та ще будуть допитані в ході досудового розслідування, шляхом умовляння, схилення, підкупу до дачі неправдивих показів, чим буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім того, підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, який набув резонансу у суспільстві.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали та пояснили, що відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання. Адвокат просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки органом досудового розслідування не наведені докази ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, доводи прокурора, підозрюваного та адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України , під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування наведені у відповідності до ст. 177 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу. При цьому суд звертає увагу на те, що в наданих суду матеріалах є вагомі підстави підозрювати останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підтверджуються наданими до клопотання доказами.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу обґрунтовуються наявністю наступних ризиків: можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженні, іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі в разі визнання його винним, те що він має сім`ю, негативних характеризуючих даних не надано, працюючий, інвалід 2 групи, депутат міської ради, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Основним поводом для застосування виняткової міри запобіжного заходу прокурор та слідчий наводять те, що є всі наявні підстави вважати, що останній буде ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, і такими діями перешкоджати встановленню фактів, що само по собі не може служити підставою для обрання відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.194 КПК України, застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення та докази, що його вчинив ОСОБА_6 , із кваліфікацією цього кримінального правопорушення, за ч. 2 ст.286 КК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в судді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Яблунівка, Смілянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого керуючим санацією Смілянського КП «Наш Дім», депутата Смілянської міської ради шостого скликання, інваліда ІІ групи, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування; заборонити покидати місце свого проживання - житло ( АДРЕСА_1 ) з 21 год. до 7 години ранку; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон, носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області, начальнику Смілянського МВ УМВС України Черкастькій області - для виконання та відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: