Справа № 183/5041/14
№ 1-кп/183/211/15
В И Р О К
іменем України
10 червня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002350 від 29.06.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

· 12.03.2008 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 680 грн.;
· 26.02.2009 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, строком на 3 роки;
· 03.08.2009 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 297, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
· 10.03.2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.01.2013 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 10 днів,
що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.05.2014 року приблизно о 07.00 годині ОСОБА_6 знаходився у своєї знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови остання повідомила, що її бензинова пила марки «Аллігатор» зламалась. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_5 , запропонував їй взяти полагодити зламану бензопилу марки «Аллігатор», а потім повернути її. Після цього ОСОБА_6 взяв добровільно передану йому бензопилу та, не маючи наміру повернути вказану бензопилу власниці, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 730,80 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, які лягли в основу обвинувачення, в скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання потерпілої ОСОБА_5 про те, що 28.05.2014 року до неї прийшов її знайомий ОСОБА_6 , коли вона йому сказала, що в неї зламалась бензопила марки «Аллігатор», він запропонував відремонтувати, на що вона погодилась і віддала йому бензопилу, розраховуючи на те, що ОСОБА_6 її поверне, але останній бензопилу їй не повернув;

· витяг з кримінального провадження № 0002350 від 29.06.2014 року, згідно якого до ЄРДР внесено відомості про те, що 28.05.2014 року приблизно о 07.00 годині ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом заволодів майном, що належить ОСОБА_5
(а.п. 44);

- протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2014 року, прийняте від потерпілої ОСОБА_5 та згідно якого остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який шахрайським шляхом заволодів бензопилою «Аллігатор», що належить їй

(а.п. 45);

· протокол огляду від 04.07.2014 року бензопили марки «Аллігатор», якою шахрайським шляхом заволодів ОСОБА_6
(а.п. 55-56);

· речовий доказ у вигляді бензопили марки «Аллігатор», переданого на зберігання ОСОБА_5
(а.п. 57);

- довідка від 22.07.2014 року, згідно якої ринкова вартість бензопили марки «Аллігатор БП-45-3.0» станом на 22.07.2014 року складає 730,80 грн.

(а.п. 59-64).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), скоєне повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, та обставин, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, не встановив.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, за місцем мешкання характеризується негативно.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, виправних робіт, обмеження волі та позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, наявності чотирьох непогашених судимостей, позиції потерпілої щодо покарання для обвинуваченого, а також обраної позиції обвинуваченого, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, виправних робіт чи обмеження волі не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. А призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі відповідатиме меті покарання та сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає, що оскільки ОСОБА_6 не відбув частину покарання за попереднім злочином, а також при наявності вищезазначених підстав, до нього не можливо застосувати ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2011 року, остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. Зарахувати в строк відбування покарання час знаходження його під вартою з 27.03.2015 року по 10.06.2015 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у вигляді бензопили марки «Аллігатор», переданої для зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1