Справа № 11-а-1570/2007р. Головуючий у 1
інстанції Котович О.Л.
Категорія ст. 286 ч. 2, Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Апеляційного
суду м. Києва у складі:

головуючого: Бєлан Н.О.

суддів: Шальнєвої Т.П.,
Кравченко СІ.

за участю
прокурора : Решетняк Н.О.

засудженого: ОСОБА_1

захисника: ОСОБА_2

представників
потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Розглянувши у
відкритому засіданні в м.
Києві кримінальну справу
за

апеляцією та
доповненнями до неї засудженого ОСОБА_1 та його

захисника ОСОБА_2, за апеляцією
представника УДАІ ГУ МВС
України

в Київській
області Шила І.С на вирок Деснянського районного суду м. Києва

від 07.06.2007
року.

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Монастирище Черкаської області,
громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого

Засуджено за ст.
286 ч. 2
КК України на
3 роки позбавлення
волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути
з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при
ГУ МВС України в м. Києві судові витрати за проведення судово-автотехнічної
експертизи у розмірі 147 грн. 10 коп.

Постановлено стягнути з управління ДАІ ГУ МВС України Київської області на користь ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5.у відшкодування матеріальної шкоди - 7726 грн. 84 коп.,
а моральної шкоди 100000 грн, на користь ОСОБА_6. у відшкодування матеріальної
шкоди 3065 грн 85 коп та моральної шкоди 500 000 грн.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що
14.12.2006 року, біля 02 год.
45 хв., працюючи старшим інспектором відділення забезпечення спеціальних
заходів відділу забезпечення діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби
при Управлінні ДАІ ГУ
МВС України Київської області, керуючи належним Управлінню ДАІ МАС України в
Київській області службовим транспортним засобом -автомобілем «Фольцваген Пасат
V6 4 motion» з кузовом НОМЕР_2 під н.з. НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві
по вул. Братиславська в напрямку вул. Шолом-Алейхема від проспекту Лісового і
проти будинку № 36/2 по вул. Братиславській, порушив вимоги п. 12.4, п. 11.4,
п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яке виразилось у тому, що рухаючись у
населеному пункті з перевищенням швидкості, при виникненні перешкод і небезпеки
для руху, яку засуджений ОСОБА_1. об'єктивно спроможний був виявити, останній
не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного
засобу, в результаті чого здійснив наїзд на електроопору, від чого пасажир,
керованого засудженим ОСОБА_1 автомобіля - ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні
ушкодження і померла, пасажир ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а
пасажир ОСОБА_8 - легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1. та його
захисник ОСОБА_2, не оспорюючи винність у скоєному злочині та визначену
кваліфікацію дій засудженого порушують питання про пом'якшення покарання,
оскільки на їх думку, суд не в повній мірі урахував, що він повністю визнав
свою вину, щиро каявся, на час вчинення злочину працював, позитивно
характеризується за місцем роботи, на його утриманні перебуває неповнолітня
дитина - донька ОСОБА_9.,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребує уваги та виховання з боку
батька.

В доповненнях до
апеляції засуджений просить застосувати щодо нього

Закон України
«Про амністію» від 19.04.2007 року.

Представник УДАІ ГУ
МВС України в Київській області Шила І.С. в апеляції не погоджується з
розміром моральної шкоди, що стягнена на користь ОСОБА_8, оскільки вважає її
завищеною, і просить в цій частині вирок суду першої інстанції скасувати та
постановити новий, де в цій
частині відшкодування моральної
шкоди за цивільним
позовом

ОСОБА_8 у відшкодуванні моральної
шкоди в сумі 500000 грн. відмовити та визнати моральну шкоду у розмірі 20000
грн.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника, які
підтримали апеляцію та просили її задовольнити, пояснення представників
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та прокурора про законність та обґрунтованість
вироку суду, а також міркування прокурора з приводу застосування до засудженого
Закон України «Про амністію» від 19.04.2007 року, провівши судові дебати,
заслухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_1, а також апеляція
представника УДАІ ГУ МВС
України підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винності засудженого у
вчиненні цього злочину, за обставин викладених у вироку, ґрунтуються на
матеріалах справи і підтверджується дослідженнями у судовому засіданні
доказами, що наведені у вироку, і не оспорюються в апеляціях.

Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_1 постановлено обґрунтовано, його дії
вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Міра покарання засудженому призначена у відповідності до вимог ст. 65 КК
України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин, що
пом'якшують покарання, у тому числі й тих, на які є посилання в апеляції, та
доданих про особу винного.

Підстав для пом'якшення покарання ОСОБА_1. судова колегія не знаходить.

Разом з тим засуджений ОСОБА_1. висловив згоду на застосування амністії і
його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не є
безпідставними.

Як встановлено матеріалами справи, засуджений ОСОБА_1. має доньку ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_2, який не виповнилося 18 років, відносно якої він не позбавлений
батьківських прав, та яка до взяття ОСОБА_1 під варту перебувала на його
утриманні. Злочин, за скоєння його визнано винним вчинений з необережності, за
цей злочин законом передбачено покарання менш суворе ніж позбавлення волі на
строк не більше 10 років тому на підставі ст. 1 п. б. ст, 6 Закону України «Про
амністію» від 19.04.2007 року, ОСОБА_1. підлягає звільненню від покарання і від
кримінальної відповідальності.

Будь-яких підстав, які б забороняли застосування щодо
нього амністії, передбачених ст. 7 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007
року, по справі не встановлено.

За таких обставин,
колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги представника УДАЇ ГУ MB С України в
Київській області Шили І.С. щодо завищеного розміру стягнутої моральної шкоди
на користь ОСОБА_8 заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи потерпілою ОСОБА_6. було заявлено
цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди і стягення з Управління ДАІ
ГУ МВС України в Київській області 500000 грн.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди на користь
потерпілої ОСОБА_6. суд першої інстанції правильно послався на моральні
страждання цієї потерпілої від смерті і поховання дочки, від порушення
нормально перебігу життя і від безповоротної втрати дитини, яка була опорою і
надією позивача в житті, на зміну якості життя та сімейних зв'язків позивача у
зв'язку із втратою її дочки, але при цьому колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції не врахував конкретні обставини справи за яких був вчинений злочин,
зокрема ті події, що були перед вчиненням цього злочину, а також пояснення
засудженого проте, що він не взмозі відшкодувати шкоду в такому розмірі, тому
судова колегія дійшла висновку про необхідність його зменшення до 300000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 та представника УДАЇ ГУ
МВС України в Київській області Шили І.С. - задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2007
року відносно засудженого ОСОБА_1 змінити в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 та
зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на її користь до 300000 грн. В
решті вирок залишити без змін. На підставі ст. 1 п. б., ст. 6 Закону України
«Про амністію» від 19 квітня 2007
року ОСОБА_1 звільнити
від покарання, призначеного цим
вироком і від кримінальної відповідальності. Звільнити ОСОБА_1 з-під варти із
зали суду.