Справа № 166/1122/14-к Провадження №11-кп/773/293/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000031 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та відповідно їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Ратнівського районного суду від 30 квітня 2015 року, яким:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.04.2009 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 396 КК України із застосуванням ст. 69 та ст. 70 КК України на п`ять років позбавлення волі і, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком три роки та з покладенням на цей період відповідних обов`язків;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на своєму утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2013 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.03.1999 року Ленінградським районним судом м. Києва за ст. 17 ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України (в ред. 1960 року), із застосуванням ст. 42 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2001 року відповідно до ст. 52 КК України (в ред. 1960 року) умовно достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 17 днів;
- 20.02.2003 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; постановою Білоцерківського міськрайсуду Київської області від 11 липня 2007 року, звільнений від подальшого відбування покарання умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 28 діб;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Окладне, Барського району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на своєму утриманні трьох малолітніх дітей 2001, 2003, 2005 років народження, водія ТОВ «МС Буд» м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого;
засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України, кожен на 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено долю речових доказів, арештованого майна та судових витрат.
Переглядаючи кримінальне провадження апеляційний суд, -
В С Т А Н О В И В:
За вироком суду ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 визнані винні та засуджені за те, що за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, 04.03.2009 року прибули на автомобілі марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 до смт. Ратне Волинської області, де близько 3 години, з розподілом ролей ОСОБА_12 , за вказівкою ОСОБА_11 , маючи одну мобільну рацію при собі, залишився неподалік будинку та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі виникнення небезпеки повідомити про неї своїх спільників, а ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, будучи в масках на обличчях та матерчатих рукавичках на руках, використовуючи факт раптовості шляхом розбиття склопакета кухонного вікна проникли у житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де вчинили напад на сім`ю ОСОБА_14 , поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я останніх наносячи ОСОБА_15 гумовими палицями численні удари по життєво важливих органах, внаслідок чого завдали йому легких тілесних ушкоджень, а також погрожуючи вбивством його дружині ОСОБА_16 та їх малолітній доньці, в ході якого заволоділи майном останніх грошима в сумі 182 000 грн., картками поповнення рахунків мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «Київстар» в кількості 130 штук, вартістю по 25 грн. кожна, на загальну суму 3250 грн., мобільними телефоном марки «Нокіа 6233», сім карткою мобільного оператора Київстар, мобільним телефоном «Соні-Еріксон», трубкою радіотелефону «Панасонік», сумкою чорного кольору з надписом «ZEBRA», що не становить для потерпілих матеріальної цінності, а всього майном на загальну суму 185250 грн., що є в особливо великому розмірі, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
В апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та відповідно їх захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 посилаються на неповноту і однобічність досудового розслідування, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення кримінального процесуального закону, як при проведенні досудового розслідування, так і при постановленні вироку. В обґрунтування зазначають, що ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 інкримінованого їм злочину не вчиняли. Вважають, що суд поклав в основу обвинувального вироку недопустимі, суперечливі, а також сумнівні докази, які ніяким чином не вказують на їх причетність до розбійного нападу на родину ОСОБА_14 . При цьому у вироку не наведено переконливих мотивів, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.
У зв`язку з цим просять вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за недоведеністю їх участі у вчинені інкримінованого їм злочину.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, обвинувачених та їх захисників, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурорів, які заперечили останні та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та відповідно їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інкримінованому їм розбійному нападі вчиненому за вказаних у вироку обставинах, ґрунтується на перевірених та досліджених в судовому засіданні доказах.

Факт вчинення в нічний час розбійного нападу на подружжя ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , поєднаного з проникненням в їх житло розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , та заволодіння майном останніх в особливо великих розмірах підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , із яких вбачається, вночі 04 березня 2009 року через розбите вікно в їх будинок проникли троє невідомих в масках, які напали на ОСОБА_15 та стали наносити удари гумовими кийками по різним частинам, а потім наділи на нього наручники, та погрожували вбивством дружини ОСОБА_16 та їх дітей. Такі погрози вони сприймали, як реальну загрозу своєму життю. В ході опору нападникам ОСОБА_15 розбив одному з них губу, чи ніс, з якого йшла кров. В ту ніч нападники заволоділи грошима в кількості близько 190 000 грн., частина з яких 173 000 грн. зберігалися у чорній сумці з написом « ОСОБА_17 » біля сейфу, а решта в сейфі в шафі, два мобільних телефони «Нокіа», «Соні Еріксон», радіо трубку «Панасонік», картки поповнення «Київстар».
Згідно висновку судово медичної експертизи (т. 3 а. кр.пр. 34 -35) в ході розбійного нападу потерпілому ОСОБА_15 були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які утворились від дії тупого предмету, синці неправильної продовгуватої форми з просвітлення від предметів продовгуватої циліндричної форми.
Про те, що в будинку ОСОБА_14 на час розбійного нападу знаходилась значна сума коштів підтвердили свідки:
- ОСОБА_18 , яка показала, що 03.03.2009 року о 18 годині принесла до будинку потерпілих у чорній сумці з тканини плащової, з двома ручками, довжиною з написом « ОСОБА_17 » та зображенням «коня», 115000 гривень із запискою про номінали і кількість купюр на цю суму;
- ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які показали, що 03.03.2009 року, в період з 18 до 23 год. вони занесли до подружжя ОСОБА_14 виручку із складу магазину, торгових точок, відповідно 47000 грн. та 5500 грн.;
- ОСОБА_21 , який зазначив, що будучи експедитором 03.03.2009 року на базі здав зібрану з торгових точок виручку в розмірі 10000 грн.;
- ОСОБА_22 зазначивши, що 03.03.2009 року з магазину «Антан» охоронець ОСОБА_23 заніс ОСОБА_15 виручку в розмірі 5740 гривень.
- ОСОБА_24 , яка підтвердила, що ОСОБА_18 в чорній сумці, розміром як ноутбук, із зображенням «коня», носила кошти, які приймала протягом дня з торгових точок до будинку ОСОБА_14 ;
- ОСОБА_25 , який показав, що працюючи охоронцем в магазині ОСОБА_26 », отримував готівку від касирів, яку відносив потерпілим за їх місцем проживання.
Вищезазначена обставина підтверджується також і:
- повідомленням про рух коштів (т. 3 а. кр. пр. 31-32) , згідно якого 03.03.2014 року загальна сума виручки зданої по мережі торгових об`єктів підприємця ОСОБА_16 , яка зберігалась останньою за місцем свого проживання становить 179134,75 грн;
- даними по картках поповнення (т. 3 а. кр. пр. 33 ), з яких вбачається, що під час з розбійного нападу з будинку ОСОБА_15 були викрадені 130 карток поповнення номіналом по 25 грн. на загальну суму 3250 гривень.
Доводи обвинувачених та їх захисників про непричетність ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до вчинення інкримінованого їм розбою апеляційний суд вважає безпідставними.
Так свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 підтвердили факт перебування в березні 2009 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в с.м.т. Ратне.

Дану обставину не заперечували і самі обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Згідно протоколів (т. 3 а. кр.пр. 13-29, 113) в ході огляду місця події будинку ОСОБА_15 , що знаходиться в АДРЕСА_5 , було виявлено пошкоджене на кухні вікно, та вилучено один зліпок сліду віджиму зі склопакету зовнішньої сторони віконної рами, у вітальні на підлозі металеві наручники № А 3509, а також сліди крові, які були вилучені працівниками міліції.
За висновком експерта (т. 3 а. кр.пр.160-164 ) слід віджиму зі склопакету зовнішньої сторони віконної рами утворений внаслідок натискання на слідосприймаючу поверхню твердим предметом ( робочою частиною знаряддя злому) , шириною не менше 14 мм. ( викруткою, стамескою, фомкою та іншим).
Як вбачається із висновків експертів № № 66, 20-730, 20-968, 329 та 490 (т. 3 а. кр. пр. 43- 46, 58-64, 73- 76, 177-180, 189-190) генетичні ознаки крові, виявленої на фрагментах марлевої серветки (об`єкти № 5, 7 тобто кров вилучена при огляді місця події від 04.03.2009 року з вітальні, спальної кімнати житлового будинку ОСОБА_14 ), по всіх досліджуваних локусах ДНК, не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_16 , що виключає походження даних слідів крові від ОСОБА_16 .
В той же час, генетичні ознаки крові, виявленої на вищезазначених фрагментах марлевої серветки по всіх досліджуваних локусах ДНК, ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_13 . Кров в даних об`єктах, ймовірно, походить від ОСОБА_13 .. Величина вірогідності випадкового збігу алельних характеристик генотипу під експертної особи з будь - яким випадково вибраним індивідом складає величину 5,01 /10 -18, тобто 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки.
Відповідно до явки з повинною (т. 3 а. кр.пр. 80) ОСОБА_12 30.04.2010 року, особисто письмово повідомив працівників міліції, що на початку 2009 року разом ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 приїхали на автомобілі ВАЗ 21099 у місто Ратне Волинської області, де останні через вікно проникли до приватного будинку шляхом злому пластикового вікна, а він лишився дивитися на вулиці, які через 10 хвилин вийшли з будинку через двері і всі побігли до автомобіля ВАЗ 21099, яким приїхали до ОСОБА_35 , і який стояв 500 метрів від будинку. По дорозі зупинилися, викинули маски, зняли весь верхній одяг та взуття. Приїхавши до Києва, поділили гроші, кожному дісталось по 45 000 грн.
В той же час, ОСОБА_36 в своїй явці з повинною (т. 3 а. кр.пр. 104) від 18.11.2011 року особисто письмово повідомив працівників міліції, що отримав від ОСОБА_12 15000 гривень за те, щоб мовчав, що розповідав ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_12 про підприємця ОСОБА_15 .
Згідно протоколу огляду місця події (т. 3 а. кр. пр. 89 ) 19.05.2010 року в квартирі ОСОБА_39 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено сумку з тканини чорного кольору з написом білого кольору «ZEBRA».

Як вбачається із показань свідка ОСОБА_27 даних в суді та під час допиту в якості свідка (т. 3 а. кр. пр. 91, 13-29) дану сумку вона бачила в квартирі в прихожій та віддала працівникам міліції, пояснивши, при цьому, що остання була принесена додому в березні 2009 року її чоловіком ОСОБА_12 .

При пред`явленні предметів для впізнання (т. 3 а. кр. пр. 95- 98 ) потерпілий ОСОБА_15 впізнав вищезазначену сумку, пояснивши, що вона була викрадена з його будинку під час розбійного нападу.
Твердження обвинувачених та їх захисників про те, що явки з повинними ОСОБА_12 та ОСОБА_40 були написані під тиском працівників міліції, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони були предметом ретельної перевірки в суді першої інстанції, однак не знайшли свого підтвердження.
Оскільки вищенаведені докази повністю узгоджуються між собою та іншими фактичними обставинами справи, то суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку, навівши, при цьому переконливі мотиви, чому він взяв до уваги одні докази та відкинув інші, в тому числі і ті, на які посилаються обвинувачені та їх захисники, обґрунтовуючи свої доводи про непричетність ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до інкримінованого їм злочину.
В той же час апеляційний суд частково погоджується з доводами обвинувачених та їх захисників про те, що суд першої інстанції обґрунтовуючи доведеність вини обвинувачених поклав в основу вироку недопустимі докази, а саме: пояснення ОСОБА_12 , протокол його допиту в якості свідка, а також відеокасету «MSNS-DV-SONI-MGO» № 0240201 РК із записом останнього, протокол огляду вищезазначеної відеокасети, протокол проведення слідчого експерименту за показаннями свідка ОСОБА_12 та план схемою до нього від 01.05.2014 року (т. 3 а. кр. пр. 198- 201), досліджений відеозапис цієї слідчої дії, висновок судово психологічної експертизи (т. 3 а. кр. пр. 122 149), який стосується допиту ОСОБА_12 в якості свідка, оскільки перші п`ять були отримані з порушення права обвинуваченого ОСОБА_12 на захист, а шостий був даний щодо доказу, який отриманий з порушенням норм КПК України.
З огляду на це апеляційний суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку посилання на ці докази.
Як встановлено апеляційним переглядом в іншій частині досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, у процесі розгляду кримінального провадження у судовому засіданні повно й об`єктивно досліджені всі обставини та докази, які мали суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Будь-яких даних, які б свідчили про те, що органи досудового слідства чи суд під час розслідування і розгляду справи допустились упередженості щодо обвинуваченого або не виконали норми КПК України не встановлено.

З огляду на це доводи апеляційних скарг про неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність винуватості обвинувачених в інкримінованому їм злочині, є безпідставними.
Враховуючи вищенаведене дії ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які виразились в тому, що вони 04.03.2009 року, біля 03 год., за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, матеріли щодо якої виділені в окреме провадження, вчинили розбій спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, всі дані про їх особи, в тому числі і наявну в обвинуваченого ОСОБА_12 , обтяжуючу обставину рецидив злочинів, та відсутність в обвинувачених обставин, які б пом`якшували їх покарання.
Призначені обвинуваченим покарання відповідають вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідними і достатніми для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку з мотивів, викладених в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисників, а тому керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Ратнівського районного суду від 30 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на докази пояснення ОСОБА_12 , протокол його допиту в якості свідка, а також відеокасету «MSNS-DV-SONI-MGO» № 0240201 РК із записом останнього, протокол огляду вищезазначеної відеокасети, протокол проведення слідчого експерименту за показаннями свідка ОСОБА_12 та план схемою до нього від 01.05.2014 року (т. 3 а. кр. пр. 198- 201), досліджений відеозапис цієї слідчої дії, висновок судово психологічної експертизи (т. 3 а. кр. пр. 122 149 ), який стосується допиту ОСОБА_12 в якості свідка.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими в той самий строк з дня вручення їм копій даної ухвали.

Головуючий:

Судді: