Справа 688/1227/15-к
№ 1-кп/688/60/15
Вирок
Іменем України
28 квітня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суду Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівці обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 70000217 від 21.03.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 21 березня 2015 р. близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 27 по вул.Молодіжній в с.Судилкові Шепетівського району, на ґрунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схватив двома руками за верхній одяг ОСОБА_5 , умисно кинув його на асфальтобетонне покриття та наніс близько восьми ударів кулаками рук по різним частинам тулуба, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, у вигляді садна на спинці носа, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; перелому малогомілкової кістки правої гомілки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, визнав частково, пояснив, що між ним та ОСОБА_5 склалися неприязні стосунки. Він співмешкає з ОСОБА_6 , а її батько, потерпілий ОСОБА_5 , проживає окремо, їх сім`ї перебувають у неприязних відносинах, оскільки між ними виник спір за будинок, в якому він проживає з сім`єю. 21.03.2015 року близько 12-ої години у двір зайшов потерпілий ОСОБА_5 , який зайшов в гараж та взяв інструменти. Побачивши потерпілого, вийшов на вулицю, забрав інструменти у нього з рук, а йому наказав покинути двір. Останній почав його ображати грубими нецензурними словами та розмахував палицею, з якою постійно пересувався. Після цього він взяв його за верхню одежу, вивів з подвір`я і відштовхнув від себе. Від поштовху ОСОБА_5 впав. В цей час підбігли сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали заступатись за ОСОБА_5 . На цьому конфлікт закінчився.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що 21.03.2015 р. біля 12-ої години зайшов в двір будинку дочки ОСОБА_9 , де раніше проживав, щоб побачити онуку ОСОБА_10 . Двері будинку були зачинені і він постукав у них. Через декілька хвилин з будинку вийшов в нетверезому стані ОСОБА_4 , який є співмешканцем його дочки ОСОБА_9 . Він взяв його за верхній одяг та почав виштовхувати з подвір`я, наносив кулаками удари в область голови та тулуба. Таким чином виштовхавши його з подвір`я зі всієї сили штовхнув і він правою стороною свого тіла впав на асфальтобетонне покриття та ногою вдарився в бордюр. Після цього відчув різкий біль в області правої стопи. Кинувши його на землю, ОСОБА_4 продовжував наносити удари кулаками рук в область тулуба та голови. В цей час вибігли сусіди, які заступились за нього, ОСОБА_4 вирвався та втік в будинок. Просить обвинуваченого покарати відповідно до закону та стягнути 4000 грн. моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Категорично заперечує те, що в гаражі він брав речі обвинуваченого;

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які пояснили, що 21.03.2015 р. біля 12-ої години бачили, як ОСОБА_5 зайшов у двір своєї дочки ОСОБА_9 , яка проживає по сусідству з ними та постукав у вхідні двері. Через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_4 , який схопив останнього за верхній одяг та виштовхував з подвір`я. Біля воріт ОСОБА_4 силою штовхнув ОСОБА_5 , від чого останній впав на асфальтобетонне покриття та наніс йому декілька ударів кулаками в область голови та тулуба. ОСОБА_7 відразу втрутилась в бійку, намагалась відтягнути ОСОБА_4 від ОСОБА_13 , але обвинувачений відштовхнув її, від чого вона впала. Після цього ОСОБА_4 пішов у будинок і більше на вулицю не виходив. Вони намагались підняти ОСОБА_5 , але останній повідомив, що його сильно болить нога. Через деякий час викликали швидку допомогу та госпіталізували його у лікарню.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що являється дружиною ОСОБА_5 , але проживають окремо: вона проживає з дочкою ОСОБА_6 , онуками та співмешканцем дочки ОСОБА_4 . ОСОБА_5 проживає з сином. Будинок, в якому вони проживають, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_9 , після чого, між ними виникли неприязні відносини. 21.03.2015 року близько 12-ої години в двері будинку та вікна постукав ОСОБА_5 , при цьому кричав, що якщо не відкриєте двері, то розіб`є вікна. Вона в будинок його не впустила, відразу про це повідомила ОСОБА_4 , який на той час спав у будинку. ОСОБА_4 , вийшов з будинку, взяв ОСОБА_5 за одяг та вивів з подвір`я. Біля воріт знаходились сусіди, які вчинили сутичку з ОСОБА_4 і вона покликала його в будинок. Вони обоє зайшли в будинок, закрили двері і на вулицю не виходили;

- висновком судово-медичної експертизи №94 від 23.03.2015 р., згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: садно на спинці носа, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; перелом малогомілкової кістки правої гомілки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (а.с. 16);

- показаннями експерта ОСОБА_15 , який підтвердив той факт, що тілесні ушкодження у виді садна на спинці носа та перелому малогомілкової кістки правої гомілки були наявними у ОСОБА_5 . Тілесне ушкодження у виді перелому малогомілкової кістки правої гомілки виникло від того, що тілу потерпілого було надано прискорення, від чого виникло викручування правої ноги, яка являлась опорною.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як дії, які виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

При цьому суд вважає, що обвинувачений, умисно заподіюючи тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , який являється особою похилого віку (75 років), пересувається з палицею, оскільки має вади зору, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, які виразились в умисному штовханні останнього на асфальтобетонне покриття та нанесенні декількох ударів кулаками лежачому потерпілому, передбачав суспільно-небезпечні наслідки та свідомо припускав імовірність їх настання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що ним вчинено злочин середньої тяжкості, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують його покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

При таких обставинах справи у сукупності з даними, що характеризують особу винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України суд знаходить можливим обвинуваченого звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди суд знаходить підлягаючим задоволенню.

Так, судом встановлено, що обвинуваченим щодо потерпілого вчинено умисний злочин середньої тяжкості, потерпілий ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій обвинуваченого, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, переніс фізичний біль та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, вимоги розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя