АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/3672/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/628/15 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 7 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 7 квітня 2015 року клопотання старшого слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, старший слідчий СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що 05 квітня 2015 року близько 22 годині 20 хвилин ОСОБА_10 , за попередньою змовою в групі з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кругу маршрутного таксі № 204 по вул. Миру в м. Харкові, діючи з умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном і переслідуючи мету наживи із корисливих мотивів, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_11 , обхопив останню правою рукою за шию, ліву руку заламав за спину, а не встановлена особа в цей час нанесла один удар кулаком в область носа. Після чого, ОСОБА_10 відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Nokia 2102», яка остання тримала в правій руці, чим спричинили^ матеріальний збиток потерпілій у сумі близько 1 000 грн. Потім, ОСОБА_10 та двоє невстановлених особи покинули місце скоєння злочину із викраденим майном, але через деякий час ОСОБА_10 був затриманий співробітниками ТОВ «Охорона та безпека 5», які під час чергування проїжджали місце скоєння правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, скоєний за попередньої змовою групою осіб.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_10 у вигляді взяття під варту у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали. Посилались на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_10 обґрунтовано, крім того наявний ряд ризиків, що дають підстави обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив не обирати запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, а саме домашній арешт. При цьому посилався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим повинно бути доведено не лише про існування ризиків, а і про неможливість обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Також обґрунтовував свою правову позицію тим, що ОСОБА_10 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, мешкає без реєстрації із своєю співмешканкою та працює без офіційного працевлаштування

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, винним себе не визнав, та пояснив, що 05 квітня 2015 року він посварився зі своєю співмешканкою, після чого у вечірній час вирішив піти до кафе «Рюмочна», яке розташоване на зупинці громадського транспорту біля станції метро «Пролетарська» навпроти магазину «Єва» по пр. Московському в м. Харкові, де він випив близько 600 грамів горілки. В кафе він познайомився з двома парубками, але вказати їхні анкетні дані та описати їх не зможе, так як не пам`ятає. ОСОБА_10 знаходився в сильному алкогольному сп`янінні і тому пояснити нічого не може, не пам`ятає. На запитання, як в його кармані виявився належний потерпілій ОСОБА_11 мобільний телефон, ОСОБА_10 не знає.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, які підтримали клопотання та просили задовольнити його, вислухавши думку захисника та підозрюваного, які проти задоволення клопотання слідчого заперечували, перевіривши матеріали клопотання, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_10 підлягає задоволенню виходячи із наступного...

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Вина ОСОБА_10 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом впізнання осіб потерпілою ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколом впізнання речей потерпілою ОСОБА_11 ; протоколом огляду предметів, а саме мобільного телефону належного потерпілій.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, складено та повідомлено 06.04.2015.

06 квітня 2015 року ОСОБА_10 було затримано згідно ст. 208 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 10.06.2013 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, 395, ч. 1 ст. 70, 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, звільнений згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 11.08.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «По амністію у 2014 році» від 08.04.2014, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 із співмешканкою ОСОБА_14 , працює без офіційного працевлаштування на сміттєзвалищі.

Враховуючи вагомість наявних в кримінальному провадженню доказів, якими обґрунтовуються вищенаведені обставини, слід дійти висновку, що в кримінальному провадженні наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків, а більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визнати цілком доцільним.

Посилання захисника ОСОБА_7 на ті обставини, що ОСОБА_10 вважається особою, судимості якої погашені, крім того, що, хоча і не зареєстрований, але має постійне місце проживання у м. Харкові, та буде сприяти слідству і з`являтися за першою вимогою слідчого, що і є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя до уваги не бере, виходячи з наступного...

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 раніше судимий шість разів, в тому числі за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, офіційно не працевлаштований, зі слів останнього працював на звалищі, тобто має мінливі не постійні доходи, що може спонукати останнього вчинити нові злочини з метою збагачення. Крім того, ОСОБА_10 в м. Харкові та Харківській області офіційно не зареєстрований, проживає із співмешканкою не тривалий час, а саме 5-6 місяців, при цьому на питання слідчого судді ОСОБА_10 зміг назвати лише ім`я та прізвище співмешканки. Утриманців ОСОБА_10 немає, що говорить про відсутність тісних соціальних зв`язків підозрюваного. Злочин ОСОБА_10 скоїв у стані алкогольного сп`яніння, зухвало.

Всі вищевикладені обставини дають підстави слідчому судді вважати, що, у разі перебування ОСОБА_10 на свободі, останній може впливати на свідків та потерпілу, переховуватись від слідства та суду та продовжувати вчиняти інші злочини.

Крім того, відповідно до ст. 182 КПК України, суд визначає заставу до підозрюваного з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_10 пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 186 КК України, яка, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. При цьому, слідчий суддя вважає що застава у розмірі сорока мінімальних заробітних плат буде здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї судом обов`язків. Таким чином, суддя визначає ОСОБА_10 заставу у розмірі 48720 грн. (1218x40=48720).

ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді.

З тексту апеляційної скарги вбачається що він не погоджується з ухвалою слідчого судді і просить її скасувати і постановити нову ухвалу якою змінити йому запобіжний захід на інший не пов*язаний з триманням під вартою.

При цьому посилається у скарзі на необґрунтованість підозри та на те, що прямі докази його винності відсутні.Також вказує що судом не враховано питання відностності та допустимості доказів, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того вказує що не враховано стан його здоров*я та наявність утриманців.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність ухвали слідчого судці, захисника що підтримав апеляцію, дослідивши матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з`ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та вірно встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого: правопорушення та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосуванні відношенні підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги щодо недостатності обґрунтування підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого правопорушення колегія суддів вважає передчасними.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо доводів апеляції про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттевими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Наявність захворювань у ОСОБА_10 вказаних ним в апеляціїї, як і наявність утриманців документально не підтверджено.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 7 квітня 2015 року щодо обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді