АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/19/15 Справа № 705/178/13- к Категорія: ст. ст. 115 ч. 1, 121 ч.1, 263 ч.1, 309 ч.2, 70, 71 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні - прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та

- потерпілої ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, раніше судимого, -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 121 ч.1, 263 ч.1, 309 ч.2 КК України, та призначено покарання:

- за ст. 115 ч.1 КК України 9 років позбавлення волі;

- за ст. 121 ч.1 КК України 6 років позбавлення волі;

- за ст. 263 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ст. 309 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за ст. ст. 263 ч.1, 309 ч.2 КК України.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до цього покарання приєднано частково не відбуту частину покарання, призначеного Макарівським районним судом Київської області від 05.04.2006 року, і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування засудженим покарання вирішено рахувати з 24 грудня 2013 року. Зараховано в строк відбування покарання перебування засудженого ОСОБА_7 під вартою з 18 жовтня 2007 року по 24 грудня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 2000 грн. матеріальної та 15000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 518, 59 грн. матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 залишено без розгляду і роз`яснено його право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Стягнуто із ОСОБА_7 1047 грн.68 коп. та 139,42 грн. судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області та Черкаського бюро судово-медичних експертиз, відповідно.

Вирішена доля речових доказів.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку місцевого суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 30 червня 2007 року о 20 год.15 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Миру та Костромської в м. Жашків Черкаської області, під час бійки з ОСОБА_10 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносинах, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс йому удар ножем в область шиї та один удар в область грудей, заподіявши цьому потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Він же, 17 жовтня 2007 року близько 24 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись на центральній алеї парку Слави, що по вул. Костромській, 2 в м. Жашків Черкаської області, під час сварки з ОСОБА_13 , яка відбулася між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах, умисно, з метою вбивства, наніс йому чисельні удари руками та ногами по голові і тулубу, а також чисельні удари ножем в область грудей та тулуба потерпілого, чим заподіяв смертельні поранення ОСОБА_13 , від яких останній помер на місці.

Він же, повторно, в кінці серпня 2007 року на узбіччі автошляху Київ-Одеса в районі аеропорту м. Жашків Черкаської області незаконно придбав та зберігав без мети збуту до 18 жовтня 2007 року за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 особливо небезпечний наркотичний засіб (маріхуану) в кількості 584, 984 г, що є великим розміром.

Він же, в кінці серпня 2007 року на узбіччі автодороги Київ-Одеса в районі аеропорту м. Жашків Черкаської області знайшов, тобто незаконно придбав однозарядний двоствольний дульно зарядний пістолет з ґнотовим запаленням, що виготовлений саморобним способом, який незаконно переніс до свого вищезазначеного помешкання, де незаконно зберігав без відповідного дозволу.

На цей вирок суду подані апеляції:

Прокурором, в якій він порушує питання про скасування цього вироку із-за м`якості покарання з наступним ухваленням нового вироку, за яким призначити ОСОБА_7 покарання за:

- ст. 121 ч.1 КК України - 6 років позбавлення волі,

- ст. 115 ч.1 КК України - 10 років позбавлення волі;

- ст. 263 ч.1 КК України - 2 роки позбавлення волі;

ст. 309 ч.2 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_7 від покарань, призначених за ст. 263ч.1 КК та 309ч.2 КК України.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 10-ти (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання приєднати частину не відбутого покарання, призначеного вироком Макарівського районного суду від 05.04.2006 років, і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 10-ти (десяти) років і 2-х місяців позбавлення волі;

Обґрунтовує її тим, що ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину не визнав та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

том 8 а.с. 151-152

Потерпілою ОСОБА_9 , в якій вона теж порушує питання про скасування цього вироку внаслідок неповноти досудового та судового слідства з наступним скеруванням справи на додаткове розслідування. При цьому вона посилається на те, що слідством та судом залишені поза увагою об`єктивні дані кримінальної справи про вчинення ОСОБА_7 умисного вбивства її сина, ОСОБА_13 , з особливою жорстокістю. У зв`язку з цим, його дії мають бути кваліфіковані слідством, а потім і судом за п.4 ч.2 ст.115 КК України. З врахуванням цього та негативних даних про його особу, ОСОБА_7 необхідно призначити за цим законом більш суворе покарання.

том 8 а.с. 155-157

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 апеляцій на цей вирок не подали.

Слід зазначити, що засуджений ОСОБА_7 подав на вирок суду «прохання», із змісту якого вбачається, що він розкаюється у вчиненому і просить пом`якшити йому призначене покарання, посилаючись на бажання створити сім`ю, мати дітей тощо.

том 8 а.с. 161

В підготовчій частині цього судового засідання засуджений ОСОБА_7 подав письмову заяву, в якій просив не визнавати це «прохання» апеляційною скаргою та, заодно, пояснив, що цим самим він просто засвідчує своє відношення до постановленого вироку і вважає, що апеляційний суд в порядку, передбаченому ст. 365 КПК України 1960 року, має врахувати тривалу ( більше 7-ми років) невизначеність у його справі та пом`якшить покарання.

Окрім того, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав заперечення на апеляцію потерпілої ОСОБА_9 , в якому просить залишити її без задоволення. На обґрунтування своїх доводів він послався на те, зазначена апеляція суперечить п.9ч.1ст.348 КПК України 1960 року, згідно з яким, ОСОБА_9 мала право на подачу апеляції, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, де нею не порушувалось питання про те, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України є неправильною саме із-за того, що останній вчинив умисне вбивство її сина з особливою жорстокістю.

26 січня 2015 року від потерпілої ОСОБА_9 до апеляційного суду надійшла письмова заява, в якій вона просить розглядати зазначену справу без її участі, оскільки за станом здоров`я та тяжким матеріальним становищем прибути в судове засідання не зможе. Заодно, застерегла, що апеляцію прокурора та «прохання» засудженого ОСОБА_7 заперечує, а свою апеляцію підтримує і просить задовольнити її повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, та заперечила апеляцію потерпілої; пояснення засудженого та його захисника, які заперечили подані на вирок апеляції; вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи цих апеляційних скарг, колегія суддів судової палати вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів при обставинах, наведених у вироку, підтверджується зібраними, дослідженими та вірно оціненими доказами.

Кваліфікація дій засудженого за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України є правильною.

Звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, які на час вчинення ним відносились до категорії середньої тяжкості, є правильним і ніким з учасників процесу не оскаржується.

Призначивши засудженому окремі покарання за ч.1 ст.121, ч.1 ст. 115 КК України, місцевий суд правильно визначив його розмір за сукупністю злочинів, а після, у зв`язку з тим, що він вчинив ці злочини в період іспитового строку, встановленого йому попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 05 квітня 2006 року, вірно визначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, яке за своїм розміром є необхідним й достатнім для його виправлення. Це свідчить про дотримання місцевим судом положень ст.ст. 65, 67, 70, 71 КК України.

Доводи апеляції потерпілої ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство її сина, ОСОБА_13 , з особливою жорстокістю в достатній мірі не відповідають вірно та об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам справи.

Так, із акту судово-медичного дослідження трупа № 589 від 18.10. 2007 року дійсно вбачається те, що ОСОБА_13 були заподіяні чисельні тілесні ушкодження голови, тулуба, кінцівок, в тому числі, - понівечення обличчя, переломи кісток носа, садна та синці, а також загалом 13 ран на голові, тулубі та інших частинах тіла, завданих, вірогідно ножем.

том 3 а.с. 96-101

Згідно з висновком експерта № 589/491 від 10.12. 2007 року, смерть ОСОБА_13 настала внаслідок: закритої черепно-мозкової травми без пошкодження кісток черепа, проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва та проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки справа, що ускладнились пошкодженням лівої легені і великого сальника та тонкого кішківника, гемотораксом, гемоперітонеумом, гемарагічним шоком та крововиливами під м`які мозкові оболонки.

В ньому також зазначено і те, що:

- судово-медичних даних за послідовність нанесення тілесних ушкоджень не мається. Всі тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_13 утворились при житті чи в агональному періоді;

- після нанесення ОСОБА_13 вищевказаних тілесних ушкоджень, останній міг жити досить короткий проміжок часу;

- можливість ОСОБА_13 після отримання тілесних ушкоджень, протягом нетривалого проміжку часу (10-15 хв.) виконувати самостійні цілеспрямовані дії не виключається.

том 3 а.с. 102-105

Саме цими даними висновку експерта, де він вдається до сумнівів утворення цих тілесних ушкоджень у потерпілого при житті чи в агональному періоді, та за відсутності достатніх доказів того, що умислом ОСОБА_7 охоплювалось вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 з особливою жорстокістю, - спростовуються доводи апеляції потерпілої ОСОБА_9 про вчинення засудженим умисного вбивства її сина за цією обтяжуючою ознакою.

Слід зазначити, що в ухвалі апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2010 року, якою була змінена ухвала колегії суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2010 року про направлення цієї справи на додаткове розслідування, виключені висновки і вказівки цього місцевого суду про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за цим епізодом за п. 4ч.2ст.115 КК України.

том 4 а.с. 298-302

Окремі доводи апеляцій потерпілої ОСОБА_9 та прокурора про м`якість призначеного засудженому ОСОБА_7 покарання не впливають на законність та обґрунтованість вироку місцевого суду в цій частині, а тому підстав для його скасування та постановлення свого вироку з призначенням ОСОБА_7 за ч.1ст.115 КК України більш суворого покарання та остаточного його визначення за правилами ст.ст. 70, 71 цього ж Кодексу колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Окремі апеляції прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2013 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Зазначена ухвала та вирок місцевого суду можуть бути оскаржені учасниками процесу в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців.

Головуючий :

Судді :