Справа № 574/113/15-к
1-кп/574/20/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 08 серпня 2014 року Буринським районнм судом Сумської області за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт, покарання відбувшого,

- за ст. 389 ч.2 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт, знаючи, що ухилення від відбування вказаного покарання являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:

08.08.2014 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Буринського районного суду Сумської області за ст.185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт. У зв`язку з цим 18.09.2014 року в приміщенні Буринського РП КВІ ОСОБА_4 було офіційно ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт а також попереджено про те, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Засудженому ОСОБА_4 було видано направлення у Буринську міську раду для відбування громадських робіт та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію. Згідно постанови засуджений зобов`язаний з`являтися в Буринський РП КВІ для реєстрації в перший та третій понеділок кожного місяця. З даною постановою засуджений ознайомився в день її винесення.

Засуджений ОСОБА_4 приступив до відбування покарання з 19.09.2014 року.

У період відбування громадських робіт ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення порядку та умов відбування покарання, за що йому виносилися офіційні попередження про те, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Так, згідно графіка міської ради на вересень 2014 року ОСОБА_4 кожного дня з 8 год. до 12 год. зобов`язаний виконувати роботу по благоустрою центральних вулиць, скверів, парків міста Буринь. 25.09.2014 року Буринською міською радою було повідомлено підрозділ КВІ про те, що 23.09.2014 року з 10 годин 20 хвилин ОСОБА_4 був відсутній на відпрацюванні громадських робіт, а 24.09.20І4 року взагалі не з`явився в міську раду для відбування покарання. У поясненні ОСОБА_4 вказав, що 23.09.2014 року відповідальною особою міської ради було надано об`єм робіт, але він не виконав його до кінця, так як вирішив піти додому, а 24.09.2014 року він не з`явився для відбування покарання у зв`язку з тим, що йому необхідно в цей день було збирати урожай буряків у себе вдома на земельній ділянці. За вказаний період без поважних причин він не відпрацював 6 годин 20 хвилин покарання. 29.09.2014 року в приміщенні Буринського РП КВІ ОСОБА_4 письмово було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

14.10.2014 року з Буринської міської ради на адресу Буринського РП КВІ надійшло повідомлення про те, що вранці цього дня ОСОБА_4 було надано завдання на виконання громадських робіт згідно графіка, але роботу він не виконав. У поясненні засуджений повідомив, що вранці 14.10.2014 року він отримав об`єм роботи на 4 години громадських робіт, але не виконав так як вирішив піти додому. 15.10.2014 року ОСОБА_4 вдруге було винесено письмове попередження про відповідальність передбачену ч.2 ст. 389 КК України.

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засуджений ОСОБА_4 зобов`язаний з`являтися в Буринський РП КВІ для реєстрації в перший та третій понеділок кожного місяця. 20.10.2014 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію в Буринський РІІ КВІ. 21.10.2014 року в приміщенні інспекції засуджений пояснив, що 20.10.2014 року він не з`явився на реєстрацію у зв`язку з тим, що забув про даний обов`язок. У цей день його було втретє попереджено про кримінальну відповідальність передбачену ч.2 ст.389 КК України.

06.11.2014 року та 10.11.2014 року з Буринської міської ради на адресу Буринського РП КВІ надійшли повідомлення про те, що 06.11.2014 року та 07.11.2014 року засуджений ОСОБА_5 не з`являвся на відпрацювання громадських робіт у міську раду і не відбув за вказаний період 8 годин громадських робіт. З пояснення засудженого було встановлено, що він не виходив у зазначені дні на відпрацювання громадських робіт у зв`язку з тим, що на передодні вжив велику кількість алкогольних напоїв, у зв`язку з чим погано себе почував.

10.11.2014 року ОСОБА_4 знову було письмово попереджено про відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Не зважаючи на проведену виховну та профілактичну роботу 10, 11 та 12.12.2014 року ОСОБА_4 не з`явився на відпрацювання громадських робіт у міську раду та не відпрацював за вказаний період 12 годин громадських робіт. Надати пояснення стосовно неявки в зазначені дні на громадські роботи ОСОБА_4 відмовився.

Крім того, 12.12.2014 року близько 10 години ОСОБА_4 курив тютюнові вироби у під`їзді житлового будинку по АДРЕСА_2 , за що його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КупАП та накладено стягнення у вигляді попередження.

Станом на 12.12.2014 року ОСОБА_4 відбув 214 год. 20 хв. громадських робіт .

Згідно ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є:

не виконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, які були вчинені після письмового попередження;

невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання, тобто вчиненив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України.

Під час досудового розслідування між старшим прокурором прокуратури Буринського району Сумської області радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 30 січня 2015 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в ухиленні від відбування покарання у громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання, тобто у вчиненні злочину невеликої тяжкості за ст.389 ч.2 КК України, активно сприяв у проведенні кримінального провадження щодо нього та зобов`язується беззастережно визнати під час судового провадження свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі підозри.

Покарання ОСОБА_4 узгоджене з урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи обвинуваченого, повного визнання ним своєї вини, позитивної характеристики та наявності обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ст.389 ч.2 КК України у вигляді одного місяця арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесений до невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України та з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на затвердження угоди та призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Буринського району Сумської області радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Хоча ОСОБА_4 і вчинив кримінальне правопорушення, за яке засуджується, під час відбування покарання у вигляді громадських робіт, але на момент винесення вироку повністю відбув покарання за вироком суду від 08.08.2014 року за ст.185 ч.1 КК України, що підтверджується довідкою Буринського РПКВІ №6/15/38 від 21.01.2015 року, необхідності в застосуванні ст.71 КК України не вбачається.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Буринського району Сумської області радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000389 від 25 грудня 2014 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного місяця арешту.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: