АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/170/15 Справа № 191/399/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретері ОСОБА_5

31 березня 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 .

В апеляції та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що під час слідства та розгляду в суді було допущені порушення КПК України ,а саме порушено його право на захист, так як вважає що його дії повинні бути кваліфіковані за ст.309 КК України про що він заявляв у суді клопотання, але суд їх відхилив. Відсутня дактилоскопічна експертиза на наявність відбутків пальців на флаконі та пакету з наркотичним засобом, що може, на його думку, свідчити про його невинність. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на розбіжностях в показах свідків, але при цьому не зазначив в чому саме полягають ці розбіжності і як вони могли вплинути на висновки суду. Також судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_8 .

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок та призначено покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією усього майна, належного обвинуваченому на праві власності. Відповідно до ст. 71 КК України визначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 жовтня 2013р, та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного обвинуваченому на праві власності

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винним за те, що 03 січня 2014 року приблизно о 14-00 годин ОСОБА_6 , знаходячись на ж/м "Лівобережний" у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області поруч з кінотеатром "Мир", маючи намір на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, у невстановленої слідством особи, порушуючи Закон України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 22.12.2006 року, придбав (взяв для подальшої передачі в місця позбавлення волі) пластиковий флакон об`ємом 100 мл з написом "Перекис водню", заповнений рідиною коричневого кольору, 2 (два) порожніх медичних шприців об`ємом по 2 мл та 2 (два) порожніх медичних шприців об`ємом по 5 мл, до яких було примотано чотири різнокольорові губки та металевий електрод, та обмотаний скетчем у виді згортку. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, на не встановленому автомобілі під керуванням невстановленої слідством особи, перевіз наркотичний засіб до території Синельниківської виправної колонії (СВК-94), котра розташована в с.Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області. Далі, приблизно о 16-00 годин ОСОБА_6 підійшов до маскувальної огорожі паркану СВК №94 біля Шахтарської амбулаторії по вул.Миру в с. Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області, де, реалізуючи свій злочинний намір, використовуючи силу рук, мав намір перекинути згорток з наркотичною речовиною через огорожу паркану СВК № 94, котра є місцем позбавлення волі, для отримання невстановленим слідством засудженим, який відбуває покарання в СВК-94, таким чином мав прямий намір на передачу наркотичних засобів в місця позбавлення волі, однак по незалежним від його волі причинам не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий оперативними співробітниками СВК-94. В цей же день приблизно о 18-00 годин біля маскувальної огорожі СВК-94 по вул. Миру с. Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області в присутності понятих був проведений особистий огляд ОСОБА_6 , в якого було вилучено вищевказаний згорток, котрий знаходився у нього за пазухою під курткою. В ході огляду вищевказаного згортку було виявлено флакон з рідиною коричневого кольору та чотири порожні медичні шприці, які були оглянуті та вилучені співробітниками міліції до Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Згідно висновку експерта № 70/10/34 від 10.01.2014 року вилучена у ОСОБА_6 рідина коричневого кольору у пластиковому флаконі масою 54,1800 г є "опій ацетильований" та являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений підтримав свою апеляцію та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор просив апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суд без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з технічного запису судового засідання, в суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину визнав частково та пояснював, що дійсно він за домовленість з невідомими особами приїхав з міста Дніпродзержиськ до с. Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області з метою придбання для особистого вживання наркотичних засобів. Після того, як він придбав наркотичні засоби, він біля СВК-94 в с. Шахтарське був затриманий працівниками вищезазначеної установи.

На данні обставини, обвинувачений ОСОБА_6 вказує і в апеляційній скарзі де також наголошує на тому що знайдені при ньому наркотичні засоби він придбав для особистого вживання.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 був затриманий біля огорожі Синельниківської виправної колонії №94, де під час його особистого догляду у нього з під одягу було вилучено згортку, обмотану скотчем та примотаного до електроду у вигляді металевого дроту довжиною 45 см., в якому було виявлено медичні шприци у кількості 4 шт., пластиковий флакон з рідиною коричневого кольору та 2 пачки дрожів (т.2 а.п.9,11-12) згідно висновків судово-хімічної експертизи №70/10-34 від 10 січня 2014р рідина світло-коричневого кольору вилучена у ОСОБА_6 масою 54.1800гр., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильованиний, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0.3120 гр. (т.2 а.п.30-33)

Враховуючи спосіб упакування та розфасування наркотичних засобів, які були виявлені у обвинуваченого, поведінку суб`єкта злочину, а саме де та при яких обставинах він був затриманий, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на збут наркотичного засобу, обґрунтовано поставившись критично до пояснень останнього, що знайдені у нього наркотичні засоби він напередодні придбав з метою особистого вживання.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є доводи апеляції обвинуваченого що судом була допущена неповнота судового розгляду, яка полягала, в тому що не був допитаний свідок ОСОБА_8 , оскільки як вбачається з технічного запису судового засідання, прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_8 про що не заперечував і обвинувачений та в подальшому погодився на закінчення судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції ретельно перевірив всі наведені обвинуваченим ОСОБА_6 доводи про невинуватість в збуті наркотичних засобів, дав належну оцінку його показам, а також всім безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 307 КК України. Зібрані та досліджені у кримінальному провадженні докази є достатніми, допустимими, та достовірними.

Порушень в ході судового розгляду вимог кримінального процесуального законодавства, які могли бути підставою для скасування вироку суду, перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, в поновному обсязі врахував, що кримінальні правопорушення, скоєні обвинуваченим відносяться до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який частково визнав свою провину, але раніше неодноразово судимим, кримінальне правопорушення вчинено в період відбування покарання, відсутнє каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання винного може бути досягнуто лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі та із остаточним призначенням покарання із застосуванням ст. 71 КК України. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року, відносно ОСОБА_6 залишити без змін
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення їй копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4