Справа 688/4271/14-к
№ 1-кп/688/173/14
Ухвала

17 листопада 2014 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка

кримінальне провадження №0000401 від 23 липня 2014 року

за клопотанням прокурора Шепетівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3

про застосування до малолітнього

ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шепетівка Хмельницької області, українця, громадянина України, учня 9 класу Хролинської ЗОШ І-ІІ ступенів Шепетівського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, примусових заходів виховного характеру,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

малолітнього правопорушника ОСОБА_10 ,

законного представника

малолітнього правопорушника ОСОБА_11 ,

законних представників

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16

Дударя ОСОБА_17 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_18 ,

представника відділу

кримінальної міліції

у справах дітей ОСОБА_19 ,

В С Т А Н О В И В :

02.09.2014 року прокурор Шепетівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Шепетівського міськрайонного суду з клопотанням про застосування до малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме заборони відвідувати громадські місця без супроводу батьків або осіб, які їх замінюють, після 22.00 години до досягнення повноліття.

Згідно даного клопотання 31 липня 2014 року близько 03 години малолітній ОСОБА_10 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника ОСОБА_5 , шляхом відмикання дверей, незаконно заволоділи автомобілем марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, який знаходився на загальному подвір`ї багатоповерхового будинку за вказаною адресою, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 61 а від 11.08.2014 року становить 10 673,68 грн.

Близько 04 години 30 хвилин тієї ж ночі на вул. Судилківській в м. Шепетівка під час руху автомобілем марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділи неповнолітні ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та малолітній ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_20 , який не впорався з керуванням, виїхав на правий тротуар по ходу руху та скоїв наїзд на телеграфну опору, внаслідок чого пошкодив зазначений транспортний засіб.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, тринадцятирічний ОСОБА_10 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, проте не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, а відтак до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме заборони відвідувати громадські місця без супроводу батьків або осіб, які їх замінюють, після 22.00 години до досягнення повноліття.

Розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування заходів виховного характеру».

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру.

При цьому, статтею 501 КПК України, передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Обставини вчинення ОСОБА_10 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі показань ОСОБА_10 , який показав в суді, що він навчається у 9 класі Хролинської ЗОШ І-ІІ ступенів, 30 липня 2014 року близько 24 години за попередньою домовленістю із неповнолітніми ОСОБА_15 та ОСОБА_20 приїхали в м. Шепетівка з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, який знаходився в одному із дворів багатоповерхового будинку, що розташований неподалік магазину «Вопак» по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області і на який вказав ОСОБА_15 . Прийшли до двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 і близько півтори години вони втрьох сиділи на лавочці біля автомобіля марки «Таврія». Близько 3-ої години 31 липня 2014 року ОСОБА_15 запропонував покататися на даному автомобілі, вони погодилися, ОСОБА_15 відтягнув верхню частину дверей автомобіля зі сторони водія, відкрив їх. За пропозицією ОСОБА_15 , вони викотили автомобіль за будинок. ОСОБА_21 завів автомобіль і вони поїхали кататися: спочатку до залізничного вокзалу по проспекту Миру, потім по вулиці Судилківській в напрямку с. Судилків. За кермом знаходився ОСОБА_20 , на передньому місці пасажира сидів ОСОБА_15 , а він, ОСОБА_10 , сидів на задньому сидінні. Коли рухались по вул. Судилківській, то побачив, що швидкість автомобіля понад 100 км/год. ОСОБА_20 почав обганяти автомобіль-таксі. В цю мить він відчув, що автомобіль почало кидати в сторони, оскільки, на його думку, одне колесо було пробито. ОСОБА_21 не справився з керуванням, автомобіль виїхав на тротуар і скоїв наїзд на стовп, телеграфну опору, від чого автомобіль отримав механічні пошкодження. ОСОБА_20 та ОСОБА_15 побігли від автомобіля, він також намагався втекти, але водій автомобіля-таксі, який зупинився біля них, наздогнав його, і передав працівникам міліції, яким він все розповів. Розкаюється в скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт викрадення 31.07.2014 року його автомобіля марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, який під час слідства був йому повернутий. Претензій до ОСОБА_10 не має. Висловив свою думку про те, що в нього є надія на виправлення малолітнього правопорушника, необхідно надати шанс йому виправитися.

Винуватість ОСОБА_10 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Дані обставини не підлягають додатковому доказуванню та дослідженню в суді.

Вивчивши мотиви клопотання, вислухавши обгрунтування прокурора, думку усіх учасників кримінального провадження, які підтримали клопотання та з`ясувавши правову позицію захисника ОСОБА_6 , а також законного представника малолітнього ОСОБА_10 його бабусі ОСОБА_11 , приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 501 КПК України при вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

В судовому засіданні шляхом опитування малолітнього ОСОБА_10 та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, дійсно мало місце, діяння містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та дане суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_10 у віці 13 років, тобто, від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Відповідно до вимог ст. 97 КК України суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Виходячи з вищезазначених вимог закону, з метою з`ясування питання про ефективність застосування до ОСОБА_10 вказаного прокурором в клопотанні примусового заходу виховного характеру, який найбільше забезпечить позитивний виховний вплив на малолітнього, судом були досліджені дані про особу ОСОБА_22 , який є малолітнім, навчається, за місцем проживання характеризується позитивно, виховується в неповній сім`ї матір`ю та вітчимом, вперше скоїв суспільно-небезпечне діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за доцільне застосувати до малолітнього ОСОБА_10 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.2 ч.2 ст.105 КК України у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме заборони відвідувати громадські місця без супроводу батьків, а саме матері ОСОБА_23 , жительки с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області, або осіб, які її заміняють, після 22.00 години до досягнення повноліття.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 97,105 КК України, керуючись ст.ст. 498-501 КПК України,

суд,-

У Х В А Л И В :

Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , примусовий захід виховного характеру у вигляді вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме заборони відвідувати громадські місця без супроводу матері ОСОБА_23 , жительки с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області або осіб, які її заміняють, після 22.00 години строком на 4 (чотири) роки, до досягнення повноліття.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд .

Суддя: