Справа №705/3783/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2013 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Маринчука М.П.

при секретарі
Дехканбаєвій О.О.

з участю прокурора
Печенюк Л.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Умань кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Умань,
Черкаської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, пребуває в цивільному шлюбі,
має на утриманні неповнолітню дитину,
не працюючого, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, не судимого,-

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164
КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 згідно рішення Уманського
міськрайонного суду, Черкаської
області. № 2-610 від 26.08.2003 року,
щомісячно, починаючи з 18.08.2003 року
зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ? частини
з усіх видів заробітку, але не менше ?
частини неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, до досягнення
дитиною повноліття. Однак ОСОБА_1,
починаючи з вересня 2011 року злісно
ухиляється від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини, добровільно аліменти не
виплачує, на попередження про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів
не реагує, в зв'язку з чим за період з
вересня 2011 року по 18.06.2013 року має
заборгованість яка становить 11898,60 грн.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро
розкаявся і показав, що він дійсно має
заборгованість по аліментах.

Суд вважає можливим, відповідно до
положень ст. 349 КПК України, визнати
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ні ким не оспорюються,
оскільки учасники судового розгляду не
заперечують проти цього, вони
правильно розуміють зміст цих обставин
і у суду немає сумнівів у
добровільності та істинності їх
позиції.

Учасникам процесу роз'яснено, що в
такому разі вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини
справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини.

При призначенні покарання
обвинуваченому, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу обвинуваченого,
який характеризується посередньо.

Обставиною, що пом'якшує
покарання обвинуваченого, суд визнає
щире каяття, визнання своєї вини,
активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання суд не
вбачає.

Враховуючи обставини справи,
особу обвинуваченого, який не судимий,
посередньо характеризується, визнав
свою вину і щиро розкаявся, суд
приходить до висновку про можливість
виправлення підсудного без відбування
покарання але з випробуванням.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України,
суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України,
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання якщо він
протягом 1 року не вчинить нового
злочину.

Покласти на засудженого обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально -
виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_1, до
набрання вироком чинності, не
обиралась.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області
на протязі 30 діб з моменту
проголошення.

Суддя:
М.П. Маринчук