Справа № 11-337/12 Головуючий у І інстанції Воронцова С.В.
Провадження № 11/2590/337/2012
Категорія - Доповідач Козак В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Щербакова О.С., Рудомьотової С.Г.,

при секретарі Чух О.П.,

за участю прокурора Герасименко Т.М.,

захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий мерчендайзером до торгового відділу ТОВ „СКС, не одружений, раніше не судимий, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_4, НезалежностіАДРЕСА_1,

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати повязані з проведенням НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області судово- хімічної експертизи в розмірі 412 грн. 80 коп.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що на початку вересня 2010 року, в денний час він, знаходячись в с. Ульянівка Чернігівського району Чернігівської області, поблизу паркану льонозаводу, незаконно, без мети збуту, зірвав кілька рослин дикоростучої коноплі, які на місці подрібнив та незаконно без мети збуту зберігаючи при собі перевіз на власному автомобілі НОМЕР_1 до м. Чернігова, де у вищевказаному автомобілі продовжував незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту, а також впродовж вересня 2010 року частину особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу, вжив шляхом паління.

13 вересня 2010 року, близько 12 год. 40 хв. біля будинку №5 по проспекту Перемоги м. Чернігова Хрол П.М. був затриманий співробітниками міліції які під час огляду місця події а саме автомобіля НОМЕР_2 виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_3 особливо - небезпечний наркотичний засіб - екстракт каннабісу загальною масою в перерахунку на суху речовину - 0,577 г, яку останній зберігав без мети збуту.

Згідно з „Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року за №770 та наказу МОЗ „Про затвердження Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу екстракт каннабісу (таблиця 1, список 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений подав апеляцію в якій просить скасувати вирок, а провадження по справі закрити. Апелянт посилається на те, що судом не було взято до уваги факт проходження ним курсу лікування від наркоманії, на підтвердження чого була надана довідка. Також зазначає, що судово-наркологічна експертиза, яку суд поклав в основу постанови про відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, проведена з порушенням вимог ст. 197 КПК України. Крім того, судом необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання його захисника про проведення повторної наркологічної експертизи.

Заслухавши доповідача, апелянта, який просив задовольнити подану апеляцію, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

В суді першої інстанції справу було розглянуто відповідно правил, передбачених ч. 3 ст. 299 КПК України, тому у відповідності зі ст. 365 КПК України, висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, колегією суддів не перевірялись.

У судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину та повністю підтвердив викладені обставини скоєного злочину. В скоєному щиро розкаявся, та просив суд про застосування до нього покарання у виді штрафу.

Дії засудженого ОСОБА_3 судом правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 виду та міри покарання суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу засудженого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики, прийняв до уваги його вік, стан здоровя, сімейні обставини та матеріальний стан, наявність обставин, що помякшують покарання, зокрема: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначи в йому покарання у відповідності до діючого законодавства.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд виконав вимоги ст. 65 КК України.

Посилання засудженого ОСОБА_3 про те, що добровільне проходження ним лікування у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з 23 листопада 2010 року по 07 грудня 2010 року є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності не знайшли свого підтвердження.

Так, в матеріалах справи міститься медичний висновок амбулаторного обстеження особи про встановлення залежності від психотропних речовин від 18 березня 2011 року, згідно якого у ОСОБА_3 в аналізі сечі від 18 березня 2011 року виявлено каннабіоїди, і він страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання каннабіоїдів, потребує лікування від наркоманії (а.с. 131).

Зазначений висновок експертизи свідчить про те, що ОСОБА_3 в той час, коли справа розглядалася судом першої інстанції, продовжував вживати наркотичні засоби, що підтверджує проходження засудженим лікування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, доводи засудженого, що наркологічна експертиза була проведена з порушенням вимог ст. 197 КПК України, та в звязку з цим необхідно призначити повторну експертизу, не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, дане клопотання було предметом розгляду в суді першої інстанції, з приводу якого було винесено відповідне процесуальне рішення.

Отже, за таких обставин, підстав для закриття кримінальної справи як про це йдеться в апеляції засудженого, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які б потягнули за собою безумовне скасування чи зміну вироку по справі не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2011 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5