Справа
№ 1-70
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

«22»
квітня 2008 року смт.
Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області

в
складі головуючого судді Худика М.П.,

при секретарі Школяр А.М.

з
участю прокурора Сурника Р.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ярмолинці
кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженцяАДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2 , громадянина
України, українця, освіта середня, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, розлученого,
раніше не судимого, -

в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 в ніч на 14 березня 2008 року біля 2-ої години в АДРЕСА_2, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, в будинку своєї матері ОСОБА_2. вступив в нею
конфлікт, під час якого кинув в ОСОБА_2. металевим кутником. Злякавшись
подальшого побиття зі сторони сина ОСОБА_2., розбивши скло у вікні, вийшла на
вулицю, але ОСОБА_1наздогнав її та наніс удари руками та ногами по різних
частинах тіла, в тому числі, і по правій руці.

Внаслідок
протиправних дій ОСОБА_1. потерпіла ОСОБА_2. отримала тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки
(перелому в типовому місці), закритого перелому шиловидного відростку правої
ліктьової кістки, що відносяться до середнього ступеня тяжкості, які спричинили
довготривалий розлад здоров'я, а також інші тілесні ушкодження, що відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень.

В суді підсудний вину у скоєному злочині
визнав повністю, щиро покаявся, суду пояснив, що проживає разом з матір'ю
близько двох років, вживає спиртні напої, за що мати постійно дорікає йому,
через що виникають сварки. 14 березня 2008 року біля 2-ої години, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, він повернувся додому та намагався поговорити з
мамою, при цьому металевим курником розбив скло в дверях до її кімнати. Мати
проснулась, і через розбите скло кинула йому в обличчя сіль. Від цього він ще
більше розізлився, хотів вирвати двері, але не зміг. Згодом почув, як в маминій
кімнаті розбилось скло і зрозумів, що вона намагається втекти через вікно.
Пішов до вікна, де схопив матір, яка лежала на землі, і наніс їй удари: спочатку
головою до землі, а потім рукою по тулубу. Коли мати намагалась встати з землі
вдарив її ногою по правій руці. Після удару в руку мати почала голосно кричати,
через що він припинив побиття, підняв її з землі, завів в приміщення будинку,
де їй на руку наложив жгут та повитирав обличчя, яке було в крові. Після цього
ліг спати і що відбувалось далі не знає.

При
цьому, підсудний
запевнив
суд в істинності позиції та
добровільності показів.

Крім визнання
вини підсудним, його вина у вчиненому підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2., яка суду пояснила, що 14.03.2008
року біля 2-ої години почула, що в двері до її кімнати хтось стукає, а згодом
розбив скло. Підійшовши до дверей, вона побачила свого сина ОСОБА_1., який
тримав в руках металевий кутник. Будучи біля дверей вона просила сина
заспокоїтись, однак він навпаки обзивав її нецензурними словами та кинув в неї
металевим кутником, попавши в груди. Після цього вона через вікно вийшла на
вулицю, при цьому на землю не падала. Коли вона вже була на вулиці її схопив
син, і наніс їй удари по різних частинах тіла. Після першого удару вона впала
на землю і коли була на землі, ОСОБА_1продовжив її побиття, під час якого вона
відчула сильний удар в праву руку, а потім різку біль в тій же руці, від якої втратила
свідомість. До свідомості прийшла в будинку, де її син ОСОБА_1 витер її обличчя
від крові, а потім вийшов з будинку. Вийшовши з будинку за сином вона
направилась до сусідки ОСОБА_3, де пробула два дні, після чого звернулась в
Ярмолинецьку ЦРЛ. Претензій до підсудного не має, просила його суворо не
карати.

Крім того, вина
підсудного підтверджується фактичними обставинами справи, та зібраними по
справі доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися в силу ч.3 ст. 299
КПК України, з наслідками якої учасники процесу ознайомлені.

Дії підсудного органами досудового слідства
вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння умисного середньої
тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК
України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я або значну стійку
втрату працездатності менш як на одну третину.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Підсудний
ОСОБА_1вчинив злочин середньої
тяжкості.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудному є вчинення злочину особою, яка перебуває у
стані алкогольного сп'яніння.

Підсудний
свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, що
пом'якшує його покарання.

Враховуючи вищенаведене в цілому, суд
вважає за необхідне призначити підсудному покарання за вчинений злочин в межах
санкції статті за вчинений злочин. Проте на думку суду виправлення
засудженого можливе без ізоляції від суспільства, тому його слід звільнити від
відбування покарання з іспитовим терміном.

Цивільний позов
не заявлено.

Керуючись
ст.323,324 КПК України, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1
за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1
рік.

На
підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти
цей орган про зміну
місця проживання та роботи,
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в
законну силу залишити попередню - підписка про невиїзд.

На вирок
може бути подано апеляцію в апеляційний суд Хмельницької області через
Ярмолинецький районний суд протягом 15 діб з моменту оголошення.

Суддя підпис

Копія
вірна:

Суддя
Ярмолинецького районного суду М.Худик