Справа №454/1687/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2013 р. Сокальський районний
суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Веремчук О. А.

при секретарі Баран О.Я.

з участю прокурора Бойко П.М.,
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Сокаль
кримінальне провадження про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м.Борзя Читинської
області Російської Феддерації та
жителя АДРЕСА_1 , українця, розлученого
, освіта середня , працюючого, раніше
судимого вироком 23.12.1992 року Львівським
обласним судом за ст.ст. 81 ч.3 , 140 , 42 КК
України (в редакції 1960 року), на 4 роки
позбавлення волі, та 29.09.2004 року
Радехівським районним судом
Львівської області за ст.ст. 26-355 ч. 2 КК
України на 3 роки позбавлення волі з
іспитовим строком 2 роки ,- ст.ст.186 ч.3,
189 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 в першій декаді
2001 року, з корисливих мотивів , з метою
власного збагачення незаконним шляхом
, вступив в злочинну змову із ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та невстановленими слідством
особами на вимагання грошових коштів у
ОСОБА_5, узгодивши між собою ролі під
час вчинення злочину. Діючи
відповідно до узгоджених ролей , 10
березня 2001 року, ОСОБА_2 діючи за
попередньою змовою та в групі з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та іншими особами погрожуючи
фізичною розправою та застосовуючи
психологічний тиск до ОСОБА_5
пред»явили останньому вимогу передачі
їм грошових коштів в сумі 100 доларів
США ( що згідно офіційного курсу
Національного Банку України становило
541 грн. ) під надуманим приводом
повернення мисливської рушниці. 11
березня 2001 року продовжуючи свої
злочинні дії , спрямовані на незаконне
заволодіння коштами ОСОБА_5, ОСОБА_2 в
групі з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуваючи в
приміщенні ресторану «Соколлиний» Що
знаходився за адресою : вул.. Львівська
смт. Жвирка Сокальського району
Львівської області, погрожуючи
фізичною розправою у випадку
невиконання вищевказаних
неправомірних вимог, продовжили
вимагати від ОСОБА_5 вищевказану суму
грошових коштів, в результаті чого,
реально сприймаючи ці погрози , ОСОБА_5
13 березня 2001 року , перебуваючи
поблизу кафе -бару «Пассавант» , що
знаходився на вул. Шептицького в
м.Сокаль , передав ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 вищевказану суму грошових
коштів.

Крім того, ОСОБА_2, 9 травня 2001 року ,
діючи повторно , вступив в злочинну
змову з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та невстановленими слідством особами
на незаконне заволодіння грошовими
коштами у ОСОБА_5, розподіливши при
цьому між собою ролі. Діючи відповідно
до узгоджених ролей , 9 травня 2011 року,
ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,
діючи за попередньою змовою та в групі
з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими
слідством особами, відповідно до
узгоджених ролей, прибули в приватне
господарство ОСОБА_5, що що знаходиться
за адресою : АДРЕСА_2, де застосовуючи
фізичне насильство до ОСОБА_5 , що
проявилося на утриманні за руки та
нанесенні останньому ударів руками та
ногами у різні частини тіла , та
погрожуючи фізичною розправою ,
вимагали у нього гроші в сумі 200
доларів США, що згідно з офіційним
курсом Національного Банку України,
становило суму 1082 грн., в ході чого
ОСОБА_5 вдалося вирватися та втекти
від вимагачів.

Крім того, ОСОБА_2, 9 травня 2001 року,
перебуваючи в господарстві ОСОБА_5, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з
корисливих мотивів , з метою власного
збагачення незаконним шляхом, діючи
повторно , застосовуючи до ОСОБА_5
фізичне насильство, що не є
небезпечним для життя та здоров»я , що
проявилося у нанесенні останньому
ударів рукою та коліном в живіт,
завдавши при цьому йому фізичного болю
, відкрито викрав належний ОСОБА_5
бінокль іноземного виробництва ,
вартістю 300 грн., що знаходився на
підвіконнику в приміщенні
вищевказаного житлового будинку,
завдавши при цьому потерпілому
значної матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 визнав себе винним у
скоєні даних кримінальних
правопорушень та дав аналогічні
пояснення. На даний час у вчиненні
правопорушень він щиро кається та
просить суворо не карати, оскільки він
має на утриманні неповнолітню дитину,
працює, позитивно характеризується,
має негативний стан здоров»я та
потребує лікування. Підсудний не
заперечує проти скороченої форми
ведення процесу та рахує недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактів, які ніким не оспорюються.

Суд визнає недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактів, які ніким
не оспорюються.

Цивільного позовову по справі не
заявлено.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про винність
ОСОБА_2 в відкритому викраденні чужого
майна ( грабіж), вчинений повторно,
поєднаний з насильством , яке не є
небезпечним для життя чи здоров»я
потерпілого та такий що завдав значної
шкоди потерпілому , і кваліфікує його
дії за ст. 186 ч. 3 КК України; та в вимозі
передачі чужого майна з погрозою
насильства над потерпілим (вимагання),
вчинене за попередньою змовою та в
групі осіб , і кваліфікує його дії за ст.
189 ч. 2 КК України.

Обираючи покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчинених
кримінальних правопорушень, особу
підсуднього ОСОБА_2, який раніше
судимий, має постійне місце
проживання,по місцю проживання
характеризується позитивно,
розлучений, має на утриманні
неповнолітню дитину, працюючого , з
середньою освітою, негативний стан
здоров»я, на обліку в лікарів нарколога
та психіатра не перебуває.

Суд визнає як пом'якшуючі
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_2 обставини щире каяття .

Обставин які обтяжують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_2 судом не встановлено .

Враховуючи тяжкість кримінальних
правопорушень, особу обвинуваченого та
наведені обставини справи суд
приходить до висновку про можливість
призначення засудженому ОСОБА_2
покарання в межах санкцій статтей за
якими він судиться і суд приходить до
висновку про можливість виправлення
засудженого ОСОБА_2 без відбування
покарання і вважає за можливе прийняти
рішення про звільнення його від
відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.ст. 186 ч.3, 189
ч.2 КК України та призначити покарання
за ст. 186 ч.3 КК України у вигляді 4 років
позбавлення волі та за ст. 189 ч.2 КК
України у вигляді 3 років 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України
призначити остаточне покарання за
сукупністю кримінальних правопорушень
шляхом поглинення менш суворого
основного покарання більш суворим та
остаточно призначити ОСОБА_2 покарання
на 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного
судом покарання якщо він протягом 1
(одного) року іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати
ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця роботи та проживання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Сокальський районний суд
Львівської області протягом 30 днів з
дня його проголошення.

Головуючий:О. А. Веремчук