Справа № 199/2672/15-к
ВИРОК

іменем України

27 квітня 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000137 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виводове Томаківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, має мати-пенсіонерку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брата ОСОБА_6 , інваліда 2 гр., відбувавшого військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , демобілізованого 27.03.2015 року, працюючого робітником по ремонту в Виводівській СШ, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 2 квітня 2014 року наказом № 72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця призваного під час мобілізації молодшого сержанта зараховано до списків особового складу частини; наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 3 квітня 2014 року молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду - командира 1 відділення 2 стрілецького взводу 15 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . 12.06.2014 року, командуванням військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_4 було надане направлення для проходження обстеження, лікування та ВЛК до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши в той же день до медичного закладу молодший сержант ОСОБА_4 від запропонованого медичним закладом лікування відмовився і до військової частини не повернувся, до виконання своїх службових обов`язків не приступив. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою тимчасово ухилишся від військової служби, 12.06.2014р. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 12.02.2015 року місце знаходження молодшого сержанта ОСОБА_4 було встановлено та 13.02.2015 року за сприяння ІНФОРМАЦІЯ_3 було доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону, внаслідок чого злочин було припинено. Таким чином, у період з 12.06.2014 року до 13.02.2015 року, молодший сержант ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 та ухилявся без поважних причин понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що дійсно його 2 квітня 2014 року наказом № 72 командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця призваного під час мобілізації молодшого сержанта зараховано до списків особового складу частини; наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 3 квітня 2014 року його призначено на посаду - командира 1 відділення 2 стрілецького взводу 15 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 ; 12.06.2014 року, командуванням військової частини НОМЕР_1 йому було надане направлення для проходження обстеження, лікування та ВЛК до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Бехтерева, 1; прибувши в той же день до медичного закладу він від запропонованого медичним закладом лікування відмовився і до військової частини не повернувся, до виконання своїх службових обов`язків не приступив; усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , він не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв; 13.02.2015р. його було доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону, визнає, що у період з 12.06.2014 року до 13.02.2015 року він самовільно своєчасно не з`явився до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин; у вчиненому розкаюється, просить врахувати наявність на утриманні мати-пенсіонерки і брата-інваліда, стан його здоров`я, у зв`язку з чим він обмежено придатний до військової служби.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

- поданням до військової прокуратури відносно самовільного залишення військової частини молодшим сержантом ОСОБА_4 (т.2 а.с.2);

- висновком службового розслідування відносно ОСОБА_4 , який не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та ухилявся без поважних причин від проходження військової служби (т.2 а.с.8-10);

- копією наказу № 72 від 02.04.2014 року (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування військовослужбовця призваного під час мобілізації молодшого сержанта ОСОБА_4 до списків особового складу частини (т.2 а.с.52);

- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 3 квітня 2014 року про призначення молодшого сержанта ОСОБА_4 на посаду - командира 1 відділення 2 стрілецького взводу 15 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (т.2а.с.53);

- свідоцтвом №15 ВЛК від 23.03.2015 року про обмежену придатність ОСОБА_4 до військової служби за станом здоров`я (т.2 а.с.75).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися у нез`явленні вчасно на службу до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, за ч.3 ст.407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_4 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, має мати-пенсіонерку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брата ОСОБА_6 , інваліда 2 гр., що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, не судимий, на обліку у лікарня-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, працює, враховуючи також свідоцтво ВЛК про його обмежену придатність до військової служби за станом здоров`я, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.

На підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1