Справа № 683/2837/14-к
1-кп/683/15/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городка Львівської області, українця, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 05 березня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2014 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено останнього для відбуття призначеного зазначеним вище вироком покарання,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
ОСОБА_7 з метою заволодіння грошима ОСОБА_4 протягом жовтня - листопада 2013 року видавав себе за представника концерну Техвоєнсервіс та користуючись довірою потерпілого шляхом обману створив умови фіктивного продажу автотранспортних засобів, які йому не належали та знаходились на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована по АДРЕСА_2 .
Зокрема, 22 жовтня 2013 року приблизно об 11 год. ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, знаходячись на закритій території військової частини НОМЕР_1 , що розташована за вищевказаною адресою, маючи доступ до вказаної території, створив умови за яких ОСОБА_4 довіряв останньому та вважав його представником Техвоєнсервіс. Під фіктивним приводом продажу автомобіля УАЗ - 3151, що знаходився на вказаній території, шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_8 незаконно заволодів грошима ОСОБА_4 в сумі 12 850 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії 28 жовтня 2013 року приблизно о 13 год. ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошима ОСОБА_4 , під фіктивним приводом продажу автомобіля марки УАЗ - 452, який знаходився на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , шахрайським способом вдруге заволодів коштами останнього в сумі 8 000 гривень.
Не зупиняючись на досягнутому, зловживаючи довірою потерпілого, 4 листопада 2013 року приблизно о 10 год. ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошима ОСОБА_9 , під приводом виготовлення реєстраційних документів на автомобілі марок УАЗ - 3151 та УA3 - 452, які знаходились на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , діючи з єдиним умислом, шахрайським способом заволодів коштами останнього в сумі 1 350 гривень.
Всього ОСОБА_7 протягом жовтня та листопада 2013 року, шляхом обману та зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 , під приводом продажу автомобілів та виготовлення реєстраційних документів на них, заволодів коштами останнього на загальну суму 22 200 гривень.
Вина обвинуваченого в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Показами самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні свою вину у заволодінні коштами у потерпілого шляхом обману та зловживання довірою визнав повністю, а також підтвердив, що він на прохання ОСОБА_10 погодився допомогти придбати автомобілі для потерпілого ОСОБА_4 та отримав від останнього протягом жовтня - листопада 2013 року кошти на загальну суму 22 200 грн. При отриманні коштів він обіцяв потерпілому передати два автомобіля, що знаходились на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована по АДРЕСА_2 , а також обіцяв виготовити документи на вказані автомобілі. Кошти потерпілий перераховував на банківську картку, яку він взяв для користування у свого знайомого ОСОБА_11 . Перераховані потерпілим кошти він одразу знімав через банкомат. Цивільний позов потерпілого про відшкодування 22 200 грн. матеріальної шкоди він визнав повністю, позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 4 500 грн.
Показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні підтвердив факт заволодіння обвинуваченим його коштами шляхом обману та зловживання довірою. Також він вказав, що обвинувачений представлявся йому представником організації Техвоєнсервіс та запевняв, що може передати та оформити необхідні документи на автомобілі, які продаються із військових частин. 22 жовтня 2013 року обвинувачений показав йому автомобілі, що знаходились на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , і він вибрав два автомобілі марок УАЗ - 3151 та УA3 - 452. Для подальшого оформлення автомобілів він протягом жовтня - листопада 2013 року перерахував кошти в загальній сумі 22 200 грн. на рахунок, який вказав обвинувачений. Однак, в подальшому обвинувачений вказані два автомобіля йому не передав, а кошти не повернув. Пред`явлений ним цивільний позов про відшкодування 22 200 грн. матеріальної шкоди та 9 000 грн. моральної шкоди він підтримує повністю. При призначені покарання обвинуваченому він покладається на думку суду.
Показами свідка ОСОБА_10 про те, що обвинувачений представлявся йому та його тестю - потерпілому ОСОБА_4 представником організації Техвоєнсервіс та запевняв, що може продати та оформити необхідні документи на автомобілі, які продаються із військових частин. 22 жовтня 2013 року обвинувачений ОСОБА_7 показав йому та потерпілому ОСОБА_4 автомобілі, що знаходились на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , і потерпілий вибрав два автомобілі. Для подальшого оформлення автомобілів потерпілий протягом жовтня - листопада 2013 року перерахував кошти на рахунок, який вказав обвинувачений. Однак, в подальшому обвинувачений автомобілі потерпілому не передав, а кошти не повернув.
Показами свідка ОСОБА_11 про те, що обвинувачений приблизно на початку 2013 року попросив у нього для користування банківську картку, яка відкрита була на його прізвище. Але як обвинувачений використовував його банківську картку він не знає, а також він не знає де зараз знаходиться його банківська картка.
Показами свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно.
Також, об`єктивно вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується: трьома чеками від 22.10.2013р., 28.10.2013р., 04.11.2013р. про перерахунок коштів на загальну суму 22 200 грн.; випискою ПАТ КБ Приватбанк по рахунку, який належить ОСОБА_11 , з якого вбачається про надходження та зняття коштів 22.10.2013р., 28.10.2013р., 04.11.2013р. на загальну 22 200 грн.; повідомленням військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 від 14.02.2014 року про відвідування військової частини 22.10.2013 року обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_13 з метою огляду автомобільної техніки, яка реалізовується; повідомленням Концерну Техвоєнсервіс від 13.03.2014 року про те, що громадянин ОСОБА_7 у них ніколи не працював.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) доведена, а тому його дії за ч.1 ст.190 КК України кваліфіковані вірно.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема, що він за місце проживання характеризується позитивно та має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді обмеження волі. Саме покарання у виді обмеження волі суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 22 200 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони доведені та визнані обвинуваченим ОСОБА_7 у повному обсязі.
Суд вважає доведеним той факт, що потерпілий ОСОБА_4 з вини обвинуваченого ОСОБА_7 переніс моральні страждання у зв`язку із втратою своїх коштів, а тому суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості та часткове визнання обвинуваченим в цій частині позовних вимог на суму 4 500 грн., рахує за необхідне частково задовольнити вимоги потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 4 500 грн. моральної шкоди.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання призначеного за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2014 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 17.02.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання повністю відбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2014 рок з 07.11.2013 року по 28.12.2013 року та з 09.12.2014 року по 16.02.2015 року включно.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 22 200 грн. та моральну шкоду в сумі 4 500 грн., а всього стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 26 700 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд, а ОСОБА_7 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя