Справа № 296/6282/15-к
1-кп/296/273/15

Вирок
Іменем України
15 липня 2015 року м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Овруч, Житомирської області, громадянина України, не працює, освіта середня, не одружений, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
03.02.2015, близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився біля будинку № 39, що по вул.Довженка, в м.Житомирі, де біля під`їзду № 3 вказаного будинку помітив раніше невідому йому ОСОБА_5 , яка тримала в руках жіночу сумку та відчиняла двері в під`їзд.
В цей час, місці та за вищевказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме вищевказаної сумки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , та запропонував допомогти відчинити двері під`їзду, на що остання, довіряючи ОСОБА_4 , погодилася. Відчинивши двері під`їзду АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 зайшла до під`їзду, а ОСОБА_4 прослідував за нею на перший поверх, де скориставшись тим, що остання йшла попереду нього, шляхом ривка своєю правою рукою вирвав з її лівої руки жіночу сумочку та утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєння злочину зник.
Таким чином ОСОБА_4 відкрито викрав чуже майно, яке належить
жіночу сумку чорного кольору, вартістю 300 гривень;
мобільний телефон марки «Nokia 206» ІМІЕ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 751 грн. 10 коп.;
гаманець виготовлений із шкірозамінника чорного кольору, вартістю 100 грн. в якому знаходилися кошти в сумі 840 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1991 грн. 10 коп.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.
29.05.2015 року в м.Житомирі потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України, відшкодував спричинену шкоду, шляхом повернення викраденого майна. Також вказаною угодою узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі п`ядесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.
Потерпіла звернулась до суду з заявою, в якій просить провести судове засідання у її відсутність, укладену угоду підтримала та просить затвердити угоду на ужгоджених умовах, ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які пом"якшують його покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 245,52 грн.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 245 гривні 52 копійки.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia 206», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , зплишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1