Справа № 462/46/14-к

У Х В А Л А

28 листопада 2014 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000617 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою від 30.09.2014 обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено в розшук, а провадження у справі відносно нього зупинено. При цьому, зупиняючи провадження у справі до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважав недоцільним виділення матеріалів справи відносно нього в окреме провадження.

Між тим, за спливом тривалого часу місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Натомість, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, дав показання, що відповідають фактичним обставинам справи, не оспорював кількість та вартість викраденого майна, а також погодився з юридичною оцінкою його дій за ч.2 ст.187 КК України. Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів дослідження обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Відповідно до ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Суд заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження, прийшов до висновку, що оскільки наявність зупиненого кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 унеможливлює прийняття судом рішення по суті висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, матеріали кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, необхідно виділити в окреме провадження у зв`язку з його розшуком.

Керуючись ст.ст. 217, 334 КПК України, суд

ухвалив:

Виділити з кримінального провадження (справи) №462/46/14-к про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в окреме провадження матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1