Справа № 351/515/15-к
Провадження № 11-кп/779/315/2015
Категорія ч.2 ст.191 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/315/2015, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганьківці, жителя АДРЕСА_1 ,за ст. ст. 191 ч.2 366 ч.1 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області на вирок Коломийського міськрайонного суду від 05.05.2015 року із участю секретаря с/з ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганьківці, жителя АДРЕСА_1 , українця, ромадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.2 КК України та ст. 366 ч.І КК України і призначено покарання :

за ст. 191 ч.2 КК України - два роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на два роки;

за ст. 366 ч.1 КК України - два роки обмеження волі, з позбавленням прав обіймати посади в органах виконавчої влади строком на один рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_5 покарання - два роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на два роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком - два роки.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 1228, 80 гривень витрат на залучення експерта.

Обвинувачений розтратив чуже майно шляхом зловживання службовим становищем, а також вчинив службове підроблення.

Дані злочини було скоєно за наступних обставин.

Так ОСОБА_8 обіймаючи посаду начальника Управління соціального захисту населення Снятинської райдержадміністрації будучи при цьому державним службовцем шостої категорії динадцятого рангу, а згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» - суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, являючись службовою собою, що здійснює керівництво управлінням, несе персональну відповідальність за організацію за результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці в управлінні; видає в межах воїх повноважень накази, організовує контроль за їх виконанням; розпоряджається коштами у межах затвердженого головою районної держадміністрації кошторису структурного підрозділу, а також постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зловживаючи своїм службовим становищем, в період із 23 січня 2012 року по 25 вересня 2013 року незаконно розтратив 2 246 л, бензину марки (А-95), на загальну суму 25 001,59 гривень, з яких : у 2012 році 1423 л. на суму 15 709,92 гривень та у 2013 році 823 л. на суму 9 291,67 гривень.

Вказані незаконні дії були скоєні шляхом складання та видачі шістдесяти завідомо неправдивих наказів про службові відрядження та внесення завідомо неправдивих відомостей до такої ж кількості шляхових листів про виїзди службовим автомобілем марки «ВАЗ-21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у службові відрядження, а саме : до м. Івано-Франківськ - 39 разів, інших районів Івано-Франківської області - 12 разів, до м. Дунаївці Хмельницької області, м. Вінниці, м. Мукачево Закарпатської області, м. Бучач Тернопільської області та м. Львів - по 1 разові та у м. Київ - 4 рази. При цьому поїздки у вказаних напрямках вищезазначеним службовим автомобілем у той період часу взагалі не здійснювалися, однак обвинувачений списував паливно-мастильні матеріали на виїзди у вищезазначені відрядження, чим спричинив збитки державному бюджету на вказану суму.

Зокрема за 2012 рік було видано накази - № 2 від 23 січня 2012 про відрядження до м.Івано-Франківськ на 24 січня 2012, № 3 від 27 січня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 30 січня 2012, № 8 від 13 лютого 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 15 лютого 2012, №12 від 20 лютого 2012 на 21 лютого 2012, № 13 від 23 лютого 112 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 24 лютого 2012, № 14 від 27 лютого 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 28 лютого 2012 (хоча згідно шляхового листа № 024458 від 28 лютого 2012 поїздка на службовому автомобілі здійснювалася до м. Вінниця), № 16 від 05 березня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 06 березня 2012, № 17 від 12 березня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 13 березня 2012, № 23 від 21 березня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 22 березня 2012, № 25 від 06 квітня 2012 про відрядження з м. Івано-Франківськ на 09 квітня 2012, № 26 від 09 квітня 2012 про відрядження до м. Київ на два календарні дні з 10 по 11 квітня 2012, № 29 від 23 квітня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 24 квітня 2012, № 36 від 21 травня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 22 травня 2012, № 39 від 30 травня 2012 про відрядження до м. Верховина на 30 травня 2012, № 41 від 31 травня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 01 червня 12, № 46 від 12 червня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 13 червня 2012, № 49 119 червня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 20 червня 2012, № 58 від 09 липня 12 про відрядження до м. Надвірна на 10 липня 2012, № 59 від 11 липня 2012 про відрядження м. Косів на 12 липня 2012, № 61 від 17 липня 2012 про відрядження до м. Дунаївці Хмельницької області на 18 липня 2012, № 63 від 23 липня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 24 липня 2012, № 65 від 06 серпня 2012 про відрядження до м. Мукачево Закарпатської області на 07 серпня 2012, № 66 від 09 серпня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 10 серпня 2012, № 71 від 22 серпня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 23 серпня 2012, № 73 від 03 вересня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 04 вересня 2012, № 75 від 10 вересня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 11 вересня 2012, № 78 від 18 вересня 2012 про відрядження до м. Коломия на вересня 2012, № 80 від 24 вересня 2012 про відрядження до м. Надвірна на 24 вересня 2012, № 81 ВІД 02 жовтня 2012 про відрядження до м. Бучач Тернопільської області на 03 жовтня 2012, № 86 від 08 жовтня 2012 про відрядження до м. Коломия на 09 жовтня 2012, № 89 від 17 жовтня 2012 відрядження до м. Івано-Франківськ на 18 жовтня 2012, № 92 від 24 жовтня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 25 жовтня 2012, № 95 від 02 жовтня 2012 про відрядження м. Київ два календарні дні з 05 по 06 листопада 2012, № 106 від 28 листопада 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 28 листопада 2012, № 108 від 29 листопада 2012 про відрядження до м. Рогатин на 29 листопада 2012, № 119 від 19 грудня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 19 грудня 2012, № 121 від 21 грудня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 21 грудня 2012, № 123 від 24 грудня 2012 про відрядження до м. Коломия на 24 грудня 2012, № 125 від 26 грудня 2012 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 27 грудня 2012;

за 2013 рік-№ 4 від 09 січня 2013 про відрядження в м. Івано-Франківськ на 09 січня 2013, №5 від 10 січня 2013 про відрядження в м. Івано-Франківськ на 11 січня 2013, № 19 від 11 лютого про відрядження в м. Івано-Франківськ на 11 лютого 2013, № 21 від 13 лютого 2013 про відрядження в м. Івано-Франківськ на 14 лютого 2013, № 27 від 12 березня 2013 про відрядження в Рогатин на 12 березня 2013, № 2 від 20 березня 2013 про відрядження в м. Київ на два календарних дні з 21 по 22 березня 2013, № 12 від 22 квітня 2013 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 23 квітня 2013, № 13 від 26 квітня 2013 про відрядження до м. Київ на два календарних дні з 29 по 30 квітня 2013, № 15 від 06 травня 2013 про відрядження до м. Коломия на 07 травня 2013, № 17 від 13 травня 2013 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 14 травня № 21 від 23 травня 2013 про відрядження до м. Тлумач на 23 травня 2013, № 23 від 24 травня про відрядження до м. Івано-Франківськ на 24 травня 2013, № 33 від 10 липня 2013 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 10 липня 2013, № 45/02-17 від 07 серпня 2013 про відрядження до м. Долина на 08 серпня 2013, № 46/02-17 від 13 серпня 2013 про відрядження до м. Івано-Франківськ на 14 серпня 2013, № 47/02-17 від 19 серпня 2013 про відрядження в м. Надвірна 19 серпня 2013, № 49/02-17 від 29 серпня 2013 про відрядження в м. Івано-Франківськ на 30 серпня 2013, № 55/02-17 від 11 вересня 2013 про відрядження в м. Галич на 12 вересня 2013, №58/02-17 від 19 вересня 2013 про відрядження в м. Івано-Франківськ на 20 вересня 2013, №59/02-17від 24 вересня 2013 про відрядження в м. Івано-Франківськ на 25 вересня 2013 та оформлено подорожні листи про виїзди на вищевказаному службовому легковому автомобілі за

за 2012 рік-№024433 від 24.01.2012, № 024437 від 30.01.2012, № 024447 від 13.02.2012, № 024449 від 15.02.2012, № 024453 від 21.02.2012, № 024456 від 24.02.2012, № 024458 від 28.02.2012, №024464 від 06.03.2012, № 024467 від 13.03.2012, № 024474 від 22.03.2012, № 024486 від 09.04.2012, № 024487 від 10.-11.04.2012, № 024495 від 24.04.2012, № 024512 від 22.05.2012, № 124518 від 30.05.2012, № 024520 від 01.06.2012, № 024527 від 13.06.2012, № 024532 від 20.06.2012, № 024544 від 10.06.2012, № 024546 від 12.07.2012, № 024550 від 18.07.2012, № 024554 від 14.07.2012, № 024564 від 07.08.2012, № 024567 від 10.08.2012, № 024576 від 23.08.2012, № 024583 від 04.09.2012, № 024588 від 11.09.2012, № 024594 від 19.09.2012, № 024598 від 25.09.2012, № 024604 від 01.10.2012, № 024608 від 09.10.2012, № 024615 від 18.10.2012, № 024620 від 25.10.2012, № 024627 від 05.-06.11.2012, № 024643 від 28.11.2012, № 024644 від 29.11.2012, № 024658 від № 024660 від 21.12.2012, № 024661 від 24.12.2012, № 024664 від 27.12.2012;

за 2013 рік-№024671 від 09.01.2013, № 024673 від 11.01.2013, № 024694 від 11.02.2013, № 024697 від 14.02.2013, № 024714 від 12.03.2013, № 024721 від 21.-22.03.2013, № 024743 від № 024747 від 29.-30.04.2013, № 024748 від 07.05.2013, № 024751 від 14.05.2013, № І 024759 від 23.05.2013, № 024761 від 27.05.2013, № 024789 від 10.07.2013, № 024810 від 08.08.2013,№ 024814 від 14.08.2013, № 024817 від 19.08.2013, № 024825 від 30.08.2013, № 024834 від 12.09.2013, № 024840 від 20.09.2013, № 024843 від 25.09.2013.

Крім цього обвинувачений вніс неправдиві відомості до подорожніх листів цього ж службового автомобіля під час перебування у щорічній відпустці в періоди з 29 квітня по 13 травня 2012 та з 16 по 25 січня 2013, зокрема до: № 024500 від 03.05.2012, № 024501 від 04.05.2012, № 024502 від 07.05.2012, № 024503 від 08.05.2012, № 024504 від 10.05.2012, № 024505 від 11.05.2012, № 024676 від 16.01.2013, № 024677 від 17.01.2013, № 024678 від 18.01.2013, № 024679 від 21.01.2013, № 024680 від 22.01.2013, № 024681 від 23.01.2013, № 024682 від 24.01.2013, № 024683 від 25.01.2013 та перебуванні у службових відрядженнях в м. Умань Черкаської області, які відбулися з 30 вересня по 02 жовтня 2013 (наказ на службове відрядження № 60/02-17 від 27.09.2013) та з 02 по 04 вересня 2013 (наказ на службове відрядження № 50/02-17 від 30.08.2013), а саме до: № 024846 від 30.09.2013, № 024847 від 01.10.2013, № 024848 від 02.10.2013, № 024826 від 02.09.2013, № 024827 від 03.09.2013, № 024828 від 04.09.2013.

В своїх апеляційній скарзі прокурор вважає даний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить даний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання: за ч.2 ст.191 КК України 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 2 роки; за ч.1 ст.366 КК України штраф в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 2 роки та штраф в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який апеляційну скаргу заперечив і вважає її необґрунтованою, думку прокурора, який апеляційну скаргу просить задовольнити, постановивши новий вирок. колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено. Цей висновок ґрунтується на показаннях обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину в судовому засіданні.

Вина, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ст. ст. 191 ч.2 366 ч.1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом у повній мірі були враховані.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він вчинив злочин вперше, щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, виключно позитивну характеристику.

Вказані обставини давали суду підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Твердження прокурора, що суд повністю звільнив обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, попри те, що останній незаконно розтратив державне майно на загальну суму 25 001, 59 грн. не відповідає дійсності, оскільки судом, згідно вироку, звільнено обвинуваченого від відбування основного покарання. Крім того, обвинувачений завдані збитки державі відшкодував в повному об`ємі. Та, крім того, прокурор в своїй апеляційній скарзі просить теж застосувати ст..75 КК України.

Проте засудження ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України, до основного покарання на 2 роки обмеження волі, не відповідає вимогам ст. 61 ч.3 КК України, оскільки покарання у виді обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є пенсіонером. Тому в цій частині, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а вирок суду до зміни, так як прокурор просить призначити за ч.1 ст.366 КК України покарання у вигляді штрафу замість обмеження волі, яке по своїй суті є більш м`якшим.

Колегія суддів не вбачає підстав для призначення остаточного покарання за ст..70ч.1 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, як того просить прокурор, так як в апеляційній скарзі він просить, як зазначено вище, застосувати ст. 75 КК України та додаткове покарання у вигляді заборони обіймати посади строком на 2 роки, хоча мав бути зазначений термін на три роки.

З огляду на наведене, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 05.05.2015 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання за ч.1 ст.366 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.191 КК України до двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 2 роки; за ч.1 ст.366 КК України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, щляхом поглинення менш суворого більш суворим, остаточно призначити покарання два роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 2 роки.

У відповідності до ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком два роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2