Провадження № 1-кс/161/4250/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
19 листопада 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі Соколовій К.В.,

з участю слідчого Ковальчука О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцька
клопотання слідчого СВ Луцького МВ
УМВС України у Волинській області
Ковальчука О.Л. про тимчасовий доступ
до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у
Волинській області Ковальчук О.Л.
звернувся до суду з клопотанням,
погодженим з старшим прокурором
прокуратури м. Луцька Фощенко І.В., про
тимчасовий доступ до речей і
документів, які знаходяться у
володінні ПрАТ «МТС».

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що ОСОБА_3, будучи
26.01.2004 року судимий Луцьким
міськрайонним судом за ст.. 296 ч. 2, 186 ч. 2
КК України до 4 років позбавлення волі
та 11.07.2008 року Луцьким міськрайонним
судом за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,
належних висновків не зробив, на шлях
виправлення не став та протягом строку,
за який судимість не знята та не
погашена у встановленому законом
порядку, знову вчинив корисливий
злочин.

Так він повторно 20.09.2013 року близька 07
год. 30 хв., за попередньою змовою з
невстановленою особою, діючи з
корисливих мотивів і керуючись метою
таємного незаконного заволодіння
чужим майном, після того як
невстановлена особа зателефонувала на
стаціонарний номер телефону до
потерпілої ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_1,
та повідомила неправдиву інформацію
про те, що її онук ніби вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_3,
діючи з єдиним спільним умислом,
перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1,
зустрівся з потерпілою ОСОБА_4, в ході
чого підтвердив неправду інформацію
про те, що її онук вчинив ДТП, отримав
від останньої грошові кошти

Він же, повторно, 17.10.2013 року близько 16
год. 30 хв., за попередньою змовою з
невстановленою особою, діючи з
корисливих мотивів і керуючись метою
незаконного заволодіння чужим майном,
після того як невстановлена особа
зателефонувала на стаціонарний номер
телефону до потерпілої ОСОБА_5, яка
проживає по АДРЕСА_2, та повідомила
неправдиву інформацію про те, що її
родич ніби вчинив дорожньо-транспортну
пригоду, ОСОБА_3, діючи з єдиним
спільним умислом, перебуваючи в
квартирі АДРЕСА_2, зустрівся з
потерпілою ОСОБА_5, в ході чого
підтвердив неправдиву інформацію про
те, що її родич вчинив ДТП, отримав від
останньої грошові кошти в сумі 800
доларів США, що згідно офіційного курсу
становить 6400 гривень, ніби для надання
допомоги родичу, що вчинив ДТП, якими
незаконно заволодів, чим спричинив
потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на
суму 6400 грн.

Він же, повторно, 27.10.2013 року близько 03
год. 30 хв., за попередньою змовою з
невстановленою особою, діючи з
корисливих мотивів і керуючись метою
незаконного заволодіння чужим майном,
після того як невстановлена осой
зателефонувала на стаціонарний номер
телефону до потерпілої ОСОБА_6, яка
проживає по АДРЕСА_3, та повідомила
неправду інформацію про те, що її син
ніби спричинив тілесні ушкодження
іншій людині ОСОБА_3, діючи з єдиним
спільним умислом, перебуваючи на
сходинкові площадці п'ятого поверху
будинку АДРЕСА_3, зустрівся потерпілою
ОСОБА_6, в ході чого підтвердив
неправдиву інформацію про іьш , родич
вчинив ДТП, отримав від останньої
грошові кошти в сумі 500 доларів США.

В ході проведення огляду в
підозрюваного ОСОБА_3 було вилучено
мобільний телефон марки «Нокіа 1200»
ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки
«Samsung GT-C 3330» ІМЕІ НОМЕР_2 на які 06.11.13
року Луцьким міськрайонним судом
накладенно арешт.

Тому, з метою встановлення особи,
причетної до скоєння вище вказаного
кримінального правопорушення та його
місцезнаходження, виникла
необхідність в отриманні відомостей
про сеанси мобільного зв'язку абонента
ПрАТ «МТС Україна» за імей: НОМЕР_1,
НОМЕР_2 в період часу з 18.09.2013 року по
04.11.2013 року з визначенням сім-карток,
серійних номерів телефонів та з
прив'язкою до базових станцій.

З огляду на наявність достатніх
підстав вважати, що існує реальна
загроза зміни або знищення такої
інформації, розгляд даного клопотання
необхідно проводити без виклику
працівника ПрАТ «МТС Україна» (01601, м.
Київ, вул. Лейпцизька, 15) у володінні
якого знаходиться інформація, на
підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене та
враховуючи те, що у матеріалах
кримінального провадження вбачається
наявність достатніх підстав вважати,
що вищевказані відомості мають суттєве
значення для встановлення важливих
обставин у даному кримінальному
провадженні, з метою встановлення
особи, яка може бути причетна до
вчинення вищевказаного кримінального
правопорушення та його
місцезнаходження, необхідно отримати
доступ до відомостей щодо сеансів
мобільного зв'язку абонента ПрАТ «МТС
Україна» імей: НОМЕР_1, НОМЕР_2, в мережі
компанії стільникового зв'язку ПрАТ
«МТС Україна» (01601, м. Київ, вул.
Лейпцизька, 15), що містять охоронювану
законом таємницю та перебувають (або
можуть перебувати) у володінні ПрАТ
«МТС Україна» (01601, м. Київ, вул.
Лейпцизька, 15).

Просить надати тимчасовий доступ до
речей та документів, які містять
інформацію, з можливістю їх вилучення,
що перебувають у володінні ПрАТ «МТС
Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька,
15), а саме:

- відомостей про сеанси мобільного
зв'язку абонента ПрАТ «МТС Україна» за
імей: НОМЕР_1, НОМЕР_2 в період часу з
18.09.2013 року по 04.11.2013 року з визначенням
сім-карток, серійних номерів телефонів
та з прив'язкою до базових станцій. 2.
Зобов'язати компанію ПрАТ «МТС
Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15)
надати інформацію, з можливістю її
вилучення в десятиденний термін в
друкованому та електронному вигляді.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав
клопотання з підстав у ньому
викладених. Просив клопотання
задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України
доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 160 КПК України у
клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин
кримінального правопорушення, у
зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального
правопорушення із зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ
до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні відповідної фізичної або
юридичної особи;

5) значення речей і документів для
встановлення обставин у кримінальному
провадженні;

6) можливість використання як доказів
відомостей, що містяться в речах і
документах, та неможливість іншими
способами довести обставини, які
передбачається довести за допомогою
цих речей і документів, у випадку
подання клопотання про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності
вилучення речей і документів, якщо
відповідне питання порушується
стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, якщо сторона
кримінального провадження у своєму
клопотанні доведе наявність достатніх
підстав вважати, що ці речі або
документи:

1) перебувають або можуть
перебувати у володінні відповідної
фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з
іншими речами і документами
кримінального провадження, у зв'язку з
яким подається клопотання, мають
суттєве значення для встановлення
важливих обставин у кримінальному
провадженні;

3) не становлять собою або включають
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до
охоронюваної законом таємниці, яка
міститься в речах і документах
належать :

1)інформація, що знаходиться у
володінні засобу масової інформації
або журналіста і надана їм за умови
нерозголошення авторства або джерела
інформації;

2) відомості, які можуть становити
лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити
таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому
числі така, що містить комерційну
таємницю;

5) відомості, які можуть становити
банківську таємницю;

6) особисте листування особи та
інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій, про зв'язок, абонента,
надання телекомунікаційних послуг, у
тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів
передавання тощо;

8) персональні дані особи, що
знаходяться у її особистому володінні
або в базі персональних даних, яка
знаходиться у володільця персональних
даних;

9) державна таємниця.

При розгляді клопотання встановлено і
це вбачається із змісту самого
клопотання та доданих до нього
матеріалів, що стороною кримінального
провадження не доведено та не надано
доказів у відповідності до вимог ст. 84,
85 КПК України, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні ПрАТ «МТС».

Також встановлено, що до клопотання не
додано жодного документа, який
підтверджує дійсне місце реєстрації та
знаходження ПрАТ «МТС» за адресою м.
Київ, вул. Лейпцизька, 15.

Також при розгляді клопотання
встановлено, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
вказаним клопотанням, не доведено
наявність достатніх підстав значення
речей і документів для встановлення
обставин у кримінальному провадженні.
А також те, що самі по собі або в
сукупності з іншими речами і
документами кримінального
провадження, у зв'язку з яким подається
клопотання, мають суттєве значення для
встановлення важливих обставин у
кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального
провадження не обґрунтовано та не
доведено в ході судового розгляду
клопотання можливість використання як
доказів відомостей, що містяться в
речах і документах, та неможливість
іншими способами довести обставини,
які передбачається довести за
допомогою цих речей і документів.

Також встановлено, що стороною
кримінального провадження взагалі не
мотивовано та не доведено належними,
достатніми, допустимими, достовірними
доказами, що речі і документи, до яких
потрібен тимчасовий доступ не містять
охоронювану законом таємницю,
передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК
України, слідчий суддя, суд постановляє
ухвалу про надання тимчасового доступу
до речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю, якщо
сторона кримінального провадження,
крім обставин, передбачених частиною
п'ятою цієї статті, доведе можливість
використання як доказів відомостей, що
містяться в цих речах і документах, та
неможливість іншими способами довести
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих речей і документів.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
клопотанням про надання дозволу на
тимчасовий доступ до документів, які
знаходяться у володінні ПрАТ «МТС», не
виконано вимоги ст. 160 та ч. 5 ст. 163 КПК
України. А також не доведено ці
обставини в ході судового розгляду
клопотання по суті. А тому за таких
обставин, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити слідчому СВ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області
Ковальчуку О.Л. в задоволенні
клопотання про тимчасовий доступ до
речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає,
заперечення проти неї можуть бути
подані під час підготовчого
провадження в суді.

Слідчий суддя В.В.
Ковтуненко