Справа № 369/6879/15-к
Провадження № 1-кп/369/376/15
В И Р О К
іменем України
22.07.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001394 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком від 06.05.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 75, 104 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 (два) роки,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 , який вироком від 06.05.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 75, 104 КК України засуджений за вчинення замаху на крадіжку 21.03.2014 року та за вчинення крадіжок 20, 27 та 28.08.2013 року до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, 13 квітня 2015 року близько 3 години повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , де в цей час знаходився автомобіль марки «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу, за допомогою ножиць, які були при ньому, пошкодив замок водійських дверей, після чого проник в салон вказаного автомобіля та, використовуючи вказані ножиці привів в дію двигун, увімкнувши передню передачу, рушив з місця, тим самим повторно незаконно заволодів автомобілем марки «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , з місця скоєння злочину зник. В подальшому, під час керування вказаним автомобілем на авто треку «Орли», що між с. Білогородка та м. Боярка, потрапив в ДТП, в кому автомобіль отримав механічні пошкодження, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 12292,25 грн.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та суду пояснив, що в 12.04.2015 року він святкував Великдень в компанії разом зі своєї дівчиною, святкування затягнулось за опівніч, та коли його дівчина пішла додому, він побачив, що вона залишила свою сумочку. Він вирішив віддати їй сумочку, а тому пішов вулицями с. Білогородка до її будинку. Проте, по дорозі побачив стареньку «Таврію», тому вирішив поїхати на цьому автомобілі. Двері автомобіля він відкрив за допомогою манікюрних ножиць, які знайшов у сумочці, за допомогою цих же ножиць завів двигун та поїхав вулицями Білогородки, зустрів знайомого ОСОБА_7 та разом з ним вирішив покататися. Малєєву не повідомляв, що автомобіль викрадений. Коли виїхала на трек «Орли», то не впорався з керуванням, при повороті зачепив узбіччя, внаслідок чого автомобіль перекинувся на дах. Разом з ОСОБА_8 вони вилізли з автомобіля та близько години перевертали автомобіль, а коли перевернули його на колеса, то хотіли відштовхати в лісосмугу. Автомобіль був важким, а тому вони його залишили на треку і пішли по домівках. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, зазначив, що він засуджує свій вчинок та повністю відшкодував потерпілому завдану йому шкоду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він являється власником автомобіля «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , на якому їздив його син. Вказаний автомобіль, як правило, залишали на парковці біля будинку № 27 по вул. Зоряній в с. Білогородка. 13.04.2015 року близько 6 години йому зателефонував син та повідомив, що він виявив відсутність вказаного автомобіля, у зв`язку з чим вони, в подальшому, звернули з заявою міліцію. В цей же день в обідню пору йому зателефонували працівники міліції та повідомили, що автомобіль знайшли на автодорозі за очисними спорудами між селом Білогородка та м. Боярка. Приїхавши на місце, він виявив свій автомобіль у пошкодженому стані. Проте, на даний час шкода йому відшкодована, претензій до ОСОБА_6 він не має та просить його суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доводиться дослідженими у справі документами, а саме: витягом з кримінального провадження № 0001394 від 13.04.2015 року, відомості про яке були внесені за заявою потерпілого ОСОБА_4 (том 2 а.с. 1, 7); копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , відповідно до якого автомобіль марки «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 (том 2 а.с. 8); протоколом огляду місця події від 13.04.2015 року, під час якого був оглянутий автомобіль «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , який виявлений в полі на мототреку «Орли» між селом Білогородка та м. Боярка з механічними пошкодженнями (том 2 а.с. 11-12); висновком експерта № 5-04/42 від 12.06.2015 року, відповідно до якого вартість відновлювальних робіт автомобіля марки «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , складає 12292,25 грн. (том 2 а.с. 19-24); протоколом огляду від 20.04.2015 року, під час якого за місцем проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , було виявлено та оглянуто ножиці, за допомогою яких ОСОБА_6 відкрив дверцята автомобіля «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , та привів у роботу його двигун (том 2 а.с. 54-55); даними, здобутими під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , під час якого останній показав, де автомобіль «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , зачепив узбіччя, напрямок руху після того, як його перевернули та показав місце, де залишили автомобіль (том 2 а.с. 63-67); даними, здобутими під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час якого останній показав, де знаходився автомобіль марки «ЗАЗ 110557 ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , біля будинку по вул. Зоряній в с. Білогородка, де він зачепив узбіччя та місце, де залишили автомобіль (том 2 а.с. 83-88); вироком від 06.05.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 75, 104 КК України, яким ОСОБА_6 засуджений за вчинення замаху на крадіжку 21.03.2014 року та за вчинення крадіжок 20, 27 та 28.08.2013 року до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки (том 2 а.с. 91-97).
За таких обставин, виходячи з загальних засад кримінального судочинства верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду кримінального провадження вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаною статтею як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним злочину, думку потерпілого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до тяжких злочинів, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньої (том 2 а.с. 98), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 99); на момент вчинення даного злочину судимостей не мав (том 2 а.с. 90), обставинами, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому з урахуванням викладеного, думки потерпілого, особи винного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції, вказаної статі, з призначенням остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування остаточного покарання з призначенням іспитового строку, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком від 06.05.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, покарання, призначеним за даний злочин, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування остаточно призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0001394 у розмірі 1412 (однієї тисячі чотириста дванадцять) грн. 64 коп.

Речові докази у справі:

-автомобіль марки «ЗАЗ 110557 ЗНГ», який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , залишити в його розпорядженні;

-спецпакет № 1528124 з манікюрними ножицями, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів (запис в книзі-алфавіті на сторінці № 80, порядковий номер запису № 32), - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1