Справа №11-606Головуючий у І інстанціїЛісовенко
Категорія22Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Ігнатюка О.В.

суддів - Колокольнікової Н.М., Дриги А.М.

прокурора - Нечепоренко С.М.

захисника - ОСОБА_1, ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 28 березня 2011 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого ТОВ «Росич», військовозобовязаного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого;

- засудженого за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки, покладено зобов'язання періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого Жашківське РайСТ Черкаської області, військовозобовязаного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого;

- засудженого за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки, покладено зобов'язання періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 04.10.2010 року близько о 03 годині по вул. Цвіткова 4, м. Тетіїв Київської області, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи групою осіб, скориставшись темною порою доби, застосовуючи фізичне насильство, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_5, який виразився в тому, що ОСОБА_4 раптово зіштовхнув ОСОБА_5 з парапету, а коли останній впав на землю, ОСОБА_3 навмисно наніс йому удар правою ногою в голову від чого ОСОБА_5 втратив свідомість, та удар ногою в праву сторону тулуба. Не довівши свій злочинний намір до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбігли від ОСОБА_5 та обійшовши будинок з тильної сторони, стояли між аптекою №213 та магазином «Вояж».

Далі, коли по вулиці Цвіткова, в напрямку площі Ювілейної, йшов ОСОБА_5, вирішили довести свій злочинний намір до кінця, та заволодіти майном останнього. Коли ОСОБА_6 сів на сходи, що навпроти магазину «Вояж», ОСОБА_3, з метою подолати опір, підбіг та наніс потерпілому удар ногою в тулуб, від чого той впав на землю. Далі підбіг ОСОБА_4 та заволодів речами ОСОБА_5, які знаходились в кишенях одягу, а саме: мобільним телефоном Нокіа-1800 вартістю 288 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Київстар»вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходилось 50 гривень, мобільним телефоном Нокіа-6230 вартістю 440 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Київстар»вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходилось 70 гривень, грошима в сумі 1200 гривень.

В результаті нападу потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа, що згідно висновку експерта №4 від 21.01.2011 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, та перелому 8-го ребра зліва, що згідно вказаного висновку відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Після розбійного нападу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розділили викрадені гроші, які витратили на власні потреби, а мобільні телефони, попередньо вимкнувши, зберігали за місцем проживання ОСОБА_3 С А., а саме: в квартирі АДРЕСА_1.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Не оспорюючи правильності кваліфікації дій засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вважає, що покарання призначене останнім не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ними злочину та особам засуджених.

Вказує, що засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили тяжкий злочин. Також, в ході судового слідства установлено, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в стані алкогольного спяніння, що відповідно до ст. 67 КПК України є обтяжуючою обставиною при призначенні покарання, не працювали, на роботу влаштувалися лише після порушення кримінальної справи. Засуджений ОСОБА_3 під час досудового слідства з метою уникнення відповідальності давав неправдиві покази щодо його співучасті у вчиненні злочину.

Окрім того, в ході судового слідства встановлено, що протягом січня - лютого 2008 року ОСОБА_3 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП за вчинення дрібних крадіжок в нічний час, в стані алкогольного спяніння і в групі з іншою особою.

В запереченні на апеляцію прокурора захисник ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що покарання, яке суд вибрав ОСОБА_4 повністю відповідає ступеню його вини та обставинам справи і є достатнім для виправлення засудженого та попередженням нових злочинів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, засуджених та захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Винність засуджених у скоєнні інкримінованого злочину доведена сукупністю досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказами, а саме: показами самих засуджених, які повністю визнали свою вину у скоєному, показами потерпілого ОСОБА_5 про обставини нападу.

У відповідності до ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Кваліфікація злочинних дій засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ч.2 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу /розбою/, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, є правильною і також не оскаржується.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на прийняте рішення чи підстав для скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд апеляційний суд не вбачає.

Призначаючи покарання засудженим, суд в достатній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого злочину, дані про особи винних, а тому мотивовано призначив покарання, із застуванням ст. 69 КК України. При цьому, судом враховані такі пом»якшуючі обставини щире каяття і те, що засуджені провину усвідомили, вибачились перед потерпілим і зобовязуються в подальшому не вчиняти злочин та повне добровільне відшкодування завданих збитків, а також і думку потерпілого, який до засуджених претензій не має та просить не позбавляти їх волі, а тому, з врахуванням викладених обставин, які пом»якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також із врахуванням осіб винних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, а також і клопотання колективу, в якому вони клопочуть перед судом про обрання ОСОБА_4 міри покарання. не повязаної із позбавленням волі /а.с. 267-268/, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що всі ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають можливість призначити обом засудженим покарання, згідно ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст. 187 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки їх виправлення та перевиховання можливе в умовах, не пов»язаних з ізоляцією від суспільства.

Доводи прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених є необґрунтованими та безпідставними.

А тому, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції покарання засудженим, з врахуванням і доводів апелянта, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідне й достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а :

Апеляцію прокурора який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, вирок Тетіївського районного суду Київської області від 28 березня 2011 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без зміни.

Головуючий

Судді