У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М

суддів

Пивовара
В.Ф.,Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 1 листопада 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційною скаргою захисника останнього-адвоката ОСОБА_2 на судові рішення у
даній справі.

Вироком Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 28 листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

несудимого,

засуджено:

- за ч.2 ст.307 КК
України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.1 ст.263 КК України на 2 роки позбавлення
волі, а на підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання за
сукупністю злочинів 6 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у
тому, що він весною 2002 року, під мостом в районі перехрестя вул. А.Павлова і
пров. Боткіна знайшов у пакеті 72 патрона, які переніс за місцем свого
проживання у АДРЕСА_1у м. Харкові і сховав у сараї, де 16 березня 2006 року під
час огляду сараю вони були виявлені та вилучені працівниками міліції.

26 квітня 2006 року близько 8 години 35
хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи біля виходу до ринку із підземного переходу
станції метро “Пролетарська” у м. Харкові, незаконно збув за 50 грн. ОСОБА_3
1,9 мл. ацетильованого опію, вагою в сухому залишку 0,0944 гр. Після чого
працівники міліції вилучили у ОСОБА_3 одноразовий шприц з вказаним особливо
небезпечним наркотичним засобом-опієм ацетильованим. Того ж дня, близько 8
години 40 хвилин, працівники міліції під час огляду ОСОБА_1 виявили і вилучили
одноразовий шприц з 5,3410 гр. ацетильованого опію, вагою в сухому залишку
0,2427 гр.

Ухвалою
Апеляційного суду Харківської області від 1 березня 2007 року вирок місцевого
суду щодо ОСОБА_1 частково змінено. Виключено з вироку вказівку про
виготовлення ОСОБА_1 особливо небезпечного наркотичного засобу.

У касаційній скарзі захисник засудженого
ОСОБА_1-адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що справа щодо її підзахисного
сфабрикована. Посилається на неповноту та однобічність в стадії досудового
слідства та в суді, істотні порушення кримінально-процесуального законодавства,
що призвело до необгрунтованого засудження її підзахисного за ч.2 ст.307 КК
України. Зазначає про те, що висновки суду грунтуються на неналежних доказах.
Стверджує про застосування до ОСОБА_1 незаконних методів ведення слідства.
Просить судові рішення в частині засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України
скасувати, а справу в цій частині закрити, до призначеного за ч.1 ст.263 КК України
застосувати ст.75 КК України.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про законність та обгрунтованість судових рішень,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Як видно з
матеріалів кримінальної справи, висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованих злочинів та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.263 та ч. 2
ст.307 КК України суд зробив на підставі досліджених в судовому засіданні та детально
викладених у вироку доказів у їх сукупності та взаємозв'язку. А зокрема, вони
підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3, який здійснював оперативну закупку
особливо небезпечного наркотичного засобу, про обставини купівлі у ОСОБА_1
ацетильованого опію, показаннями вказаних у вироку свідків, даними протоколів
слідчих дій, висновками судово-хімічних, судово-дактилоскопічних та судово-балістичної експертизи, речовими
доказами.

Суди як
першої, так й апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи аналогічні тим,
що викладені у касаційній скарзі адвоката ОСОБА_2 про необгрунтованість
засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України. Викладені в судових рішеннях
мотиви про визнання цих доводів безпідставними, такими, що не відповідають
матеріалам справи, колегія суддів знаходить обгрунтованими.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи
процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінені доказів, які б
ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації
дій ОСОБА_1, судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки суду
грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Доводи
адвоката ОСОБА_2 про застосування до ОСОБА_1 недозволених методів ведення
слідства є безпідставними, оскільки
спростовуються матеріалами справи. Крім того, сам факт застосування
недозволених методів слідства не може свідчити про незаконність постановлених
щодо ОСОБА_1 судових рішень, про що йдеться у касаційній скарзі. При цьому
колегія суддів виходить з того, що, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
протягом досудового слідства і в судовому засіданні не давав показань, які б
свідчили про те, що він обмовив себе. А його винуватість у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів
підтверджується сукупністю вказаних доказів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд визначив ОСОБА_1 надмірно суворе покарання.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно
характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину та
матір похилого віку, а також поганий стан
здоров`я. Однак місцевий суд, вказавши ці обставини у вироку, в
достатній мірі не врахував їх під час визначення розміру покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення волі. За таких
обставин, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, колегія суддів вважає
за можливе пом'якшити призначене йому покарання із застосуванням ст.69 КК
України.

Враховуючи викладене,
керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів,

у х
в а л и л а:

касаційну скаргу захисника засудженого
ОСОБА_1-адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 1 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1 змінити і пом'якшити йому покарання за ч.2 ст.307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, а на підставі ст.70 КК України остаточно визначити
покарання за сукупністю злочинів, передбачених цим законом та ч.1 ст.263 КК
України 3 роки 6 міс. позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

С у д д і:

Пивовар В.Ф.
Коновалов В.М. Канигіна Г.В.