Справа № 301/515/15-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" березня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2011 року до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 21 березня 2014 року звільнений з Дрогобицької ВК №40 Львівської області у зв`язку з відбуттям покарання, уродженця с.Мачухи, Полтавського району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2014 року відносно ОСОБА_4 , раніше судимого вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2011 року до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 21 березня 2014 року звільненого з Дрогобицької ВК №40 Львівської області у зв`язку з відбуттям покарання, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та встановлено такі обмеження:
заборони виходу з дому з 22.00 год. по 06.00 год.;
2) заборони перебування в барах, кафе, ресторанах та в районі розташування ДВК;
3) заборони виїзду за межі міста по власним справам без дозволу міліції;
4) прибувати на реєстрацію в МР ВВС 2 рази на місць.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у кінці грудня 2014 року, будучи ознайомленим з вищевказаною ухвалою суду, діючи умисно, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно знаючи, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , без поважних причин, без відома та дозволу працівників міліції, що здійснюють нагляд за виконанням ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2014 року, самовільно залишив місце свого проживання та виїхав за межі Іршавського району.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
06 березня 2015 року в ході досудового розслідування між прокурором прокуратури Іршавського району Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць. Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду повністю, ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін, укладення даної угоди сторонами є добровільним, то суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 п.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 395 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: його щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити ОСОБА_4 за ст. 395 КК України покарання у виді арешту строком на один місяць.
Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити підозрюваному та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча суддя : ОСОБА_1