Справа № 1-101 /2006р. № 1-4/07р.
ПОСТАНОВА

про
закриття кримінальної справи у зв"язку з відсутністю складу злочину

24 січня 2007
року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у
складі:

Головуючої судді Кривчун Т.О. при
секретарі Сапі А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за скаргою Гапоненко Віри Іванівни, в порядку ст.27 КПК України, по
обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та мешканця м. АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, одруженого, освіта середня, працює слюсарем котельної
Локомотивного депо „Гребінка", раніше не судимого, -

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2звернулася до Гребінківського
районного суду Полтавської області із скаргою по обвинуваченню ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, посилаючись на те, що
24 серпня 2006 року близько 14 год. 00 хв., на цвинтарі, по вул.
Городищенській, в м. Гребінці, ОСОБА_1. безпідставно вчинив з нею сварку та
бійку, схопивши її за кисть руки та наносячи удари ногами по тулубу, в
результаті чого їй було заподіяно тілесні ушкодження, які згідно акту судово -
медичного освідування від 28.08.2006 року № 559, відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У судовому
засіданні ОСОБА_2скаргу та цивільний позов підтримала та суду пояснила, що із
ОСОБА_1., який проживає по сусідству, у неї склалися особисті неприязні
стосунки через те, що останній ставить свою грузову машину на її городі. У
святкові дні, 24 серпня 2006 року, близько 14 год. 00 хв., вона зайшла на цвинтар, по вул. Городищенській, в
М. Гребінці, де в цей час знаходилися гр-ни ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_1. і
останній, обізвавши її нецензурним виразом, почав здавлювати її за шию, аж до
самовільного сечовиділення. Вирвавшись від нього, вона прийшла додому, де в цей
час знаходився її син, ОСОБА_5., та розповіла останньому про пригоду на
цвинтарі, після чого ОСОБА_5. пішов додому до ОСОБА_1., де останній вдарив його.
28.08.2006р. по даному
інциденту вона звернулася
до начальника

2

Гребінківського райвідділу міліції
та зняла побої
у Лубенському відділенні судмедекспертизи.

Допитаний у
судовому засіданні ОСОБА_1. винним себе не визнав, як і не визнав цивільний
позов, категорично заперечив побиття ним скаржниці та суду пояснив, що звернення ОСОБА_2з даною скаргою є наслідком
неприязних стосунків між ними як сусідами, які беруть свій початок із
2004 року, оскільки ОСОБА_2вважає, що він ставить
свій грузовий автомобіль на території її городу. Зазначив, що 24 серпня 2006
року, він, ідучи з магазину через цвинтар, що в м. Гребінці, побачив
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та зупинився біля них. В
цей час до них підійшла ОСОБА_2., яка почала кричати та чіплятися до
нього, тоді він пішов додому, не займаючи її, а ОСОБА_2весь час ішла за ним.
Коли дійшли до його будинку, де знаходилися люди, ОСОБА_2упала під стовпом,
навпроти його двору і розпочала „концерт", оскільки полюбляє влаштовувати
скандали в присутності інших людей.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_2., ОСОБА_1., показання свідків, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу злочину,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України, з таких підстав.

Судом
встановлено, та не заперечується ОСОБА_1. і ОСОБА_2., що протягом останніх
кількох років між ними як сусідами склалися особисті неприязні стосунки, що
підтверджується, в т.ч. відмовними матеріалами Гребінківського РВУМВС України в
Полтавській області від 27.04.2005р. №242, від 19.05.2005р. №297, від
09.06.2005р. №338, дослідженими у судовому засіданні.

24 серпня 2006
року ОСОБА_2зайшла на цвинтар по вул. Городищенській, в м. Гребінці, де в цей
час знаходилися гр-ни ОСОБА_3., ОСОБА_4.., ОСОБА_1. та, привітавшись з ними, почала розмовляти з ОСОБА_1., який незабаром
вийшов із цвинтаря разом із ОСОБА_3. та ОСОБА_4. та пішов в напрямку
свого будинку. Дана обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3. та
ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3.
показав, що 24.08.2006р. вони з ОСОБА_4. працювали на цвинтарі, коли до них
підійшов ОСОБА_1., який став, обіпершись на оградку однієї з могил, і
почав з ними розмовляти. В цей час до них підійщла ОСОБА_2., з якою вони
привіталися, і, закінчивши роботу, пішли із цвинтаря, а зразу за ними вийшов і
ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4.
дав аналогічні із свідком ОСОБА_3. показання, наголосивши, що вони вийшли із
цвинтаря разом із ОСОБА_1., який пішов до себе додому, а вони до магазину. При
цьому зазначив, що не чув від ОСОБА_1 образливих слів на адресу ОСОБА_2під час
перебування на цвинтарі, вони стояли і розмовляли поруч із ним та ОСОБА_3.

Допитані у
судовому засіданні свідки ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. підтвердили
факт тривалих неприязних стосунків між ОСОБА_1. та ОСОБА_2., однак зазначили,
що не були свідками події на цвинтарі 24.05.2004р., про яку описує ОСОБА_2в
своїй скарзі до суду, та не змогли надати пояснення стосовно даної обставини.

Суд вважає, що
пояснення ОСОБА_2містять значні суперечності. Так, спочатку вона пояснила, що
ОСОБА_1 обізвав її образливими словами і почав душити в присутності ОСОБА_3. та
ОСОБА_4, після чого вона пішла додому. Пізніше потерпіла вказувала, що, коли
останні пішли за вугол, ОСОБА_1 почав її бити на цвинтарі (в іншому місці -
душити, після чого пішов із цвинтаря).

Як вбачається з
матеріалів справи, та встановлено у судовому засіданні, акт судово - медичного
освідування ОСОБА_2від 28.08.2006 року № 559 (надалі-акт) в суттєвих моментах
не відповідає дослідженим у судовому засіданні обставинам справи, оскільки

2

скаржниця постійно
вказувала на те, що ОСОБА_1. здавлював її за шию, аж до самовільного
сечовиділення. Однак у вказаному акті відсутні будь-які дані, які вказують на заподіяння тілесних ушкоджень саме в області
шиї, а тому у суду відсутні підстави для визнання даного акту належним
доказом. Крм того, ОСОБА_2звернулася для проведення
медичного освідування лише 28.08.2006 року, в той час, як обставина, про яку вона
зазначає у скарзі, мала місце 24.08.2006 року. ОСОБА_2також не надано суду
належних і достатніх доказів звернення до лікувального закладу за наданням
допомоги внаслідок заподіяння їй 24 серпня 2006 року легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Враховуючи
наведене, а також те, що у судовому засіданні заявниця підтвердила факт падіння біля стовпа, навпроти будинку
ОСОБА_1., внаслідок чого також могли бути спричинені тілесні ушкодження,
зазначені в акті від 28.08.2006 року № 559, суд критично оцінює даний акт.

Окрім вказаного
акту від 28.08.2006 року № 559, інших доказів на підтвердження пояснень
потерпілої ОСОБА_2щодо спричинення їй тілесних ушкоджень саме громадянином
ОСОБА_1 та саме за обставин, на які вона посилається у скарзі та у судовому
засіданні, судом не добуто, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.

За таких
обставин провадження у справі необхідно закрити.

На підставі
викладеного, керуючись п.2 ч. 1 ст. 6 КПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого за ч. 2 ст.
125 КК України, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Цивільний позов ОСОБА_2 залишити без розгляду.

На постанову
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд
Полтавської області протягом семи діб з дня її винесення.