Дата документу Справа № 233/4020/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/446/15 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №233/4020/13-к ОСОБА_1
Категорія: ст.296 ч.1 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2013 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд в порушення вимог ст.76 КК України при звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не вказав у вироку орган, який здійснюватиме контроль за поведінкою обвинуваченого, тому просить вирок суду змінити, поклавши на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем мешкання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, посилаючись на те, що судом не встановлено, чи дійсно мав місце факт створення аварійної ситуації, на яку посилався обвинувачений ОСОБА_7 , що могло вплинути на умисел ОСОБА_9 відносно скоєного злочину. Крім показів ОСОБА_7 у вироку суду відсутні посилання на інші докази, не дивлячись на те, що доводи обвинуваченого в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Більш того, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що діями ОСОБА_9 громадський спокій порушено не було, сам ОСОБА_9 не кричав та не лаявся. Крім того, захисник зазначив, що потерпілий ОСОБА_15 не являється власником автомобілю ВАЗ 21083 держномер НОМЕР_1 , у нього відсутні правовстановлюючі документи на машину, також встановлено, що дійсний власник автомобіля мешкає у м.Запоріжжі та автомобіль ОСОБА_16 не продавав. Тобто в судовому засіданні не встановлений дійсний власник автомобіля, а відповідно і потерпілий та цивільний позивач, що свідчить про необ`єктивність вироку і в цій частині.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2013 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст.296 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне місце мешкання за межі України; повідомляти органи, що відають виконанням покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, про переміну місця мешкання та роботи; з`являтися на реєстрацію у вказані органи.

Стягнуто з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_17 2336 грн. 80 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

обвинувачений ОСОБА_7 , захисник підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити, і заперечували проти апеляційної скарги прокурора;

прокурор підтримав апеляційні скарги прокурора та захисника частково, просив вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_17 належним чином повідомлений про місце та час розгляду апеляційних скарг, заяви про відкладення розгляду від нього не надходило, апеляційний розгляд, відповідно до ст.405 ч.4 КПК України, здійснюється за його відсутності.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 07 квітня 2013 року у період часу з 20 год. до 21 год., більш точного часу в ході судового слідства не встановлено, проходячи по вул.Суворова, навпроти буд.№32 в м.Костянтинівка, діючи умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи предмет, схожий на камінь, на протязі, приблизно, 30 хвилин, у вечірню годину, незважаючи на присутність на вулиці інших прохожих, а саме місцевих мешканців похилого віку, а також інших мешканців району, порушуючи їх спокій, пошкоджував автомобіль ВАЗ 21083 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_17 . При цьому він, під час своїх протиправних та зухвалих дій протягом вказаного часу розбив заднє скло кришки багажника, бічне праве і ліве скло, скло опускне правої і лівої дверей, ліхтар задній правий і лівий, вітрове скло, блок-фара 2 шт. в зборі з покажчиками повороту передні, дзеркало ліве і праве бічне зовнішнє, очисник (важіль) вітрового скла, а також пошкодив переднє ліве крило, ліву передню двері, кришку капота, чим завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 5686,80 грн.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно з вимогами ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду у відношенні ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Також частиною 5 статті 27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, при перевірці матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що до них хоча і приєднані технічні носії інформації, на яких зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, однак на них відсутня фіксація судових засідань від 25.06.2013 року та 06.12.2013 року.

Про відсутність 2 технічних носіїв інформації свідчить і супровідний лист про направлення кримінального провадження до Апеляційного суду Донецької області з апеляційними скаргами прокурора та захисника, оскільки з матеріалів справи вбачається, що по справі було проведено 8 судових засідань, але до кримінального провадження було долучено тільки 6 технічних носіїв інформації.

Враховуючи, що згідно п.7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до ч.1 п.1 ст.415 КПК України.

Крім цього, колегія суддів вважає, що вирок суду не відповідає ст.374 КПК України, оскільки у вступній частині вироку зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, а в резолютивній частині він визнаний винним за ст.296 ч.1 КК України.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, в ході нового судового розгляду необхідно суворо дотримуватись вимог КПК України та перевірити доводи апеляційних скарг прокурора та захисника та ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване судове рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2013 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4