04.06.2015 Справа № 756/5699/15-к
Провадження № 1-кп/756/445/15
Унікальний № 756/5699/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , представника ССД ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Буча, Київської обл., українця, громадянина України, неодружений, з загальною середньою освітою, студента 1 курсу, групи ДЗ-41, факультету електроніки, Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут», офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Судовим слідством Оболонський районний суд міста Києва:

В С Т А Н О В И В:
21 квітня 2015 року біля 13 год. 45 хв. у ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні магазину «ПУЛ ЕНД БЕА», що належить ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», що розташований у ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, та розглядав товар, виник раптовий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме штанів, артикул 5690/517/401/44, вартістю 559 гривень 20 копійок (без ПДВ).

Реалізуючи свій вищезазначений намір, ОСОБА_10 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, для власного збагачення, взяв в приміщенні магазину вищевказані штани та пішов до примірочної кімнати.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , перебуваючи в примірочної кімнаті магазину «ПУЛ ЕНД БЕА», впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та він діє таємно, руками від`єднав від вищевказаних штанів захисний магніт та помістив їх у сумку чорного кольору марки «Стаф», що була у нього.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_10 вважав необхідними для викрадення чужого майна, останній вийшов за межі магазину, однак свій намір до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину, у зв`язку з тим, що спрацювали антикрадіжні рамки, а викрадене майно було вилучене.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому показав, що 21 квітня 2015 року біля 13 год. 45 хв. він перебував в приміщенні магазину «ПУЛ ЕНД БЕА», що розташований у ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, де в нього виникло бажання, викрасти штани.

Тоді він, ОСОБА_10 , взяв в приміщенні магазину вищевказані штани та пішов до примірочної, там він впевнився, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не слідкує, руками від`єднав із вищевказаних штанів захисний магніт та поклав їх у свою сумку чорного кольору, марки «Стаф», що була у нього з собою.

Після чого він вийшов за межі магазину, однак його затримали працівники охорони магазину та вилучили у нього викрадений товар. Неправомірних дій до нього не застосовувалось.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_10 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, а відповідно, такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є неповнолітнім, відсутність у нього життєвого досвіду, що станом на час розгляду справи є не судимим, дав в суді негативну оцінку своїм діям, позитивно характеризується за місцем проживання, має позитивну активну життєву позицію, намагається встати на шлях виправлення. Враховує суд і відсутність претензій до обвинуваченого з боку представника потерпілого.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду справи не встановлено.

В судовому засіданні прокурор вказав, що враховуючи особу обвинуваченого, його характеристики, негативну оцінку ним свого вчинку, наявність необхідних умов для виховання та навчання, ОСОБА_4 може бути звільненою від кримінального покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, у вигляді передання його під нагляд матері.

Захисник, інші учасники кримінального провадження, кожен окремо, не заперечували по суті проти застосування примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого пояснила суду, що вона має вплив на дитину та здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченого, матеріальний стан його родини, його намагання встати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити покарання ОСОБА_11 , передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим.

Крім того, аналізуючи все наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що на момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній ОСОБА_10 не потребує реального застосування покарання, а відповідно знаходить правові підстави для звільнення відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітнього від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передання його під нагляд матері ОСОБА_5 , яка буде сприяти його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є в даному випадку справедливим, а також необхідним і достатнім для сприяння його виправленню та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, ст.ст. 50, 65, 103, 105 КК України, ст. ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді громадських робіт і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передання його до досягнення ним вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд матері ОСОБА_12 .

Речові докази по справі, що знаходяться на відповідальному зберіганні ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» - штани, артикул 5690/517/401/44 - передати ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» для використання за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13