УХВАЛА

17.12.2014 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0007095 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, маючого середню освіту, вдівця, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт разом по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Крім того, до вищезазначеного обвинувального акту також долучена угода про визнання винуватості від 26.11.2014 року, укладена між прокурором прокуратури Суворовського району м.Одеси ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор, що підтримує державне обвинувачення, просив затвердити укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримав затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним відмовити в затвердженні поданої угоди на підставі слідуючого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Згідно зі ст.474 ч.7 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Ознайомившись із угодою про визнання винуватості, судом встановлено, що згідно ст..12 КК України ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, оскільки згідно санкції ст..307 ч.2 КК України передбачено покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Крім того, при прийнятті рішення стосовно затвердження угоди чи її відмові, судом враховується, що застосування положень ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання можливе лише при встановленні декількох пом`якшуючих обставин, які мають бути встановлені виключно під час судового розгляду справи, а не в ході проведення досудового розслідування.

Більш того, вкінці змісту угоди про визнання винуватості не вказана дата її складання.

Таким чином, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи невідповідність поданої угоди вимогам норм КПК України, за таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні вищезазначеної угоди, адже умови угоди про примирення суперечать вимогам КПК України та не відповідають інтересам суспільства.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 31-33, 369-372, 468, 469, 472 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Суворовського району м.Одеси ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0007095, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, та сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, а також на покладення обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, - відмовити.

Судове провадження на підставі ст.474 ч.7 КПК України продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1