Справа №639/4865/15-к
Провадження №1-в/639/541/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Харківської установи виконання покарань (№27) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Харківською установою виконання покарань (№27) клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 12 вересня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 12 вересня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, тримається під вартою з 07.05.2014 року, -

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України, про заміну умов тримання на підставі ст.100 КВК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну умов тримання на підставі ст.100 КВК України.

Під час судового засідання засуджений заявив клопотання про можливість заміни йому не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до вимог ст.82 КК України.

Доводи заяви засуджений обґрунтовує тим, що він відбув 1/4 частину призначеного строку покарання, дотримується вимог режиму та став на шлях виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав внесене клопотання, просив суд розглянути питання про можливість застосування до нього вимог ст.100 КВК України або ст.82 КК України.

Представник Харківської установи виконання покарань (№27) та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на відсутність на даний час правових підстав для прийняття рішення в порядку ст.100 КВК України чи ст.82 КК України.

Вислухавши думку засудженого, представника Харківської установи виконання покарань (№27) та прокурора, вивчивши матеріали особової справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку 07.05.2014 року, кінець строку 07.06.2018 року.

Станом на 09.07.2015 року засуджений відбув менш ніж 1/2 строку покарання.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за час тримання в Харківській установі виконання покарань (№27) з 08.05.2014 року він вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку порушував, за що мав одне стягнення у вигляді догани, яке не погашене у встановленому законом порядку. Адміністрацією установи не заохочувався. До суспільно-корисної праці не залучався. На заходи виховного впливу не реагує. В бесідах з представниками адміністрації не завжди тактовний, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи лише під контролем, спілкується із ув`язненими різної спрямованості.

Відповідно до п.11 ст.134 КВК України встановлено, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 встановлено, що він має 1 (одне) стягнення, яке лише 01.10.2015 року буде вважатися таким, що погашене у встановленому законом порядку, якщо засуджений не буде підданий новому стягненню.

Вимогами ч.3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Оскільки засудженим ОСОБА_5 не відбута відповідна частина (1/2) строку призначеного покарання, він не працевлаштований в Харківській установі виконання покарань (№27), в наданих матеріалах відсутні відомості, що засуджений став на шлях виправлення, тому суд приходить до висновку, що у відношенні ОСОБА_5 на даний час не може бути прийнято рішення про застосування статті 82 КК України.

В частині вимог клопотання засудженого про застосування до нього ст.100 КВК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Харківській області №40 від 07.10.2014 року, ОСОБА_5 визначено вид установи виконання покарань виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі.

Згідно з приписами ст.537 КПК України визначено вичерпний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Вимогами ст.86 КВК України визначено, що вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Відповідно до ч.3 ст.100 КВК України визначено, що зміна умов тримання засудженого до позбавлення волі шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань виконання покарань за поданням адміністрації виправної колонії, погодженим з начальником управління (відділу) центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань місті Києві та Київській області та спостережною комісією.

Такі за змістом положення містить «Інструкція про порядок розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі», затверджена наказом Міністерства юстиції Україні № 222/5 від 08.02.2012 року.

Як вбачається із вказаної норми Закону, питання зміни умов та порядку відбування покарання, шляхом зміни рівня безпеки виправної колонії, на вирішенні якого посилається засуджений ОСОБА_5 , не належить до компетенції суду.

З наданих матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не звертався до адміністрації виправної колонії з заявою про вирішення питання щодо зміни умов тримання.

З огляду на наведене, не вбачається правових підстав для задоволення судом клопотання ОСОБА_5 щодо зміни умов тримання в порядку ст.100 КВК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.82 КК України, ст.ст.86, 100 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вх.15892 від 22.05.2015 року) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України, про заміну умов тримання на підставі ст.100 КВК України відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може мати місце не раніше як через 6 (шість) місяців з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1