Справа № 592/5513/15-к
Провадження № 1-в/592/239/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Сумського слідчого ізолятора ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м.Суми спільне подання начальника Сумського слідчого ізолятора ОСОБА_5 та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Сумського району, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:28.12.2011 р. Сумським районним судом Сумської області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на рік; 27.03.2013 р. Сумським районним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі; 09.04.2013р. Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 30.07.2013 р. приведено у відповідність вирок Сумського районного суду Сумської області від 09.04.2013р., у зв"язку з чим ОСОБА_7 визначено до відбуття покарання у вигляді 3років 1 місяця позбавлення волі,-
ВСТАНОВИВ:
12 червня 2015 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло спільне подання адміністрації Сумського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Сумській області (надалі- СІЗО) та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування призначеного судом покарання.
Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 вироком Сумського районного суду Сумської області від 09 квітня 2013 року був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 1місяця позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахується з 24 квітня 2013 року , кінець строку- 25 травня 2016 рік. Станом на 20 травня 2015 року ОСОБА_7 відбув понад 2/3 частин покарання, вимоги режиму відбування покарання не порушував, має три заохочення. В Сумському слідчому ізоляторі зарекомендував себе з позитивного боку, стягнень не має. Із 30.04.2013 року працював робітником кухні, на даний час працює на посаді пекаря. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та роботі шахово-шашкового гуртка. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, призначене покарання вважає справедливим .
В судовому засіданні представник СІЗО подання підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в поданні та доповнив, що станом на 01 липня 2015 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_7 становить 10 місяців 26 днів.
Прокурор в судовому засіданні також підтримав подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Сам засуджений ОСОБА_7 надав суду письмову заяву про розгляд подання без його участі.
Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, вважає можливим задовольнити подання та звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання з наступних підстав.
Судом встановлено , що згідно вироку Сумського районного суду Сумської області від 09 квітня 2013 року ОСОБА_7 засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 30.07.2013 р. приведено у відповідність вирок Сумського районного суду Сумської області від 09.04.2013р., у зв"язку з чим ОСОБА_7 визначено до відбуття покарання у вигляді 3років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні як даних про поведінку засудженого, так і ставленням останнього до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
На думку суду сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально -виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки, та інше.
З характеризуючих даних на засудженого ОСОБА_7 вбачається , що він залучався до праці , має три заохочення. Згідно довідки СІЗО від 01.07.2015року за період з 30.04.2013р. по 30.06.2015 р. ОСОБА_7 відпрацьовано 4082,5 годин та нарахована заробітна плата за цей період в розмірі 33542,53 грн..За весь період відбуття покарання в СІЗО характеризується позитивно , вимоги режиму відбування покарання не порушував , стягнень не має. Працює на посаді пекаря. До своїх обов"язків ставиться сумлінно. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та роботі шахово-шашкового гуртка.
На думку суду , засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує умовне -дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.
Пункт 2 частини 3 статті 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання , призначеного судом , за умисний тяжкий злочин.
Згідно зі ст. 12 КК України , злочин , у вчиненні якого ОСОБА_7 був визнаний винним , а саме ч.2 ст. 121 КК України, є тяжким.
Враховуючи вимоги ст. 81 ч.3п.2 КК України, із строку покарання , який був призначений вироком суду ОСОБА_7 , для вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення , засуджений повинен відбути понад 2 рок 26 днів.
Відповідно до довідки СІЗО на момент розгляду подання , тобто станом на 01 липня 2015 року, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_7 становить 10 місяців 26 днів, тобто на день розгляду подання засуджений відбув понад двох третин строку покарання.
Тому, враховуючи вимоги п.2 ч.3 ст. 81 КК України, у суду відсутні підстави не погодитись з поданням в частині того, що у засудженего виникло право на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Керуючись ст. 81 ч.2, ч.3 п.2 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.04.2013 року на невідбутий строк - десять місяців двадцять шість днів позбавлення волі.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1