ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/460/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Єднак В.М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0005056
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Орлівщина
Новомосковського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, не працюючого,
студента ДВПУБ № 5, не одруженого,
раніше не судимого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, маючи умисел, направлений на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою (шахрайство), 11
жовтня 2013 року близько 10 години 30
хвилин, знаходячись в холі
Дніпропетровського вищого
професійного училища будівництва № 5,
розташованого по вул. Богдана
Хмельницького, 3-а в м.
Дніпропетровську, діючи з корисливих
мотивів, зловживаючи довірою, під
вигаданим приводом здійснення
телефонного дзвінка, попросив у
потерпілої ОСОБА_2 мобільний телефон
«Nokia Asha 200», знаючи при цьому, що не
поверне телефон потерпілій. ОСОБА_2,
будучи впевнена в тому, що
обвинувачений поверне їй мобільний
телефон, передала ОСОБА_1 мобільний
телефон «Nokia Asha 200». Отримавши
зазначений телефон, ОСОБА_1, діючи
умисно, з корисливих мотивів,
заволодівши чужим майном - мобільним
телефон «Nokia Asha 200», вартістю 600 гривень,
в якому знаходилась сім-карта
мобільного оператора «Life», вартістю 10
гривень, з картою пам'яті, вартістю 80
гривень, належним ОСОБА_2, з місця
вчинення злочину зник, завдавши
потерпілій матеріальний збиток в сумі
690 гривень, розпорядившись зазначеним
майном на власний розсуд.

ОСОБА_1 свою вину визнав повністю,
пояснив суду, що дійсно 11 жовтня 2013 року
близько 10 години 30 хвилин, знаходячись
в холі Дніпропетровського вищого
професійного училища будівництва № 5,
розташованого по вул. Богдана
Хмельницького, 3-а в м.
Дніпропетровську, з метою заволодіння
мобільним телефоном, під надуманим
приводом він попросив у потерпілої
ОСОБА_2 мобільний телефон «Nokia Asha 200»,
знаючи при цьому, що не поверне телефон
потерпілій. Коли потерпіла передала
йому телефон, він скориставшись тим, що
вона не слідкує за його діями, вийшов з
приміщення училища та пішов продав її
телефон.

Окрім повного визнання своєї вини,
винність обвинуваченого
підтверджується довідкою про вартість
мобільного телефону (а.п.10).

Інші докази, здобуті в ході досудового
слідства не досліджувались в судовому
засіданні, в зв'язку з визначенням
порядку та об'єму дослідження доказів,
передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України,
оскільки свідчення ОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам по
справі та ніким не заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1 в заволодінні чужим майном
шляхом зловживання довірою
(шахрайство), тобто в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного
кримінального правопорушення, дані про
особу обвинуваченого, який свою вину
визнав повністю, що суд відносить до
пом'якшуючої його покарання обставини.
Обставин, що обтяжують його покарання
судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає
можливим виправлення обвинуваченого
без ізоляції від суспільства, з
застосуванням ст. 75 КК України,
звільнивши від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням.

Позовні вимоги потерпілої про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково, в
розмірі встановленому обвинувальним
актом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_1 від відбуття призначеного
покарання, якщо засуджений протягом
двох років іспитового строку, не
вчинить нового кримінального
правопорушення та виконає покладені на
нього обов'язки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК
України зобов'язати ОСОБА_1, не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи;
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1 обрати у вигляді особистого
зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди в сумі шістсот дев'яносто
гривень.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін