Справа № 194/596/15-к
Провадження № 1-кп/194/98/15

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2015 року за № 0000154 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 16.12.2009 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

· 25.02.2010 року Тернівським міським судом за ст.ст. 186 ч.1, 70, 75, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

· 31.05.2011 року Тернівським міським судом за ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2, 70, 71 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

· 25.06.2010 року Тернівським міським судом за ст.ст. 122 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

· 15.06.2011 року Тернівським міським судом за ст.ст. 185 ч.1, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 14 березня 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою позичити грошей на придбання спиртних напоїв, прибули до квартири АДРЕСА_3 , де мешкає знайомий ОСОБА_3 ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , з дозволу ОСОБА_6 , пройшли до зальної кімнати зазначеної квартири. На пропозицію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позичити їм грошей, ОСОБА_6 відповів відмовою. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , побачивши чавунну ванну в ванній кімнаті вказаної квартири, почали вмовляти ОСОБА_6 щоб він дозволив їм її зняти та забрати, але ОСОБА_6 знову відмовився.

Продовжуючи знаходитись в зазначеній квартирі, ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , направлену на відкрите викрадення чужого майна, а саме чавунної ванни, яка належить ОСОБА_6 та з метою умисного повторного відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, почали вдвох висловлювати погрози фізичною розправою у бік ОСОБА_6 , намагаючись схилити останнього на те, щоб він дав їм дозвіл на зняття чавунної ванни. Не отримавши від ОСОБА_6 дозволу на зняття чавунної ванни, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 наніс три удари кулаком лівої руки в праву сторону обличчя ОСОБА_6 та один удар металевим розвідним ключем, який ОСОБА_4 приніс з собою, в лобну область зліва, чим спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не отримавши дозволу від ОСОБА_6 на зняття чавунної ванни, скориставшись тим, що крім ОСОБА_6 в квартирі нікого не було, пройшли до ванної кімнати, де зняли чавунну ванну та з місяця події зникли, розпорядились викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1032 грн. 80 коп.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він вживав спиртні напої разом з ОСОБА_8 , потім разом з ним він пішов у гості до знайомого ОСОБА_9 . ОСОБА_9 не відразу погодився віддати їм ванну, а лише після того, як вони йому погрожували та побили ОСОБА_9 . Потім він разом з ОСОБА_10 винесли ванну з квартири на двір та в подальшому вивезли за допомогою автомобіля їх знайомого. На даний час він встановив у квартирі ОСОБА_9 нову ванну. Тиску з боку працівників міліції на нього не було. Інших злочинів він більше не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він разом з ОСОБА_12 випивали. Потім, коли вони вже були п"яні, вони вдвох пішли до раніше не знайомого йому ОСОБА_13 . Всі ці події сталися зненацька. Він пам`ятає, що вдарив ОСОБА_9 двічі. Ванну виносив разом з ОСОБА_14 , а ОСОБА_15 в той час знаходився в квартирі. Шкоду потерпілому вони відшкодували. Тиску з боку працівників міліції на нього не було. Інших злочинів після цього він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинувачених суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що того дня він сидів вдома і дивився телевізор, потім до нього прийшли раніше знайомий йому ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , якого раніше він ніколи не бачив. Спочатку вони сказали йому, що його брат сказав зняти ванну, так як він збирається замінити каналізацію. Він не повірив їм і відмовився віддавати ванну. Після чого, вони почали погрожувати йому, а ОСОБА_10 декілька разів вдарив його кулаками та один раз ключем. Потім вони винесли ванну, а він залишився у квартирі. На даний час вони встановили в квартирі нову ванну, тому претензій до обвинувачених він не має.

Допитана в судовому засіданні в якості законного представника потерпілого ОСОБА_7 показала, що коли саме вона не пам`ятає, їй зателефонували з міліції та повідомили, що її брат ОСОБА_6 знаходиться у Тернівському відділенні міліції з приводу крадіжки ванни. Потім ОСОБА_9 їй все розповів. На даний час шкоду їм відшкодували повністю, претензій до обвинувачених вони не мають та просять їх не позбавляти волі.

Крім того, вина обвинувачених у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: - висновком судово-медичної експертизи № 95 від 20.03.2015 року, згідно якої встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в лобній області зліва, садна на його фоні на межі росту волосся та лобної області та синця в правій виличній області. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів які діяли за ударним механізмом, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що в їх діях має місце склад злочину, передбаченого: - ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинувачених по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, а також ті обставини, що обвинувачені винуватість визнали повністю, у вчиненому розкаялися, не працюють, посередньо характеризуються за місцем проживання, раніше судимі, не перебувають на обліку у лікарів психіатра та нарколога, ОСОБА_4 має на утримання неповнолітню дитину 2007 року народження, в повному обсязі відшкодували спричинену потерпілому шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених по кримінальному провадженню, суд визнає: - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинувачених, які раніше судимі, ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, ближче до нижньої межі.

З врахуванням сукупності пом"якшуючих відповідальність обставин, а також тих обставин, що обвинувачені у вчиненому розкаялися, під час судового провадження в повному обсязі відшкодували шкоду потерпілому, а також позиції представника потерпілого, яка просила не позбавляти обвинувачених волі, суд приходить до висновку, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе з застосуванням ст.75 КК України, звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк три роки з покладенням на них обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

У зв`язку з тим, що відносно обвинувачених під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинувачених запобіжних заходів.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд не вирішує у зв`язку з їх відсутністю.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення солідарно з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати в сумі 123 грн., за залучення експерта для проведення експертизи № 1444-15 від 30 березня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк три роки.

На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ()ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи № 1444-15 від 30 березня 2015 року, грошові кошти в сумі 123 (сто двадцять три) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити прокурору, потерпілому, законному представнику потерпілого та обвинуваченим негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1