Справа № 1-155/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря - Єнько Т.А.,

прокурора - Гойдало О.Є.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та жительки с. Йосипівка Малинського району Житомирської області по вул. Леніна 77, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої вчителем фізичного виховання Владівської загальноосвітньої школи, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, несудимої,

за частиною 2 статті 15, частиною 1 ст. 115 КК України,-

встановив:

06 березня 2010 року близько 10 години в с. Йосипівка Малинського району Житомирської області в будинку № 77 по вул. Леніна ОСОБА_2, під час сварки із ОСОБА_1, з мотивів особистих неприязних стосунків, з метою позбавлення життя ОСОБА_1, з достатньою силою нанесла йому один удар стилетом в область життєво важливих органів грудної клітки. ОСОБА_2 усвідомлювала, що своїми діями позбавляє життя ОСОБА_1, бажала настання таких наслідків і таким чином виконала всі дії, які вважала необхідними для цього, однак смерть ОСОБА_1 не наступила в силу того, що йому вчасно була надана медична допомога.

Внаслідок нанесення ОСОБА_2 удару потерпілому стилетом у грудну клітку йому було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серцевої сорочки та серця, яке ускладнилось тампонадою серця та лівобічним гемотораксом, яке відноситься до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково та пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Ввечері 05 березня 2010 року до неї додому прийшла ОСОБА_3 та поросилась переночувати, оскільки її побив чоловік ОСОБА_1 В той час підсудна із своїм чоловіком вже відпочивала. Десь о 22 годині її розбудила племінниця ОСОБА_4 та повідомила, що до будинку вдерся ОСОБА_1 та хоче побити ОСОБА_3 Коли зайшла до першої кімнати, то побачила, що там був потерпілий. Він був у стані алкогольного спяніння, ображав брутальними словами ОСОБА_3 та хотів її побити. ОСОБА_2 припинила між ними конфлікт і поклала ОСОБА_1 спати у другій кімнаті, а його дружина залишилась у першій. Десь о 2 годині ночі потерпілий прокинувся, пішов в туалет, а коли повернувся, то знову хотів побити ОСОБА_3 У звязку з цим підсудна виштовхала його з будинку, закрила двері та лягла спати.

Наступного дня приблизно о 8 годині знову прийшов ОСОБА_1 Він був у стані алкогольного спяніння та висловлювався грубою лайкою. Підсудна знову вигнала його з будинку. Близько 10 години потерпілий повернувся та почав на повірї бути ОСОБА_3 Вона почала тікати від потерпілого та забігла в будинок. Підсудна зачинила за нею двері і не впускала ОСОБА_1 Він не зміг потрапити в будинок та й пішов. Через декілька хвилин потерпілий повернувся та забіг в будинок із «швайкою», якою колять свиней. Він почав погрожувати всім присутнім, що їх повбиває. ОСОБА_2 почала просити ОСОБА_1 щоб він заспокоївся та перестав погрожувати. Через деякий час потерпілий заспокоївся, сів на лавку, застромив у неї «швайку» та повідомив, що з будинку живим ніхто не вийде.

Після цього підсудна підійшла до лавки і непомітно висмикнула з неї «швайку». Вона вирішила налякати ОСОБА_1, приставила «швайку» до його грудей та запитала чи приємно якби і йому так погрожували. В цей момент потерпілий хотів встати і «швайка» встромилась йому у груди. ОСОБА_1 впав на підлогу, а «швайка» залишилась у неї в руці. Потів вона викинула її на підлогу. Спочатку подумала, що потерпілий шуткує, але потім побачила у нього поранення грудної клітини. Своєму чоловіку ОСОБА_5 сказала викликати швидку допомогу, а ОСОБА_1 підстелила під голову подушку, поклала на рану рушник та чекала швидку допомогу.

Заперечує те, що хотіла позбавити життя потерпілого та умисно нанесла йому удар швайкою в груди.

Аналогічні показання підсудна дала під час її допиту на досудовому слідстві (а.с. 42-43, 106-108, 122), під час відтворення обстановки та обставин події (а.с. 46-48) та під час її очної ставки з потерпілим (а.с. 61-63). Однак ці показання в частині того, що ОСОБА_2 не завдавала удару потерпілому стилетом та не бажала позбавити його життя, спростовуються доказами, які підтверджують вину підсудної у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 ст. 115 КК України, а саме:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_1, який показав, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із співмешканкою ОСОБА_3 Підсудну та її чоловіка знає ще з дитинства. Крім того в іншій половині їх будинку знімав квартиру.

05 березня 2010 року мав намір разом із ОСОБА_3 їхати в с. Йосипівка до матері, щоб допомогти їй по господарству та продовжити робити ремонт. Однак вона із сином поїхала раніше, а він приїхав у ввечері на велосипеді. В центрі села Йосипівка помітив свою співмешканку і запитав, чому вона поїхала без нього та перебуває у стані алкогольного спяніння. Поряд з нею знаходився її перший чоловік, який також був у стані алкогольного спяніння. У звязку з цим з нею посварився та вдарив її рукою в обличчя. Після цього ОСОБА_3 пішла до ОСОБА_2, а він поїхав до знайомої молоді, яка перебувала в центрі села. Там з нею випив два стакана горілки та на велосипеді також поїхав ОСОБА_2, щоб забрати ОСОБА_3 Близько 23 години приїхав до підсудної додому та побачив, що за столом у першій кімнаті сиділа ОСОБА_3, ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_5 Вони мабуть вживали горілку, оскільки на столі знаходилась пляшка із спиртним та харчі. Він наказав ОСОБА_3 їхати додому, але ОСОБА_2 зауважила, що непотрібно нікуди їхати з дитиною серед ночі і запропонувала заночувати у неї. На цю пропозицію погодився і залишився у ОСОБА_2 Наступного дня близько 06 години ранку прокинувся та поїхав до своєї сестри, а потім поїхав до своєї матері. По дорозі до неї на велосипеді відкрутився щиток. Коли приїхав до матері, то взяв у неї на буфеті у веранді «швайку», якою колять поросят, та закрутив нею щиток. «Швайку» поклав в кишеню куртки. Сестра ОСОБА_6 запропонувала попити чаю та лягти відпочити, потерпілий дещо заспокоївся і поїхав на велосипеді до помешкання ОСОБА_2, щоб забрати ОСОБА_3 із сином додому. ОСОБА_4 це близько 08 години.

Приїхавши до помешкання ОСОБА_2, потерпілий знову зайшов в будинок, забрав ОСОБА_3 та пішов з нею на подвіря поговорити. Там їй знову запропонував їхати додому, але вона відмовилась. У звязку з цим вдарив ОСОБА_3 в обличчя і вона побігла до будинку ОСОБА_2. Потерпілий пішов за нею однак підсудна вигнала його з будинку та пояснила, що ОСОБА_3 нікуди не поїде. ОСОБА_1 розізлився і став кричати на ОСОБА_2 образливими словами.

Потім пішов на вулицю, викурив цигарку та повернувся в будинок ОСОБА_2. Там витягнув з кишені «швайку», взяв її у праву руку і сказав ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що їх треба повбивати за те, що вони розбивають сімю. Потім пішов до другої кімнати будинку, сів на лавку і застромив «швайку» у лавку. Після цього захотів покурити та встав з лавки, але в цей час підійшла підсудна, щось сказала та вдарила його «швайкою» в ліву частину грудної клітки. Від удару потерпілий відчув у лівому боці грудей різкий біль, почав спускатись на коліна і частково втрачати свідомість. В цей час почув як підсудна виправдовувалась, що не хотіла вдарити в груди, а хотіла в живіт.

Просить не позбавляти її волі, оскільки з нею примирився і вона має на утриманні неповнолітню дитину.

- Показаннями свідка ОСОБА_5, який показав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_7 05 березня 2010 року близько 22 години почув стук у двері. Коли відчинив будинок, то побачив на порозі ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_8. Вона розповіла, що в центрі села її побив чоловік ОСОБА_1 і попросилась переночувати. Свідок впустив їх до будинку і вони лягли в першій кімнаті. Через деякий час прийшов ОСОБА_1 щоб забрати ОСОБА_3 Він був випивший, кричав на ОСОБА_3 та хотів її побити. Під час конфлікту також були присутні син ОСОБА_7 та племінниця ОСОБА_4 В цей час прокинулась ОСОБА_2 та заспокоїла його. Щоб уникнути конфлікту ОСОБА_3 лягла спати в другій кімнаті а її чоловік у першій.

Біля 2 години ночі ОСОБА_1 прокинувся та пішов в туалет, а коли повернувся, то знову хотів забрати дружину додому. У звязку з цим ОСОБА_2 вигнала його з будинку.

Наступного ранку близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_1 знову прийшов до них в будинок та хотів забрати ОСОБА_3 Вона пояснила, що коли прокинеться син, то вони поїдуть. Потім вони вийшли на подвіря і потерпілий почав бити ОСОБА_3 Вона вирвалася від ОСОБА_1 і побігла до будинку. Через деякий час потерпілий кудись поїхав. Близько 10 години він повернувся, зайшов до другої кімнати будинку, в якій були жінки, і став їм погрожувати «швайкою». Казав, що зараз всіх повбиває. ОСОБА_2 почала його заспокоювати. Свідок також дав йому зауваження, щоб він припинив свої дії і заспокоївся. Тоді ОСОБА_1 прийшов до першої кімнати, сів на лаву і встромив «швайку» у лаву. Свідок в цей час був біля груби і особливої уваги на потерпілого не звертав. Бачив як з кімнати вийшла ОСОБА_2, підійшла до ОСОБА_1 і почала йому щось говорити. Раптом потерпілий впав на лівий бік тіла і сказав, що йому болить в грудях. ОСОБА_2 кинула підлогу «швайку» та наказала викликати швидку допомогу і міліцію. Свідок підібрав «швайку», поклав її на стіл та пішов до сусідки викликати медичну допомогу та правоохоронні органи.

- Показаннями свідка ОСОБА_3, яка показала, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 із співмешканцем ОСОБА_1 та сином ОСОБА_8. 05 березня 2010 року близько 18 години вона із сином на велосипеді поїхала в с. Йосипівна Малинського району до подруги. В гостях у неї розпивали спиртне. Через деякий час вирішила їхати додому, а подруга із своїм чоловіком її проводжали. В центрі с. Йосипівна ОСОБА_3 зустріла свого співмешканця ОСОБА_1 Він звернувся до неї з претензіями, чому вона поїхала у с. Йосипівка без нього, вдарив її долонею по обличчю. Свідок покинула велосипед та побігла із сином до ОСОБА_2. ОСОБА_5 пустив її переночувати та поклав у першій кімнаті будинку. Через деякий час прийшов ОСОБА_1 та почав будити ОСОБА_3 Підсудна заспокоїла його та поклала на дивані в першій кімнаті, а свідок пішла з дитиною спати у другу кімнату. Близько 09 години свідок прокинулась, вийшла на подвіря і помітила ОСОБА_1 з велосипедом. Він покликав її до себе, почав сваритись, а потім знову дарив в обличчя та розбив губу і ніс. Потім потерпілий побіг у будинок до сусідів, а свідок з сином побігла до ОСОБА_5. Перебуваючи у другій кімнаті, ОСОБА_2 дала їй рушник, щоб витерти обличчя. В цей час знову зайшов ОСОБА_1 ОСОБА_5 тримав у руці «швайку» та казав, що всіх повбиває. ОСОБА_5 дав йому зауваження, щоб він заспокоївся. ОСОБА_1 послухався його, пішов у першу кімнату, сів на лавку та застромив в неї «швайку». Потім до ОСОБА_1 підійшла підсудна. Потерпілий в цей час щось шукав у кишенях. ОСОБА_2 почала з ним розмовляти і в цей час ОСОБА_1 впав на лівий бік тіла на підлогу. Підсудна крикнула, що мабуть заколола потерпілого і необхідно негайно викликати швидку та міліцію. ОСОБА_5 побіг викликати швидку допомогу, а ОСОБА_2 закрила потерпілому рушником рану.

- Показаннями свідка ОСОБА_7, який показав, що він проживає в с. Йосипівка разом з матірю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_5 05 березня 2010 року близько 22 години почув як до будинку завітала ОСОБА_3 із сином ОСОБА_8. Вона розповіла батьку, що її побив ОСОБА_1 і попросилась переночувати. Через деякий час прийшов потерпілий та почав сваритись на ОСОБА_3 потім його заспокоїли і він ліг спати. Через деякий час ОСОБА_1 прокинувся, сходив у туалет та повідомив ОСОБА_2, що хоче вдарити ОСОБА_3 Після цього батьки вигнали його з будинку.

06 березня 2010 року близько 09 години ОСОБА_1 знову прийшов до будинку, сварився на ОСОБА_3 та бив її. Він розбив їй ніс та губу.

Після цього ОСОБА_3 забігла в будинок, а свідок в цей час повіз додому свого двоюрідного брата. Коли повернувся, то ОСОБА_1 лежав на підлозі. Батько пояснив, що мама випадково підрізала потерпілого.

- Показаннями свідка ОСОБА_4, яка показала, що ОСОБА_2 є її ріднею і вона часто ходить до них в гості. Ввечері 05 березня 2010 року свідок перебувала в центрі с. Йосипівна Малинського району і зустріла ОСОБА_1 Він попросив випити і його пригостили. Потерпілий випив три стакана і помітив свою дружину ОСОБА_3 з першим її чоловіком. Між ними виникла бійка, але що саме відбувалось не бачила, оскільки було темно. Потім ОСОБА_4 з товаришами пішла до ОСОБА_2. Там вже була ОСОБА_3, яка влаштувалась спати в першій кімнаті. Потім через деякий час прийшов ОСОБА_1 Він казав ОСОБА_3 йти додому, а коли вона відмовилась, почав бити її руками по обличчю. Свідок в її захист вигнала ОСОБА_1 з будинку, але він повернувся, щоб знову побити ОСОБА_3 Потерпілий був в стані алкогольного спяніння і не слухався. Тоді свідок розбудила ОСОБА_2, які заспокоїли ОСОБА_1 та поклали його спати. Серед ночі ОСОБА_2 знову заспокоювали ОСОБА_1, а потім вигнали з будинку.

Вранці 06 березня 2010 року близько 09 години потерпілий повернувся і знову сварився із ОСОБА_3 та бив її. Свідок в цей час лежала на дивані і чула як все відбувається, але нічого не бачила. Чула також як ОСОБА_1 зайшов до будинку і сказав, що всіх поріже. Потім хтось наказав йому заспокоїтись. Потерпілий зайшов до першої кімнати, начебто сів на лавку та щось застромив у неї. Потім ОСОБА_4 почула як ОСОБА_2 закричала чоловіку викликати швидку допомогу. Свідок встала з дивану і побачила на підлозі ОСОБА_1 Він був поранений у груди. ОСОБА_2 поклала на рану йому рушник та пояснила, що випадково штирхнула ОСОБА_1 у груди.

- Показаннями свідка ОСОБА_6, яка показала, що ОСОБА_1 є її братом. Ввечері 05 березня 2010 року він приїхав до неї по питанню забою кабана. Стан у нього був нормальний. Він не був пяний, не нервував та ні на що не скаржився.

Вранці 06 березня 2010 року близько 09 години 30 хвилин він знову завітав до її помешкання. Видно було, що він замерз, його трусило. Свідок запропонувала йому випити чаю та зігрітись. Однак він взяв цигарку та пішов з хати. Через деякий час прийшла ОСОБА_3 та повідомила, що ОСОБА_1 доставили до лікарні бо його підрізали. Пізніше стало відомо, що це зробила ОСОБА_2 під час сварки. Одного разу вона також підрізала свого чоловіка та ще одного односельчанина.

- Протоколом огляду місця події з доданою ілюстративною таблицею (а.с. 5-7) згідно якого під час огляду будинку № 77 по вул. Леніна в с. Йосипівка Малинського району, де проживає підсудна, на столі біля телевізора була знайдена заточка (швайка), якою поранено потерпілого ОСОБА_1

- Висновком експерта з експертизи холодної зброї №19 від 19.03.2010 року (а.с. 29-32) в якому зазначено, що предмет, вилучений в с. Йосипівка Малинського району (заточка, швайка) і представлений на дослідження являється холодною зброєю колючої дії стилетом.

- Висновком експерта з судово-медичної експертизи №105 від 19.03.2010 року (а.с. 37) відповідно до якого у ОСОБА_1 мається тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серцевої сорочки та серця, яке ускладнилось тампонадою серця, лівобічним гемотораксом і по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню важкості , що є небезпечним для життя і могло виникнути від нанесення одного удару колюче-ріжучим предметом (не виключено стилетом).

- Протоколами огляду речових доказів від 20.03.2010 року (а.с.83, 88) та постановами про приєднання до справи речових доказів від 20.03.2010 року (а.с. 87, 89) згідно яких були ретельно оглянуті, описані та приєднані до справи як речові докази наступні речі:

- чорна балонева куртка, синя чоловіча футболка з написом «WAKE», сіра спортивна кофта та чорна футболка з написом «UMBRO», в яких був потерпілий ОСОБА_1 в момент поранення;

- стилет, яким був поранений потерпілий.

Під час огляду речей потерпілого на синій чоловічій футболці з написом «WAKE», сірій спортивній кофті та чорній футболці з написом «UMBRO» на лівій лицевій стороні в районі грудей виявлено отвори розміром 1 см.

Під час огляду стилета встановлено, що його загальна довжина 305 мм. Довжина клинка 170 мм, а його діаметр 6 мм. Довжина рукоятки 135 мм.

Суд вважає, що взявши в руки стилет з такою довжиною клинка, підсудна усвідомлювала ту небезпеку, яку він представляв для життя потерпілого ОСОБА_1 і умисно нанесла удар потерпілому в груди. Про її умисні та цілеспрямовані дії свідчить висновок з додаткової судово-медичної експертизи № 120 від 26.03.2010 року (а.с. 113) в якому вказано, що ОСОБА_2 нанесла удар для спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1 з достатньою силою і її показання, дані під час відтворення обстановки та обставин події, не відповідають даним, отриманим при судово-медичному дослідженні.

Також у висновку зазначено, що покази потерпілого, дані ним під час відтворення обстановки та обставин події, відповідають даним, отриманим при судово-медичному дослідженні. При відтворенні обстановки та обставин події (а.с. 90-91) потерпілий знову ж вказав на те, що підсудна вдарила його стилетом в груди.

Враховуючи вищевказане, суд вважає показання підсудної, в частині того, що потерпілий сам настромився на стилет, неправдивими та такими, що дані з метою уникнення її від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд визнає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй злочину і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи підсудній вид і міру покарання, суд, у відповідності до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що помякшують та обтяжують її покарання, а також ступінь реалізації злочину.

Злочин, який вчинила ОСОБА_2, є особливо тяжким злочином. За місцем роботи підсудна характеризується позитивно.

ОСОБА_2 несудима, має на утриманні неповнолітню дитину, після вчинення злочину надавала допомогу потерпілому. Ці обставини, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає як такі, що помякшують її покарання.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання підсудної ОСОБА_2, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини при призначенні покарання підсудній, суд вважає за доцільне призначити їй покарання передбачене санкцією частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі.

Разом з тим суд враховує, що обставини, які помякшують покарання ОСОБА_2, значно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину і з урахуванням особи винної, вважає за можливе призначити їй основне покарання із застосуванням статті 69 КК України нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Потерпілим у справі заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої злочином. Просить стягнути з підсудної матеріальну шкоду у розмірі 5000 гривень та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна та статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні було встановлено, що саме протиправними діями підсудної потерпілому було спричинене поранення і на лікування його наслідків він витратив кошти в сумі 3319 гривень 75 копійок. У такому розмірі суд стягує з підсудної на користь потерпілого заподіяну йому матеріальну шкоду.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд керується статтями 23, 1167, 1168 ЦК України. Згідно з цими статтями особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд також враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат та враховує інші обставини. Зокрема характер протиправних дій самого потерпілого та майновий стан підсудної.

Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначений потерпілим розмір моральної шкоди є завищений і оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В такому розмірі суд стягує моральну шкоду з підсудної на користь потерпілого ОСОБА_1

В решті позову суд відмовляє за безпідставністю.

Також суд стягує з підсудної витрати на проведення експертизи в розмірі 300 гривень 48 копійок.

Речові докази:

- стилет, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Малинського МВ УМВС України в Житомирській області знищити;

- чорну балоневу куртку, синю чоловічу футболку з написом «WAKE», сіру спортивну кофту та чорну футболку з написом «UMBRO», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Малинського МВ УМВС України в Житомирській області повернути потерпілому ОСОБА_1

До набрання вироком законної сили суд залишає щодо ОСОБА_2 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України,-

засудив:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України призначити їй основне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

Речові докази:

- стилет, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Малинського МВ УМВС України в Житомирській області знищити;

- чорну балоневу куртку, синю чоловічу футболку з написом «WAKE», сіру спортивну кофту та чорну футболку з написом «UMBRO», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Малинського МВ УМВС України в Житомирській області повернути потерпілому ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3319 гривень 75 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В решті позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на проведення експертизи в розмірі 300 гривень 48 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_9