АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1007/15 Справа № 182/3222/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

25 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року.

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.1 ст.121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки та на нього покладені певні зобов`язання визначені ст.76 КК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

28.03.2014 року приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_7 знаходячись навпроти торгівельного кіоску «Пивна бочка», який розташований по вул.Першотравневій 21 в м.Нікополі Дніпропетровської області, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , не маючі намір на заподіяння смерті, навмисно, викруткою, що перебувала при ньому, яку тримав у лівій руці, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наніс ОСОБА_8 один удар в грудну клітку зліва. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колотого поранення грудної клітки зліва, лівобічного пневмотораксу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікацій його дій, просить вирок суду скасувати, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, при цьому в апеляції прокурора не оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, органами досудового слідства та судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування або зміни вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Що стосуєтьсядоводів апеляції прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, оскільки на думку колегії суддів, в порушення ст.414 КПК України, судом першої інстанції ОСОБА_7 призначено надто м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та за своїм видом та розміром є явно не справедливим.
До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи з того, що суд першої інстанції не в повному обсязі прийняв до уваги, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення у відповідності до ст.12 КК України є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не достатньо повно врахований характер дій обвинуваченого при вчинені тяжкого тілесного ушкодження потерпілому та не проаналізовані обставини наявності небезпеки для життя потерпілого.

Колегія суддів вважає, що застосування ст.ст. 75,76 КК України в даному випадку не є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та не відповідає меті покарання якою є також попередження вчинення засудженим нових злочинів.

За таких обставин застосування судом першої інстанції щодо ОСОБА_7 ст.75 КК України колегія суддів не може визнати обґрунтованим, в зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.2 ст.409 КПК України, вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому та ухвалити свій вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк менший, ніж зазначений в апеляційній скарзі прокурора з застосуванням ст.69 КК України.

Відповідно до положень ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити обвинуваченому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину та дані про особу засудженого, зокрема те, що він, має постійне місце проживання, позитивні характеристики з місця роботи та проживання, розкаявся у скоєному, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, відшкодував спричинену шкоду потерпілому, а також думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті нести не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст.409 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Виходячи з вище викладеного та погоджуючись з доводами, наведеними в апеляції прокурора, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст.414 КПК України вирок суду в частині призначеного покарання у відношенні ОСОБА_7 скасувати, та у відповідності зі ст.420 КПК України, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Керуючись ст.ст. 374,407,414,418,420 КПК України, колегія суддів,-

Засудила:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його фактичного затримання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії вироку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4