Провадження № 11-сс/795/221/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , що належить йому на праві власності.

Застосовуючи арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначив, що вилучене майно могло бути підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення і зберегло на собі його сліди, може бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, тобто, відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.167 КПК України, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного. Посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді через відсутність документів, що підтверджують право власності підозрюваного на вилучене майно. Також вказала на необґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про що йому було письмово повідомлено 26 травня 2015 року.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України.

Частиною 3 даної статті передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди.

З протоколу огляду місця події від 25.05.2015 року та протоколу обшуку від 25.05.2015 року, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що 25 травня 2015 року в ході проведеного огляду місця події кімнати для інструктажів чергової частини Домницького виправного центру №135 та обшуку - кімнати № 16 гуртожитку № 2 Домницького ВЦ № 135, розташованого в АДРЕСА_1 , було вилучено майно, належне підозрюваному ОСОБА_9 .

З урахуванням наведеного, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя прийняв рішення у відповідності до вимог статті 173 КПК України.

Посилання апелянта на необґрунтованість підозри її підзахисного є безпідставними, так як слідчий, повідомивши ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.407, ст.422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2015 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , що належить йому на праві власності - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: