Справа № 1-156/11
Провадження № 1/1007/156/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

===============================================================================

6 грудня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Батюка В.В.

при секретарі Коробовій І.О.

за участю прокурора Мельниченка О.Ю.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення :

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не зареєстрований, в силу ст..89 КК України вважається таким,що немає судимості;

за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , 01.09. 1979 року уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не зареєстрований, раніше судимий 05.12.2000 року Броварським міським судом Київської області за ст..229-6 ч.1 до 1 року позбавлення волі; 29.08.2002 року Броварським міським судом Київської області за ст.309 ч.1 до 2 років позбавлення волі; 31.08.2005 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.307 ч.2 до 5 років позбавлення волі, звільнився 16.03.2010 року по відбуттю строку покарання;

за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України

встановив:

29.04.2010 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, спільно та узгоджено, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на розі вулиць Русанівська Набережна та Русанівський бульвар в м. Києві, в салоні автомобіля НОМЕР_1, вартістю 81228 гривень 58 копійок, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і знаходиться в користуванні її сина ОСОБА_4, де на задньому пасажирському сидінні перебував водій даного автомобіля ОСОБА_4, в присутності якого, ОСОБА_5, за попередньою усною домовленістю, до відбуття вказаних вище подій, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував вказаним автомобілем, починаючи приблизно з 15 години 00 хвилин того ж дня по вул. Біломорській, 1 в м. Києві, і в той час, коли ОСОБА_4 намагався зробити зауваження ОСОБА_5 щодо його небезпечного керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_6, що сидів поряд з ОСОБА_4, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, наніс йому під час руху автомобіля, за вказівкою ОСОБА_5, спочатку чотири удари рукою в область обличчя, а згодом ще шість ударів рукою в область обличчя ОСОБА_4, чим спричинив останньому фізичний біль. Так, ОСОБА_5, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_6, перебуваючи в салоні автомобіля, використовуючи перевагу в кількості та фізичній силі, попередньо подолавши волю потерпілого ОСОБА_4 до опору, висловив вимогу останньому щодо передання в його володіння автомобіля НОМЕР_1, в той час як ОСОБА_6, самовільно вийняв з кишені ОСОБА_4 комплект сигналізації до даного автомобіля та інші ключі. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5, за допомогою ключа від автомобіля, який перебував в замку запалення ще з моменту керування автомобілем ОСОБА_4, завів двигун і рушив з місця. Вчинивши таким чином незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6В в подальшому розпорядилися автомобілем на власний розсуд, доки автомобіль не був виявлений працівниками міліції.

Крім того, 30.04.2010 року приблизно о 23 годині підсудній ОСОБА_5, та ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в приміщенні приватного будинку №40 по вул. Ломоносова в м. Бровари Київської області, що належить ОСОБА_6, під час сварки на грунті особистих неприязних відносин завдали ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, в наслідок яких ОСОБА_7 впав на підлогу та втратив свідомість. Під час сварки з шиї ОСОБА_7 на землю впав срібний ланцюжок. Після чого ОСОБА_8, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно заволодів, піднявши його з підлоги срібним ланцюжком, ОСОБА_7 вартістю 286 гривень 46 копійок. Потім ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 таємно викрали з кишені ОСОБА_7 мобільний телефон «Нокіа 1208», вартістю 399 гривень, разом з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 15 гривень та грошима в сумі 580 гривень. Після чого помістили потерпілого ОСОБА_7 в підвал вищезазначеного будинку, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1305 гривень 46 копійок.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №430/і від 17.09.2010 року, ОСОБА_7, спричинені такі тілесні ушкодження: рана у тімяній ділянці зліва від серединної лінії ;синець на передньо-внутрішній поверхні правого плеча у верхньо середній треті садна задньої поверхні грудної клітки у проекції остистих відростків 2,3 поперекових хребців, які відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, 29.04.2010 року приблизно о 23 годині , підсудні, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи біля приватного будинку №40 по вул. Ломоносова в м.Бровари Київської області, з метою подальшого безперешкодного використання транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і знаходиться в користуванні її сина ОСОБА_4, яким ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 29.04.2010 року приблизно о 21 годині 30 хвилин незаконно заволодів, застосовуючи фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_4, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, з метою подолання волі останнього до опору, ОСОБА_6 наніс удар ОСОБА_4 кулаком в область обличчя, від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 нанесли потерпілому удари ногами не менше шести разів, чим спричинили фізичний біль та легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6, після подолання волі ОСОБА_4 до опору, помістили останнього до підземного підвалу приватного будинку №40 по вул. Ломоносова в м. Бровари Київської області, чим незаконно позбавили його волі та заподіяли фізичних страждань ОСОБА_4.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №422/і від 17.09.2010 року, ОСОБА_4, були спричинені такі тілесні ушкодження: рубець на слизовій нижньої губи справа на фоні крововиливу,ділянка підвищеної пігментації на передній поверхні правої гомілки у середині третині по центру , що є наслідком загоєння садна. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я .

Крім того, 30.04.2010 року у невстановлений час, після 23 години, підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, за попередньою змовою , перебуваючи в приміщенні приватного будинку №40 по вул. Ломоносова в м. Бровари Київської області, після заподіяння ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, з застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, в наслідок чого ОСОБА_7 втратив свідомість, з метою уникнення розголошення останнім даних про вчинення відносно нього злочину, помістили ОСОБА_7 до підземного підвалу будинку №40 по вул. Ломоносова в м. Бровари Київської області, чим незаконно позбавили його волі та заподіяли фізичних страждань ОСОБА_7.

В предявленому обвинуваченні ОСОБА_5 винним себе не визнав, оскільки інкримінованих йому дій він не вчиняв. В судовому засіданні пояснив, що разом з потерпілим ОСОБА_7 та підсудним ОСОБА_6 відбував покарання в місцях позбавлення волі і від тоді він їх знає. В кінці квітня 2010 року він відпочивав з товаришами в сауні, яка знаходиться неподалік автобусної зупинки «Автошкола» в м. Бровари, тоді подзвонив ОСОБА_7 і попросив визвати таксі на «Автошколу» для знайомої якій потрібно було їхати до м. Київ. Через деякий час приїхало таксі, за кермом якого був ОСОБА_8. Тоді, він домовився з ОСОБА_4, що наступного дня відвезе його на важливу зустріч до Переяслов-Хмельницького. Вже на наступний день разом з ОСОБА_6 прийшли на призначене місце, де прочекавши приблизно півтори години, приїхав ОСОБА_8 і вони поїхали до м.Переяслав-Хмельницького на зустріч. Він постійно дзвонив людям з якими повинен був зустрітися, але зустріч зірвалася, тому що він дуже сильно запізнювався. Проїжджаючи м. Бориспіль він наказав ОСОБА_4 розвертати машину і їхати назад до ОСОБА_7, оскільки, той поручився за ОСОБА_4. Забравши ОСОБА_7 вони поїхали до лісу в м. Бровари, де в ході розпивання спиртного він виясняв відносини з ОСОБА_4. Останній у компенсацію за зірвану зустріч дозволив йому користуватися автомобілем. Того ж дня, у вечорі, перебуваючи у будинку ОСОБА_6 у ОСОБА_4 ,так як той був наркозалежним, почалася «ломка» і з метою вилікувати дав йому ляпаса, після чого спустив у підвал будинку. ОСОБА_6 при цьому наголошував, що тому піде на користь посидіти у підвалі. Наступного дня дали йому випити горілки, але їсти той став трохи згодом коли стало йому легше.

1-2 травня 2010 року разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпочивали у знайомих дівчат, які винаймали будинок, де розпивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт, який дійшов до бійки. Після чого вони пішли до будинку ОСОБА_6. ОСОБА_6 не хотів впускати в будинок ОСОБА_7, але він вмовив і той впустив. В цей час йому подзвонила знайома і він поїхав до неї, повернувся лише на ранок, тоді запитав у ОСОБА_6, де ОСОБА_7 і той відповів, що підселив його до ОСОБА_4, який вже знаходився у підвальному приміщенні будинку. В травні вони їздили в м.Переяслав Хмельницький, і за кермом в той день був ОСОБА_8. Того навіть зупинили працівники міліції. На початку липня йому зателефонував ОСОБА_8 і сказав, що треба повернути машину. Він сказав, що машина знаходиться на ремонті, Той сказав, щоб він(ОСОБА_5) перегнав машину до нього, а він сам її відремонтує. Цього ж дня його затримали працівники міліції.

В предявленому обвинуваченні ОСОБА_6 винним себе не визнав , показав, що під час відбування покарання він познайомився з ОСОБА_5 та ОСОБА_7. Після його звільнення з місць позбавлення волі, він продовжував спілкуватися з ОСОБА_5, так як той інколи приїжджав до нього додому в гості. З ОСОБА_7 в нього ще з місць позбавлення волі склались неприязні відносини. В кінці квітня 2010 року, коли ОСОБА_5 був в нього вдома, то він дізнався від ОСОБА_5, що тому потрібно в Переяслав-Хмельницький і запропонував йому поїхати з ним. Вони чекали на автомобіль біля сауни, яка знаходилась біля «Автошколи» по вул..Київській в м. Бровари. На автомобіль вони чекали приблизно годину . Коли приїхав автомобіль таксі, то за кермом якого був ОСОБА_8. Після чого він, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 поїхали в Переяслав- Хмельницький. Під час поїздки ОСОБА_5 розмовляв по телефону. Після чого за вказівкою ОСОБА_5 вони розвернулись за Борисполем та поїхали в м. Київ до ОСОБА_7. Забравши ОСОБА_7 вони поїхали в м.Бровари. ОСОБА_10 з ОСОБА_7 розмовляли за якийсь автомобіль. Після чого ОСОБА_10 сказав їхати в м.Київ, щоб відвезти ОСОБА_7 додому. За кермо сів ОСОБА_10, бо вони в м.Бровари вживали спиртне. По дорозі ОСОБА_10 під час руху зачепив іншу машину, але за ними ніхто не гнався. Згодом вони приїхали на Русанівку. У нього з ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу того, що він курив і попіл попав тому на штани. ОСОБА_4 став кричати і він (ОСОБА_6) вдарив ОСОБА_4 по обличчю.. Відвізши ОСОБА_7, вони поїхали до нього додому. ОСОБА_11 потрапив у підвал він не знає, так як зразу ж пішов в гості.

На початку травня вони відпочивали у знайомих дівчат, які винаймали будинок. Туди приїхав ОСОБА_7. В них виник конфлікт, оскільки вони згадали про місця позбавлення волі. Декілька раз вони бились з цього приводу. ОСОБА_7 до нього чіплявся. Під час однієї з бійок, де вона відбувалась, він не пам»ятає з шиї ОСОБА_7 впав срібний ланцюжок. ОСОБА_7 це не помітив. Щоб заспокоїти ОСОБА_7 він опустив того в підвал до ОСОБА_4. А сам помітивши на підлозі срібний ланцюжок ОСОБА_7, забрав його собі. Що в цей час робив ОСОБА_10 він не пам»ятає. Наступного дня ОСОБА_7 попросився в нього пожити. Тоді ж вранці він помітив, що в підвалі знаходиться ОСОБА_11. Через деякий час вони, на цьому автомобілі, разом з ОСОБА_4 за кермом їздили в м.Переяслав Хмельницький.. Через деякий час, рухаючись з ОСОБА_10 на автомобілі, останній не справився з керуванням та пошкодив автомобіль.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів в повному обсязі підтверджується дослідженими в ході судового слідства доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4, даних в суді та під час досудового слідства, які досліджені судом і які потерпілий вважає правдивими, з яких вбачається, що згідно яких він проживає в м. Києві, та підробляє водієм таксі на автомобілі "Чері Тіго", який належить його матері ОСОБА_12 29.04.2010 року, до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 замовив, щоб він під'їхав до м. Броварів . В м.Бровари він приїхав з великим запізненням та зустрів там підсудних. Йому сказати їхати в до Переяслав- Хмельницького . По дорозі ті розмовляли по телефону і згодом ОСОБА_5 повідомив, що до Переяслав- Хмельницького їхати вже не потрібно, оскільки на нього там вже ніхто не чекає і у нього зірвалась якась зустріч. В цьому вони звинуватили його. Після чого вони приїхали в м.Київ де зупинились, біля ринку «Даринок».Там зустрілись з ОСОБА_7 та в кафе разом вживали спиртне . Там вони знаходилися приблизно 1 годину, після чого ті почали його звинувачувати, що вони через нього втратили велику суму грошей. Після цієї розмови він вирішив піти до свого автомобіля. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_6 попросив сісти за кермо, а він сів на переднє пасажирське сидіння. Згодом підійшов ОСОБА_5, який наказав ОСОБА_6 пересісти на заднє сидіння, а сам сів за кермо без його згоди . По дорозі він почав робити ОСОБА_5 зауваження, і просив вийти його з автомобіля, але ОСОБА_6, який сидів поруч з ним на задньому сидінні , наніс йому декілька ударів в обличчя. Після того, як за кермо сів ОСОБА_5, він більше в той день за кермо не сідав. Під час руху по пр-ту Броварському біля «Птахофабрики», ОСОБА_5 не впорався з керуванням та здійснив ДТП. Після чого автомобіль, який зачепив ОСОБА_5 почав переслідувати їх аж до масиву "Русанівка", під часу руху ОСОБА_6 наносив йому удари по обличчю рукою. Коли вони відірвалися від автомобіля, а саме на Русановці, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 зателефонував якомусь чоловіку та домовився з ним про зустріч, до салону автомобіля сів незнайомий. чоловік, який розмовляв з ОСОБА_5. Після розмови ОСОБА_5 сказав йому, щоб він віддав йому квартиру та свій автомобіль "Чері Тіго", після чого ОСОБА_6 вийняв з його кишені сигналізації від автомобіля та ключі від квартири . В той момент він і зрозумів, що його автомобілем незаконно заволоділи. ОСОБА_13 відвіз ОСОБА_7 до вулиці Будівельників, в м. Києві, де той проживає, а вони поїхали до м.Бровари, де придбали пляшку горілку та заїхали до якоїсь дівчини. Потім вони його відвезли додому до ОСОБА_6, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 в приватному будинку, ОСОБА_5 та Нікончук, сказали йому, щоб він звільнив багажник свого авто, і він переклав свою сумку на подвір'я будинку ОСОБА_6. Потім його почали бити по тілу ногами та по обличчю, після чого затягли його в будинок та відразу кинули до підвалу та закрили його в ньому. Він не мав бажання знаходитись в підвалі. Десь приблизно 01.05.2010 вранці, вони відчинили ляду підвалу, підняли його наверх, дали пити та їсти. Після чого ОСОБА_5 сказав йому, щоб він спускався у підвал. Пройшов деякий час, а може декілька днів, точно він не знає, оскільки в підвалі не було ні світла, ні годинника, його підняли з підвалу, було вже темно на дворі. І коли він піднявся з підвалу, то побачив, ОСОБА_7, який був сильно побитий . Після чого підсудні вдвох почали бити його по тілу ногами, а також били ОСОБА_7. Після побиття вони скинули його та ОСОБА_7 до того ж підвалу. У ОСОБА_7 він раніше бачив срібний ланцюжок, а коли того спустили в підвал, то ланцюжка вже не було. Погріб був невеликим, низьким, таким, що він не міг встати в повний зріст, без людських зручностей. Вони з ОСОБА_7 і спали на половинці дивану та на лахмітті. В погребі зовсім не було світла, вони не розуміли який час доби на вулиці. Даний погріб закривався дерев'яним люком. Коли йому дозволяли вилізти з погребу, він вилізав на верх по дробині, яка стояла в погребі під люком. Коли люк закривали, він хоч і намагався його підняти, але не міг, оскільки ОСОБА_5 та Нікончук ставили щось тяжке на люк, пізніше він побачив, що то був диванчик. В погребі він допомагав ОСОБА_7 прийти в себе після побоїв, а також рухатися. Вони розмовляли про ситуацію, в яку вони потрапили, про життя та інше. Годували їх в підвалі приблизно раз на добу, а одного разу не годували десь три дні. Через деякий час підсудні підняли їх на гору, погодували. Тоді ж на шиї ОСОБА_6 він побачив срібний ланцюжок, який також був схожий на той, що належав ОСОБА_7. Згодом на його автомобілі направилися до Переяслав-Хмельницького, а саме в село , де заїхали до діда в якого залишили ОСОБА_7, а він разом з підсудними поїхали до іншого села. Його посадили за кермо його автомобіля, і в той же день він був зупинений працівники ДАІ за порушення правил дорожнього руху, які склали адмінпротокол, який забрав собі ОСОБА_5, і який, в подальшому, він знайшов в своєму автомобілі, коли направляв його на експертизу . Згодом вони заїхали до будинку, де проживають 5-ть рідних братів, всі вони раніше судимі, і його там залишили. А ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кудись поїхали. 11.05.2010 року , вони приїхали та привезли його до банку «Приватбанк» по вул. Костьольній, де він намагався взяти на власний паспорт гроші в кредит в сумі 8 тисяч гривень, але банк їх не видав. Після чого вони знову поїхали до м.Бровари, де переночували, а на наступний день 12.05.2010 року вранці ОСОБА_6 взяв ключі від його квартири та вони поїхали до його дому. Там вони піднялись до квартири АДРЕСА_1, де побачив, що з квартири зникли його речі. Після чого вони спустилися та поїхали на площу Перемоги, де залишили автомобіль "Чері Тіго", де його відпустили, бо в його матері був день народження, а він віддав їм ключі від даного автомобіля та від своєї квартири, а ті сказали йому, щоб він 13.05.2010 року приїхав на масив "Русанівка" або їм зателефонував. І він пішов додому до батьків, Після чого він їх не бачив. Одразу ж до працівників міліції не звертався, оскільки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 його попередили про те, якщо він звернуся до правоохоронних органів, то вб'ють.

Документи, які перебували в його автомобілі, повернули йому пізніше, шляхом "підкидання" у поштову скриньку по вул. Давидова, 10 в м. Києві../а.с. 184-185 т.1, 193-196 т.1, 206-209 т.1 /

- показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка в судовому засіданні показала, що в 2007 році разом зі своїм чоловіком в салоні придбали новий автомобіль марки "Чері-Тіго" темно-зеленого кольору, який по документам належав потерпілій і в технічний паспорт транспортного засобу були вписані її син ОСОБА_9 та чоловік. Зазначила, що сину давала автомобіль для того щоб він підробляв в таксі. Вже, 10.05.2010 року коли вона з чоловіком повернулася з дачі додому, то їм зателефонували з міліції і сказали: є підозра, що сина тримають в заручниках у зв'язку з чим потрібно написати відповідну заяву. Але в міліцію вони не змогли поїхати так, як у них заздалегідь були куплені путівки на запланований відпочинок в Туреччині. Коли вони були вже в Туреччині їй зателефонував син і привітав з днем народження. 26.05.2010 року повернувшись з відпочинку зайшли до квартири, де побачили сина у тяжкому стані. Коли в міліції писали заяву, то дізналися, що вищевказаний автомобіль знаходиться на штраф майданчику з механічними пошкодженнями;

- показаннями свідка ОСОБА_14, який показав, що його син - ОСОБА_4 підробляє в таксі на автомобілі марки "Чері-Тіго", який належить по документам дружині. В кінці квітня 2010 року син повідомив, що в нього є заказ і йому потрібні гроші на бензин, взявши кошти син поїхав. Вже, 10.05.2010 року коли він з дружиною повернувся з дачі, то сина дома не було. Крім того зазначив, що син іноді проживає на ІНФОРМАЦІЯ_7. Тоді він подзвонив сину на мобільний телефон, але мобільний оператор відповів, що зв'язок з абонентом відсутній. Через деякий час на мобільний телефон йому подзвонив працівник міліції і повідомив, що є підозра, що сина тримають в заручниках, у зв'язку з чим потрібно приїхати в міліцію та написати відповідну заяву. Так, як заздалегідь були куплені путівки на запланований відпочинок в Туреччині в міліцію з'явитись не змогли, а тільки встиг замінити в дверях замки. Перебуваючи в Туреччині 12.05.2010 року подзвонив син і привітав дружину з днем народження, тоді і сказали останньому, що ключі від квартири знаходяться у сестри. Повернувшись з відпочинку додому 26.05.2010 року побачили сина, який лежав на дивані, на запитання де стоїть автомобіль останній відповів що не знає. Після цього він разом з дружиною поїхали на квартиру, яка знаходиться на бульварі Горького в м. Києві і побачили, що в квартирі все перевернуто і виявили багато зниклих речей. І він відразу з дружиною поїхали в міліцію. Трохи пізніше син розповів, що поїхав по заказу, але до потрібного місця не доїхали. Підсудні пересадили сина на заднє сидіння та повезли до м. Бровари, де закрили в підвальному приміщенні. А на день народження матері син відпросився у підсудних залишивши їм вищевказаний автомобіль.

- показаннями свідка ОСОБА_15, даних в суді та під час досудового слідства, які досліджені судом і які потерпілий вважає правдивими, з яких вбачається, що з 1997 року вона проживає зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_7,. 10.02.2010 року ОСОБА_7 вийшов з колонії, де відбував покарання. З того часу він пішов на роботу охоронником на ринок "Даринок" в м. Києві. Десь на початку травня 2010 року, приблизно о 22 годині до неї передзвонив ОСОБА_7 та сказав, що їде додому, однак він так і не з'явився додому. За період часу, коли ОСОБА_7 був відсутність вона дзвонила у багато різних інстанцій, але так його і не знайшла.. В суботу, 15.05.2010 року, приблизно о 12 годині додому прийшов ОСОБА_7, який дуже погано виглядав. Він зайшов до квартири та впав на підлогу, вона зрозуміла, що він сильно побитий. До того ж ОСОБА_7 сильно схуднув, приблизно до 20 кг. Вона, як колишній медик, надала йому медичну допомогу, у вигляді уколів, таблеток, перев'язок та інше. Швидку медичну допомогу вони не викликали, у лікарні не зверталися. На її запитання, ОСОБА_7 їй багато не розповідав, окрім того, що перебував деякий час десь у підвалі. За той період часу у нього зникли гроші, приблизно 1000 гривень, мобільний телефон Нока, чорного кольору, з сім-карткою, та срібний ланцюжок, привезений її подругою з Лівії приблизно 10 років назад, і подарований ОСОБА_7 на свято. За яких обставин зникли речі ОСОБА_7 їй не розповідав./а.с. 2-4 т.2 /

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що з 2009 року і він працював оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві . в червні до них звернувся ОСОБА_14 з заявою про те, що автомобілем його дружини незаконно заволоділи В ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено, що підсудні також причетні до незаконного утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 М в підвалі будинку. В ході опитування підсудні підтвердили, що вони дійсно тримали вищевказаних осіб в підвалі, а також заволоділи автомобілем, яким користувався ОСОБА_4 та пошкодили автомобіль. З пояснень він зрозумів, що підсудні викликали потерпілого в якості таксиста , метою поїздки в м. Переяслав-Хмельницький, але той запізнився,і в підсудних зірвалась зустріч. Підсудні стали пред»являти претензії потерпілому. В місті Києві хтось з підсудних сів за кермо автомобіля, потерпілого ОСОБА_4 били, привезли в м.Бровари і посадили в підвал. Згодом в підвал посадили ОСОБА_7, якого також побили , забрали гроші та ланцюжок.

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що в травні 2010 року до нього прийшов його сусід ОСОБА_6 та запитав , чи зможе він відремонтувати автомобіль. Він відповів згодою і через деякий час до нього приїхав автомобіль «Чері Тіго», за кермом якого сидів ОСОБА_5, а ОСОБА_6 сидів в якості пасажира. Він раніше бачив, що підсудні їздили на цьому автомобілі, хто був за кермом він не пам»ятає. Він оглянув автомобіль,в ньому була пошкоджена передня частина Підсудні показали документи та сказали, що автомобіль належить їх товаришу. Він погодився його відремонтувати. Йому залишили автомобіль, він почав працювати. В кінці червня 2010 року автомобіль вилучили працівники міліції.

дослідженими в судовому засіданні, даних на досудовому слідстві показань:

- потерпілого ОСОБА_7 згідно яких 29.04.2010 року, вранці, йому зателефонував його знайомий - ОСОБА_5 на прізвисько „Шуба", з яким він відбував покарання в 2005 році та запитав чи є у нього знайомі таксисти. Він відповів, що є, на ім'я ОСОБА_4. Після чого „Шуба" запитав, чи не зможе той відвезти його до м. Переяслав-Хмельницький у справах, на що ОСОБА_7 дав йому номер мобільного телефону ОСОБА_4. Цього ж дня, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 під'їхав на автомобілі ОСОБА_4 до нього на роботу разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на прізвисько „Броварик", після чого вони поїхали до м. Бровари, де „Шуба" придбав у магазині пляшку горілки та всі разом поїхали до лісу вживати спиртні напої. „Шуба" був злий на ОСОБА_4 через те, що із-за його запізнення, той не встиг на зустріч у м. Переяслав- Хмельницький та втратив велику суму грошей. Пізніше вони поїхали до м. Київ, за кермом сидів „Шуба", Їдучи по Броварському проспекту на великій швидкості „Шуба" не впорався з керуванням та зачепив правою стороною автомобіль „Джип", той почав їх переслідувати. Біля готелю „Славутич" на Русановці, відірвавшись від „Джипу" вони заїхали у двір та перечекали хвилин 40.

Десь в кінці квітня 2010 року , на прощання ОСОБА_5, вони зустрілись в м.Бровари. Спочатку вони вживали спиртні напої, а потім його почали звинувачувати, що його друзі можуть їх «здати» працівникам міліції. Після чого він відчув удар по обличчю який кулаком правої руки, йому наніс удар ОСОБА_5 - в область верхньої губи посередині, після чого він втратив свідомість. І прийшов до тями вже в підвалі, де була суцільна темрява. В підвалі крім нього перебував ще ОСОБА_4, який розповідав, що його також помістили до підвалу, де він вже і знаходиться дня два, у нього також були ссадини на обличчі від побоїв. ОСОБА_9 допомагав йому рухатися, оскільки він був сильно побитим. У нього боліла голова, яка йшла кругом, його нудило, було зламано ребро чи ребра, крім того була зламана права рука вище ліктя, та мізинець на правій руці, який за час його перебування в підвалі встиг зростись. Тоді в підвалі, він як прийшов до тями, то виявив, що на його шиї відсутній срібний ланцюжок, який подарований йому та привезений з Лівії, вартістю приблизно 400 гривень, також були відсутні гроші, які перебували в задній лівій кишені джинсів, в сумі 580 гривень, крім того зник його мобільний телефон "Нокіа ", вартістю на момент покупки 14.02.2010 року за ціною 399 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 25 гривень, на рахунку якої перебувало 15 гривень. Після того як він потрапив в підвал, їх з ОСОБА_4 не годували приблизно три дні. За той період він сильно схуднув, приблизно на 4 кг. І ОСОБА_4 також похудав, у нього дуже витягнулося обличчя. Зазначає, що точно зорієнтуватися в часі він не міг, оскільки навколо нього була постійно темрява, і він не розумів, коли день чи ніч, не знав, який сьогодні день. Приблизно через 8 днів їх спільного перебування у підвалі „Шуба" та „Броварик" насильно відвезли їх на автомобілі ОСОБА_4 до с. Пологи Вергуни та, залишивши його під наглядом Кириловича, який раніше відбував покарання разом із „Шубою", а самі поїхали з ОСОБА_4 у невідомому напрямку. На четвертий день 15.05.2010 року, він вирішив поїхати від "Кириловича" додому. Коли того не було вдома, він вийшов з будинку та пішов до маршрутного таксі, де заплатив за послуги грошима, які у нього залишилися в другій кишені. На маршрутці він доїхав до м.Переяслав-Хмельницький, звідки на автобусі доїхав до міста Києва, після чого, потрапив додому, де колишня дружина надала йому медичну допомогу. До якихось медичних установ він не звертався, не було необхідності, оскільки дружина ОСОБА_15 має медичну освіту. Додає, що усвідомлював те, що його та ОСОБА_4 незаконно позбавили волі та заволоділи транспортним засобом, який належав ОСОБА_4. ( а.с. 241-144 т.1, 226-227 т.1, 233-235 т.1, 245-248 т.1)

- свідка ОСОБА_18, про те, що вона раніше знімала приватний будинок в м. Бровари, вулиці не пам'ятає, в ОСОБА_15 по прізвиську "Нікон". З ним вона познайомилась на весні в квітні 2010 року. На той момент, він тільки звільнився з місць позбавлення волі і хизувався цим. Жив він у своєму приватному будинку. Тоді ж вона познайомилася з його другом ОСОБА_15, йому приблизно 50 років, міцної тілобудови, має один золотий зуб. Анатолій також жив у ОСОБА_19, на момент її знайомства, у вищевказаних осіб ніякого автомобіля не перебувало. Якось вона приїхала додому до ОСОБА_19, це було початок травня 2010 року, і побачила, що ОСОБА_19 і ОСОБА_15 приїхали разом на джипі. Це був китайський джип темно-зеленого, майже чорного кольору, за кермом був ОСОБА_15. Вони часто їздили на тій машині по місту, також і її підвозили. Коли вона побачила цей автомобіль, то запитала звідки вона у них взялася, ті відповіли, що це їхня машина, просто вона перебувала в ремонті. Вони пожартували, і вона дала їм зрозуміти, що їй в це не віриться, і ОСОБА_5 просто сказав, що це його машина. Вони користувалися цією машиною приблизно 1 місяць і попали в ДТП, в'їхавши в стовп. Хто з них сидів за кермом, вона не знає. Після цього вона у них машини-джипу не бачила, куди вони її поділи, їй не відомо. За кермом їздив як ОСОБА_5 так і ОСОБА_19. Інших автомобілів у їхньому користуванні вона не бачила. /а.с. 5-6 т.2

- протоколом усної заяви ОСОБА_14 про злочин від 06.10.2010 року про те, що 30.04.2010 року , в м.Києві на вул..Біломорська, невідомі особи з застосуванням насильства до ОСОБА_4 заволоділи автомобілем "СНЕRRУ ТІGGО", державний номерний знак НОМЕР_3, який належить його дружині ; / а.с. 47 т. 1 / ;

- протоколом огляду місця події від 05.07.2010 року, з якого вбачається, що було оглянуте домоволодіння №13 по вул. Боженка в м. Бровари Київської області, було виявлено та вилучено автомобіль НОМЕР_1 зеленого кольору з механічними пошкодженнями.

/а.с. 178-179 т.1 /

- протоколом огляду транспорту від 05.07.2010 року, з якого вбачається, що було оглянуто о автомобіль НОМЕР_1 на якому виявлено з механічні пошкодження: тріщина на лобовому склі, погнута кришка капоту, погнута траверса лонжерону, в автомобілі відсутня решітка капоту, радіатор, декоративнвна дуга, підсилювач бампера, бампер. /а.с. 180 т.1 /

- постановою від 01.09.2010 року, згідно якої копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, яку 01.09.2010 року особисто надав потерпілий ОСОБА_4, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінальної справи. /а.с. 191 т.1 /

- висновком судово-автотоварознавчої експертизи №36 від 05.10.2010 року, згідно якого, ринкова (остаточна) вартість автомобіля "СНЕRRУ ТІGGО", державний номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску, номер кузову "LVVDB14В380004566", на момент ДТП, дорівнює 81228 гривень 58 копійок. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, автомобіля "Сhеrrу Тіggо", державний номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску, складає 22484 гривень 09 копійок. Матеріальний збиток (шкода), нанесена власнику автомобіля "СНЕRRУ ТІGGО", державний номерний знак НОМЕР_3, на момент проведення експертизи, складає 25335 гривень 19 копійок. /а.с. 93-113 т.З /

- постановою від 07.09.2010 року, згідно якої автомобіль НОМЕР_1, було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи . /а.с. 115 т.2 /

- постановою від 27.09.2010 року, згідно якої документи, які 27.09.2010 року особисто надав потерпілий ОСОБА_4: оригінал постанови в справі про адміністративне правопорушення на ім'я ОСОБА_4 на 1 аркуші; оригінал протоколу в справі про адміністративне правопорушення на ім'я ОСОБА_4 на 1 аркуші; копію документації щодо встановлення газового обладнання ЗТАО-ЗОО на автомобіль НОМЕР_1, та приведеного в негідність під час ДТП було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінальної справи. /а.с. 203-204 т.1 /

- протоколом огляду та вилучення від 14.07.2010 року, згідно якого у ОСОБА_6 було вилучено ланцюжок сірого кольору з маркуванням "925" та "Ітаіу". /а.с. 167 т.1 /

- протоколом огляду речових доказів від 21.09.2010 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто ланцюжок сірого кольору довжиною 53 см, плетіння у формі овалу, з маркуванням "925" та "Ітаіу".Постановою від 01.10.2010 року, даний ланцюжок було визнано речовим доказом та приєднано до справи /а.с. 79-80 , 110-111 т.2 /

- висновком судово-хімічної експертизи №305хс від 27.09.2010 року, згідно якого ланцюжок з металу сірого кольору довжиною 540 мм виготовлений із сплаву на основі срібла (92,23%), а також містить мідь, цинк та має поверхневе покриття нікелем. Кільце ланцюжка виготовлене із сплаву на основі срібла (90,57%), а також містить мідь, цинк та має поверхневе покриття нікелем. Замок ланцюжка виготовлений із сплаву на основі срібла (90,58%), а також містить мідь, цинк та має поверхневе покриття нікелем. Маса виробу 21,219 г. /ас. 85-88 т.2/

- висновком судово-товарознавчої експертизи №1-48тв від 29.09.2010 року, згідно якого залишкова вартість ланцюжка з металу сірого кольору станом на 02.05.2010 року могла становити двісті вісімдесят шість гривень сорок шість копійок (286 гривень 46 копійок). /а.с. 95-99 т.2 /

- протоколом пред'явлення для впізнання предметів від 01.10.2010 року та фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_7 серед пред'явлених йому для впізнання чотирьох срібних ланцюжків, впізнав срібний ланцюжок, який належить йому, і яким незаконно заволоділи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30.04.2010 року; /а.с. 102-109 т.2 /

- протоколом очної ставки від 14.07.2010 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_6 з якої вбачаться, що ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_6 під час руху в автомобілі наносив йому удари в область голови не менше двох ударів. Коли вони приїхали на Русанівку то ОСОБА_5 сказав йому, що його автомобіль вони забирають до вияснення обставин, яких саме йому не зрозуміло, та хтось в нього з пояса зняв ключі від квартири. Коли вони приїхали в м. Бровари то його ще кілька раз вдарили в область голови т, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помістили його в погріб. Через деякий час до нього в підвал спустили ОСОБА_7, той був побитий, в та той розказував, що нічого не винен. /а.с. 132-134 т.2 /

- протоколом відтворення обстановки та обставин у від 14.07.2010 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4, на місці пригоди в будинку №40 по вул. Ломоносова в місті Бровари Київської області детально показав та розповів про обставини побиття його ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та що ці особи помістили його в погріб, де тримали кілька днів. А також, що у вказаний погріб ОСОБА_5. та ОСОБА_6 спустили ОСОБА_7, якого також утримували в підвалі. /а.с. 132-134 т.2 /

- протоколом відтворення обстановки та обставин у від 14.07.2010 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, як підозрюваний ОСОБА_6 безпосередньо на на місці пригоди в будинку №40 по вул. Ломоносова в місті Бровари Київської області детально показав та розповів , як вони помістили в підвал ОСОБА_4, а також вказав на місце перебування речей, які належали потерпілому ОСОБА_4 В ході слідчої дії була вилучена дорожня сумка з речами в ній, що належить потерпілому ОСОБА_4; /а.с. 140-150 т.2 /

- протоколом огляду речових доказів від 25.09.2010 року та фототаблицею до нього, згідно якого була оглянута сумка, що була вилучена 14.07.2010 року. Оглядом встановлено, що в сумці міститься : сокиру "LЕКІ", автомобільну підставку для мобільного телефону, автомобільний підігрівач "Тіmе-Есо", праску УТ1000-1,2 ГОСТ 307-81, настільний годинник "Quartz NO (о) Jewels unadjusted», коло пелюсткове торцеве «Flар Disк», коло відрізне по плитці « Diamапt тесак «Тіте-Есо», рукав з'єднувальний, двірник для автомобільного скла «Nіssan Ichikoh Japan втомобільний зарядний пристрій «Sегtek для мобільного телефону, двосторонній гайковий ключ, коробок, візитниця з візитними картками ; /а.с. 123-128 т.2 /

- постановою від 25.09.2010 року, згідно якої оглянуту дорожню сумку з предметами визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінальної справи.; /а.с. 123-128 т.2 /

- висновком судово-медичної експертизи №422/і від 17.09.2010 року, з якого, вбачається, що у ОСОБА_4, 1972 р.н на момент судово-медичного огляду 02.06.2010 року, були виявлені такі тілесні ушкодження: а)рубець на слизовій нижньої губи справа на фоні крововиливу, рубець є наслідком загоєння рани; б)ділянка підвищеної пігментації на передній поверхні правої гомілки у середині третині по центру якої підвищена кірка, описана ділянка є наслідком загоєння садна. Описані тілесні ушкодження не є небезпечним для життя, утворилися від двократної дії тупих предметів, не виключено у строк, зазначений у описовій частині постанови, тобто 29.04.2010 року, кожне з яких відноситься до:

у пункті а) - до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я (за критерієм тривалості розладу здоров'я); у пункті б) - до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров'я); /а.с. 19-21 т.2 /

- висновком судово-медичної експертизи №430/і від 17.09.2010 року, з якого, вбачається, що ОСОБА_7, спричинені такі тілесні ушкодження: а) рана у тімяній ділянці зліва від серединної лінії , наслідком загоєння рани є рубець;

б) синець на передньо-внутрішній поверхні правого плеча у верхньо середній треті ;

в) садна задньої поверхні грудної клітки у проекції остистих відростків 2,3 поперекових хребців. Описані тілесні ушкодження не є небезпечним для життя, утворилися від двократної дії тупих предметів, не виключено у строк, зазначений у описовій частині постанови, тобто 29.04.2010 року, кожне з яких відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я /а.с. 19-21 т.2 /

Органом досудового слідства ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкриміновано вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а тому дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , органом досудового слідства, були кваліфіковані відповідно за ч.2 ст.187 КК України.

Зокрема, в обвинувальному висновку вказано, що 30.04.2010 року приблизно о 23 годині підсудні ОСОБА_5, та ОСОБА_6, за попередньою змовою, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в приміщенні приватного будинку №40 по вул. Ломоносова в м. Бровари, під вигаданим приводом, спровокували словесну сварку з ОСОБА_7, під час якої вчинили напад на ОСОБА_7, з метою заволодіння його майном. Так, ОСОБА_5, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, підійшов до ОСОБА_7 з переду та наніс удар кулаком правої руки в область обличчя, в наслідок якого ОСОБА_7 впав на підлогу та втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечне для життя і здоров'я потерпілого, наніс лежачому на підлозі ОСОБА_7 не менше чотирьох ударів: по одному удару в область голови та правого плеча, а також два удари в грудну клітину, чим спричинив останньому фізичний біль і заподіяв легкі тілесні ушкодження. Скориставшись цим, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 заволоділи, знявши з шиї ОСОБА_7, срібним ланцюжком, а також викрали у нього з кишені мобільний телефон «Нокіа 1208», та грошима в сумі 580 гривень

ОСОБА_11 вбачається з обвинувального висновку, дане обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ґрунтувалось лише на показаннях потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_4, свідка ОСОБА_15 , даних ними під час досудового слідства, протоколі огляду місця події , протоколом огляду та вилучення від 14.07.2010 року, висновках судово-медичної експертизи №430/і від 17.09.2010 року та протоколі відтворення обстановки та обставин у від 14.07.2010 року за участю ОСОБА_6

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року, під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства .

В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечив будь яку попередню домовленість з ОСОБА_5 на вчинення розбою. Не вбачається це і з його показань, даних ним під час досудового слідства та з протоколу проведеного з ним відтворення обстановки та обставин події. В суді ОСОБА_6 вказав, що дійсно наносив удари ОСОБА_7, однак робив він з на грунті особистих неприязних стосунків з останній і срібний ланцюжок він підібрав з підлоги, таємно від ОСОБА_7.

Допитаний судом ОСОБА_5 також заперечив свою участь у розбійному нападі на ОСОБА_20 Потерпілий ОСОБА_4 в суді також вказав, що особисто не бачив , як ОСОБА_7 Завдавали тілесні ушкодження та забирали в нього речі, оскільки знаходився в підвалі.

З досліджених в судовому засіданні , даних на досудовому слідстві показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що Спочатку він з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вживали спиртні напої, а потім його почали звинувачувати, що його друзі можуть їх викрити працівникам міліції. Після чого він відчув удар по обличчю який кулаком правої руки, йому наніс удар ОСОБА_5, після чого він втратив свідомість. І прийшов до тями вже в підвалі, де виявив, що на його шиї відсутній срібний ланцюжок, гроші, та зник його мобільний телефон "Нокіа ". Тобто потерпілий чітко не вказує, що його розпочали бити саме з метою заволодіння його майном. Уточнити дані обставини, шляхом детального допиту потерпілого ОСОБА_7. в суді не представилось можливим, оскільки останній помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №215102 від 03.09.2011 року.

Свідок ОСОБА_15 в суді та на досудовому слідстві повідомила, що їй невідомо обставини, за яких у ОСОБА_7 зникли речі.

Згідно ст..62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, і всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь .

Оскільки, під час судового розгляду не було достовірно встановлено, що підсудні вчинили розбійний напад на ОСОБА_7, з метою заволодіння його майном., а тому умисні дії ОСОБА_5, та ОСОБА_6

Таким чином, оцінюючи в їх сукупності докази , зібрані в результаті їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведена повністю в слідуючих злочинах:

-в незаконному позбавленні волі людини, з корисливих мотивів, вчинене щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб і їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.146 КК України ;

-в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб і їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України ;

-в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, і їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України .

Показання підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6. в суді в частині непричетності до інкримінованих їм злочинів, суд оцінює критично, та не враховує при постановленні вироку оскільки вони не послідовні, містять протиріччя , спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності .

Так, допитаний, під час досудового слідства в якості підозрюваного від 14.07.2010 року, ОСОБА_6 зокрема показав, що коли вони з м.Переяслав Хмельницький повернулись в м. Київ, то зустрілись з ОСОБА_7. При цьому ОСОБА_7 розмовляв з ОСОБА_4 за автомобіль «Ісузу», а він з ОСОБА_5 пішли поїсти . Згодом, хтось саме з них, запропонував поїхати в м. Бровари. Приїхавши в м. Бровари, то вони всі в його будинку поїли та випили горілки. Після того ОСОБА_7 запропонував поїхати подивитися на автомобіль «Ісузу». За кермо сів ОСОБА_5, ОСОБА_9 сів разом з ним на заднє сидіння, а ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння. Коли проїжджали по Броварському проспекту біля Птахофабрики, то ОСОБА_5, під час руху, черкнув поряд проїжджаючий автомобіль, після чого їх почали переслідувати. Згодом вони поїхали в м. Бровари до нього додому, там вони поїли, випили горілки, потім хтось запропонував ОСОБА_4 закрити в погребі, що під кухнею, так як комусь захотілось поїхати в м. Київ. Після того ОСОБА_4 зачинили в погребі, хто його там закривав, він не пам'ятає. Після чого він, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 поїхали в м. Київ, де на Биківні в м. Києві, автомобіль заглох. Після чого ОСОБА_7 викликав автомобіль «Нексіа Део», який відбуксирував автормобіль до ст.метро «Чернігівська», де вони зачинили автомобіль "Чері Тіго" та попросили водія , щоб той завіз їх в м. Бровари. На початку травня 2010 року до 9-го числа до них знову приїхав ОСОБА_7 та вони випили горілки біля магазину. По дорозі додому він побив ОСОБА_7, за те, що той не може нормально розмовляти. Після того як вони прийшли додому, то ОСОБА_7 почав все заперечувати. Після чого він його вдарив ще кілька разів та посадив в погреб до ОСОБА_4 . Після того як вони їх зачинили ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в погребі, вони лягли спати. На наступний день вони відчинили підвал та всі разом за столом поснідали. Після чого він разом з ОСОБА_5 закрили ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в підвалі, для того, щоб вони розібрались між собою. Після чого його знайомий завіз їх ОСОБА_5 в м. Київ, де він забрали автомобіль «Чері Тіго». Коли вони повернулись додому, автомобіль вони залишили біля будинку. Зайшовши у будинок, вони з підвалу дістали ОСОБА_4 та спілкувались, а ОСОБА_7 в цей час залишався в підвалі, та вони не хотіли випускати ОСОБА_7, так як у нього було розбите обличчя. /а.с. 196-201 т.2, 208 т.2, 221 -222 т.2 /

Крім того показання підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6. в суді в частині непричетності їх до інкримінованих їм злочинів, спростовуються дослідженими судом доказами: протоколами огляду місця події від 05.07. 2010 року та 14.07.2010 року,, в ході яких оглянуто домоволодіння ОСОБА_17 де було виявлено автомобіль, домоволодіння ОСОБА_6 в м.Бровари та безпосередньо сам автомобіль автомобіль "Чері Тіго" , показаннями потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_21, протоколом пред'явлення для впізнання предметів від 01.10.2010 року, протоколом очної ставки від 14.07.2010 року за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_6, протоколом відтворення обстановки та обставин у від 14.07.2010 року за участю потерпілого ОСОБА_4; протоколом відтворення обстановки та обставин у від 14.07.2010 року за участю ОСОБА_6 ; протоколами огляду предметів, висновками судово- медичних та судово-товарознавчої експертизи .

Твердження підсудних та захисту про те, що в діях ОСОБА_5 не міститься складу злочину, передбаченого ст..289 ч.2 КК України , оскільки підсудний автомобілем , належним ОСОБА_4 не заволодівав, а користувався даним автомобілем за згодою самого ОСОБА_4 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_21 про спосіб передачі керування та строки використання автомобіля, а також про характер насильницьких дій у відношенні ОСОБА_4, що свідчить про співучасть ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину, як співвиконавців.

Показання потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_16. щодо причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вчинення злочинів суд визнає достовірними, оскільки вони в цілому були послідовними, логічними і обєктивно підтверджуються іншими доказами у справі. Ці показання збігаються з тими, які потерпілі та свідки давали на досудовому слідстві та узгоджуються з сукупністю досліджених судом доказів , що дає суду підстави для визнання показань потерпілих і свідка достовірними та такими, що можуть бути покладені в основу вироку, а неточності в їх показаннях суд розцінює, як спричинені стресовою ситуацією внаслідок протиправних дій і не вважає їх такими, що спотворюють обставин справи .

Твердження підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що в ході досудового слідства до них з боку працівників правоохоронних органів застосовувалися заходи психічного та фізичного тиску, суд оцінює критично, та не враховує при постановленні вироку оскільки вони не послідовні, та спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності. Так під час досудового слідства підсудні не повідомляли слідчого чи прокурора про застосування до них незаконних методів дізнання та слідства, хоча не мали для цього жодних перешкод, і лише під час судового розгляду справи, тобто через 15 місяців після їх перших контактів з працівниками правоохоронних органів , підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що зазнавали фізичного та психічного впливу працівників правоохоронних органів. Дані показання перевірялись в ході судового слідства і не знайшли свого підтвердження, що вбачається з дослідженої судом постанови старшого прокурора відділу прокуратури м.Києва від 23.11.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 25335,19 грн, завданої їй внаслідок пошкодження автомобіля підлягає задоволенню повністю, оскільки в суді встановлено, що протиправними діями підсудних було пошкоджено автомобіль.

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, даних про особи підсудних, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності , за місцем проживання характеризуються посередньо не працюють, конкретні обставини справи.

До обставин, що обтяжують відповідальність підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, а ОСОБА_6 крім того рецидив злочинів.

Обставин, що помякшують відповідальність підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не виявлено, а тому враховуючи всі вищевикладені обставини та вчинення підсудними тяжких злочинів, суд вважає, що їх виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

Судових витрат не має. Речові докази: документи зберігати в матеріалах справи, автомобіль та речі підлягають поверненню власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст.65 КК України ,ст. ст. 323-324,328,331,332 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України і призначити по ній покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 4 (чотири) роки .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити по ній покарання, у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 2(два) роки 6 місяців.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити по ній покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5(п»ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України міру покарання ОСОБА_5 обрати шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5(п»ять) років .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України і призначити по ній покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 4 (чотири) роки .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити по ній покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк на строк 2(два) роки 6 місяців.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити по ній покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5(п»ять) років .

На підставі ч.1 ст. 70 КК України міру покарання ОСОБА_6 обрати шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5 (п»ять) років .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити тримання під вартою в Чернігівському СІЗО ДДВП України в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання вираховувати: ОСОБА_5 з 06.07.2010 року, ОСОБА_6 з 14.07. 2010року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 25335,19 коп.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_1, дорожню сумку без назви, що містить: сокиру "LЕКІ", автомобільну підставку для мобільного телефону, автомобільний підігрівач "Тіmе-Есо", праску УТ1000-1,2 ГОСТ 307-81, настільний годинник "Quartz NO (о) Jewels unadjusted», коло пелюсткове торцеве «Flар Disк», коло відрізне по плитці « Diamапt тесак «Тіте-Есо», рукав з'єднувальний, двірник для автомобільного скла «Nіssan Ichikoh Japan», автомобільний зарядний пристрій «Sегtek» для мобільного телефону, двосторонній гайковий ключ, коробок, візитниця з візитними картками - вважати переданим потерпілому ОСОБА_4; ланцюжок з металу сірого кольору довжиною 540 мм виготовлений із сплаву на основі срібла - вважати переданим потерпілому ОСОБА_7; копія свідоцтва про реєстрацію автомобіль НОМЕР_1, оригінал постанови в справі про адміністративне правопорушення на ім.»я ОСОБА_4 , копія документації щодо встановлення газового обладнання на автомобіль, - зберігати в матеріалах справи.

На вирок протягом 15 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд з моменту проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_22

З оригіналом згідно:

Суддя

Секретар