Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3193/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2015 Подільський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №1-кп/758/231/15, яке надійшло від прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, дітей немає, раніше неодноразово судимого, зокрема, 1) 20.05.1985 року за ч.4 ст.117, ч.2 ст.142, ч.1 ст.140 КК України на 8 років позбавлення волі; 2) 26.07.1993 року за ч.2 ст.142 КК України на 5 років позбавлення волі; 3) 21.10.1998 року за ч.2 ст.142 КК України на 6 років позбавлення волі; 4) 12.10.2004 року за ч.4 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі; 5) 20.12.2006 року за ч.2 ст.142 КК України на 8 років позбавлення волі; звільнився востаннє з місць позбавлення волі 11.12.2013 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
у невстановлений день та у невстановлений час у грудні місяці 2014 року, невстановлена особа перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 подарувала ОСОБА_4 предмет зовні схожий на ручну гранату РГД-5.
Після чого, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання вибухового пристрою, умисно, розуміючи, що подарований предмет є вибуховим пристроєм, почав зберігати вказану ручну гранату РГД-5 за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 .
24.02.2015 року ОСОБА_4 продовжуючи незаконно зберігати вибуховий пристрій, на громадському транспорті перевіз його до Контрактової площі в м. Києві, де без передбаченого законом дозволу, носив та зберігав при собі.
Приблизно о 19 годині 30 хвилин, 24.02.15 перебуваючи за адресою м. Київ, Контрактова площа, 2 ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього предмет зовні схожий на ручну гранату РГД-5, яка була поєднана з предметом зовні схожим на запал до ручної гранати.
Згідно висновку експерта, за результатами судової вибухо - технічної експертизи №1/42-ВТ від 27.02.2015 року, наданий на дослідження об`єкт №1, є стандартним, промислово виготовленим уніфікованим запалом до ручної гранати дистанційної дії УЗРГМ-2, який призначений для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42.
Наданий на дослідження об`єкт №2 за зовнішнім виглядом, матеріалом виготовлення і конструктивними особливостями є стандартним, промислово виготовленим корпусом ручної гранати РГД-5, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини,
Наданий на дослідження об`єкт №1 відноситься до боєприпасів.
Наданий на дослідження об`єкт №2 не відноситься до боєприпасів.
Відповідно до ч. 3 ст. 69, ч. 3 ст. 102 КПК України у висновку експерта зазначено, що наданий на дослідження об`єкт №1 при поєднані в єдину конструкцію з об`єктом №2, що передбачено їх конструктивними особливостями, представляє собою ручну осколкову гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до боєприпасів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю щиро покаявся та показав, що у грудні 2014 року до нього до дому, коли він проживав по АДРЕСА_2 приїхав його знайомий. Під час спілкування вказаний знайомий подарував йому ручну гранату РГД-5. Після цього він почав її зберігати за місцем свого проживання. 24.02.15 він вирішив продати цю гранату, оскільки потрібні були гроші. У подальшому він взяв дану гранату та поїхав з нею у транспорті. В той час, коли він перебував в районі метро «Контрактова площа» у м.Києві його затримали працівники міліції і під час огляду вилучили в нього дану гранату. Дозволу на носіння і зберігання вибухового пристрою, яким являється граната, він не мав.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до умисних тяжких злочинів, особу винного, який раніше 5 разів судимий, за місцем останнього відбування покарання характеризувався позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, та обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України, суд визнає рецедив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_4 та попередити вчинення ним нових злочинів.

З огляду на особу обвинуваченого, який до цього 5 разів судимий та всі 5 разів відбував тривалі терміни покарання, та знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку та небажання останнього ставати на шлях виправлення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини вчиненого злочину суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе виключно при реальному відбутті покарання. Однак, з урахуванням щирого каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 не максимальний строк покарання, передбачений санкцією ч.1 ст. 263 КК України. З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання 28.05.2015 року.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду. Виконання вироку в цій частині доручити працівникам міліції Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 491 грн. 04 коп.

Речовий доказ ручну гранату вилучену у ОСОБА_4 , яка зберігається у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) АДРЕСА_4 знищити.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

СуддяОСОБА_1