Справа № 591/2963/15-к
Провадження № 1-кп/591/199/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження №0001339 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Білопілля, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст.164 ч.1 КК України -
ВСТАНОВИВ:

29.05.2009 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_6 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_7 . Після укладання шлюбу ОСОБА_6 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8 .

27.12.2012 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано. Цим же рішенням на ОСОБА_4 покладено обов`язок з 16.11.2012 року щомісяця на користь громадянки ОСОБА_5 , сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття.

На підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий лист № 1805/12462/2012 від 23.01.2013 року, який направлено до Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції для виконання.

За період часу з 16.11.2012 року по 29.03.2015 року ОСОБА_4 , постійно проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливими мотивами не виконуючи рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.12.2012 року, злісно ухилявся від виплати аліментів, гроші на утримання дитини за вказаний період навмисне не виплачував, іншої допомоги не надавав та на роботу умисно не влаштовувався.

У результаті вищевикладеного в ОСОБА_4 за період часу з 16.11.2012 року по 29.03.2015 року утворилася заборгованість по аліментам в сумі 17 206 грн. 89 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , має з потерпілою спільну доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.12.2012 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано. Цим же рішенням на ОСОБА_4 покладено обов`язок з 16.11.2012 року щомісяця на користь громадянки ОСОБА_5 , сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття.

Рішення він дійсно не виконує, аліменти не сплачує, оскільки потерпіла перешкоджає йому спілкуватися з дитиною.

Обвинувачений підтвердив, що працює неофіційно, отримує дохід.

ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження та на підставі ухвали суду визнано недоцільним, положення ч.3 ст.349 КПК України та передбачені законом наслідки учасникам судового провадження роз`яснено.

Таким чином, дії обвинуваченого, які виразилися у злісному ухиленні від сплати, встановлених рішенням суду, коштів на утримання дитини (аліментів), суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України - ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.

При призначенні покарання суд виходить з наступного.

Докази вчинення злочину в стані неосудності або обмеженої осудності суду не надано, тому обвинувачений підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні на суворому покаранні не наполягав, з урахуванням пом`якшуючих обставин та відомостей про особу, просив призначити покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла наполягала на суворому покаранні, просила позбавити обвинуваченого свободи. Тому, суд враховує думку потерпілої при визначенні міри покарання

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відносяться до злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: має місце постійного проживання, не працює, характеризується посередньо, під наглядом у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг та нарікань не надходило, злочин вчинено вперше.

Суд визнає пом`якшуючими обставинами: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткову оплату заборгованості зі сплати аліментів. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд вважає, що зазначені пом`якшуючі обставини, конкретні відомості про особу істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Враховуючи, що обвинувачений не має регулярного доходу, то покарання у виді штрафу або виправних робіт не може бути реально виконано.

Враховуючи, що обвинувачений працює не офіційно, режим роботи з 07.00 до 20..00, то призначення покарання у виді громадських робіт перешкоджатиме отриманню заробітку, унеможливить фактичне виконання робіт на будівництві, тобто перешкоджатиме утриманню дитини та погашенню заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, тривалий час ухилення від сплати аліментів свідчить про достатність підстав для призначення покарання у виді обмеження волі.

Водночас, призначення до реального відбування покарання у виді обмеження волі неможливе через те, що обвинувачений є молодою людиною, злочин вчинено вперше, у вчиненому розкаявся, має малолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав.

Розлучення з дитиною та неможливість спілкування з нею суперечитиме принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року , тобто не буде досягнуто визначеної ч.2 ст.50 КК України мети призначення покарання.

Тому, суд вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

Доказів завдання матеріальної шкоди суду не надано, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.

Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1