У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

за участю прокурора

Микитенка О.П.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 травня 2007 року кримінальну справу
за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника - ОСОБА_6 на
вирок апеляційного суду Донецької області від 2 лютого 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

несудимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за пунктами 4, 7, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного
позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 4, 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України
на 15 років позбавлення волі; за ст. 353 КК України на 3 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання йому визначене -
довічне позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено за пунктами 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на
10 років позбавлення волі; за ст. 353 КК України на 3 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
остаточне покарання йому визначене - 10 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 судові витрати за
проведення криміналістичної експертизи в сумі 176 грн. 58 коп.

Як визнав суд, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили злочини за таких обставин.

29 липня 2006 року, приблизно о
10-ій годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи біля магазину № 10, розташованого
поблизу будинку № 25 по вул. Латишева у м. Маріуполі, маючи намір на вчинення
умисного вбивства з хуліганських мотивів, підійшли до раніше незнайомого їм
ОСОБА_3 і, самовільно присвоївши собі звання службових осіб - працівників
внутрішніх справ, представились ОСОБА_1 - лейтенантом міліції, а ОСОБА_2 -
сержантом міліції та під приводом з'ясування особистості привели ОСОБА_3 у
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_1

Перебуваючи у зазначеній квартирі,
засуджені, діючи узгоджено, маючи намір позбавити потерпілого життя, з
хуліганських мотивів та з особливою жорстокістю почали завдавати ОСОБА_3
чисельні удари руками та ногами у різні
частини тіла, у тому числі й у життєво важливі органи - голову, грудну клітину
(область серця), живіт. При цьому ОСОБА_1 ще завдав ОСОБА_3 удар ножем по обличчю, а також
надів останньому на голову поліетиленовий пакет, перекривши доступ кисню.

Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 на місці події помер.

Крім того, 30 липня 2006 року, приблизно о 12-ій годині, ОСОБА_1 спільно з
ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи біля будинку № 25 по вул.
Латишева у м. Маріуполі, самовільно присвоївши собі звання службових осіб -
працівників внутрішніх справ, представились потерпілим ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що
проходили повз них, ОСОБА_1 -
лейтенантом міліції, а ОСОБА_2 - сержантом міліції та шляхом обману привели
потерпілих у квартиру АДРЕСА_1.

Перебуваючи у зазначеній квартирі, ОСОБА_1, який раніше вчинив умисне
вбивство потерпілого ОСОБА_3, маючи умисел на протиправне позбавлення життя
двох осіб, діючи умисно, із хуліганських мотивів та з особливою жорстокістю
завдав потерпілому ОСОБА_5 чисельні удари руками, ногами та молотком у
життєво-важливі органи - голову та грудну клітину. Після чого ОСОБА_1 з метою
доведення злочинного умислу до кінця
зв'язав потерпілому руки, привів його до ванної кімнати, де декілька разів
ударив його головою об металеву ванну, а потім набрав у ванну води, всадовив у
неї потерпілого і почав занурювати його голову у воду.

Смерть потерпілого ОСОБА_5 настала на місці події у результаті механічної
асфіксії від закриття дихальних шляхів водою.

Того ж дня, у вказаній квартирі, ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше вчинила
умисне вбивство, продовжуючи реалізацію умислу направленого на протиправне
позбавлення життя двох осіб, після того, як вчинив вбивство ОСОБА_5, діючи з
хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю та особливою жорстокістю почав
завдавати чисельні удари руками, ногами та молотком у місця розташування життєво
важливих органів - голову й тулуб потерпілого ОСОБА_4, а також завдав
останньому двома ножами одночасно удари в область спини, але не довів злочин до
кінця з причин, які не залежали від його волі.

У касаційних
скаргах засуджений ОСОБА_1 та його захисник
ОСОБА_6, не оспорюючи винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його
засуджено, і правильності кваліфікації його дій, просять пом'якшити призначене
покарання, посилаючись на те, що суд недостатньо врахував повне визнання ним
вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, дані про його особу,
умови його виховання, молодий вік та наявність у нього малолітньої дитини.

Вирок щодо ОСОБА_2 не оскаржений та щодо нього не внесено касаційне подання прокурором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у
касаційних скаргах, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не
підлягають із таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
зазначених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю
доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким
надана належна оцінка. Ці докази детально викладені у вироку суду.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за пунктами 4, 7, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 4, 7, 13 ч.
2 ст. 115, ст. 353 КК України.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, апеляційний суд дотримав вимоги ст. 65 КК
України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених ним декількох особливо
тяжких злочинів, дані про його особу та у вироку навів доводи, чому вважає, що
засуджений являє собою особливу небезпеку для суспільства. Рішення суду про
призначення ОСОБА_1 довічного позбавлення волі є переконливим.

Колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення покарання засудженому,
оскільки воно є необхідним і достатнім.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_6 залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Донецької області від 2 лютого 2007 року
щодо ОСОБА_1 - без зміни.

С у д д і:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Мороз М.А.