А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2015р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та старшого прокурора прокуратури Іршавського району на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.01.2015 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ерглі, Мадонського району, Латвія, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України з призначення покарання у виді одного року обмеження волі.
Запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.
В строк відбування покарання ОСОБА_6 з урахуванням вимог ч. 1 п. б ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з часу затримання, тобто з 30 жовтня 2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 1953,51 грн. за проведення експертиз.
Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 8000 грн. моральної шкоди.
Речові докази: мисливський карабін АКСМ, магазин та оптичний приціл НОМЕР_1 до такого, після вступу вироку в законну силу постановлено конфіскувати; 2 гільзи, ніж та газовий пістолет (т. 2 а.с. 29 та а.с. 41) постановлено знищити; інші речові докази (т. 1 а.с. 53-54, 67-68, 76-77, 79-80, 126, 131, 148, 152, т. 2 а.с. 75, 86, 97, 108) після вступу вироку в законну силу постановлено повернути ОСОБА_6 .
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 15 вересня 2014 року близько 16.20 год., керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 , на вул. 40 років Перемоги в с. Ільниця Іршавського району будучи зупиненим інспектором ВДАІ з обслуговування Іршавського району УМВС України в Закарпатській області майором міліції ОСОБА_8 , діючи умисно та усвідомлюючи, що працівник правоохоронного органу виконує свої службові обов`язки, через привідкрите ліве вікно дверей автомобіля спрямував дуло мисливського карабіну АКМС у бік ОСОБА_8 , погрожуючи словесно йому вбивством, якщо той наблизиться до нього і такими неправомірними діями та демонстрацією вогнепальної зброї обвинувачений викликав у потерпілого реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози вбивством.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок в частині призначення ОСОБА_6 покарання, застосувати щодо нього ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_6 визнав вину, розкаявся у вчиненому, не судимий, скоїв злочин вперше, має на утриманні малолітнього сина. Стверджує, що заявлений потерпілим цивільний позов та доводи в його обґрунтування нічим не підтверджені, тому просить такий зменшити до 1000 гривень. Крім цього вказує, що судом конфісковано майно, яке не було знаряддям вчинення злочину, а саме: магазин та оптичний приціл до мисливського карабіну. Просить виключити з вироку вказівку про конфіскацію карабіну, магазину та оптичного прицілу до нього, а також вказівку щодо знищення ножа та газового пістолету.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину внаслідок м`якості та постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 345 КК України 2 роки позбавлення волі. Зазначає, що при призначенні покарання, судом не враховано особливостей вчиненого ОСОБА_6 злочину, зокрема обставини, мотиви, мету, спосіб та тяжкість його вчинення, а саме: злочин вчинений з погрозою вбивства, демонстрацією вогнепальної зброї, проти авторитету органів державної влади, наявність обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що обвинувачений фактично вину у вчиненому не визнав. Тому вважає, що судом безпідставно визнано обставину що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Заслухавши доповідача про зміст оскарженого судового рішення та апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника, які підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст. 75 КК України та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника та підтримала апеляційні вимоги державного обвинувача; перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , в апеляційних скаргах не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні погрози вбивством працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів. Дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 345 КК України кваліфіковано правильно.
Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, щодо меж ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом правильно враховано обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та дані про особу раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину.
Посилання прокурора на те, що судом не враховано, що злочин вчиненений злочину з погрозою вбивства, демонстрацією вогнепальної зброї, проти авторитету органів державної влади, є необґрунтованими, оскільки ці обставини характеризують об`єктивну сторону злочину і враховані при кваліфікації кримінального правопорушення та не можуть враховуватись ще раз як обтяжуючі відповідальність обставини.
Доводи про відсутність пом`якшуючої обставини - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки з протоколу допиту в якості підозрюваного (т. 2 а.с. 111-113), показань обвинуваченого в суді першої інстанції та в апеляційній інстанції вбачається, що ОСОБА_6 повністю визнавав свою винуватість, зробив відповідні висновки, вибачився перед потерпілим, бажає стати на шлях виправлення, що в сукупності свідчить про його щире каяття.
Отже, призначене обвинуваченому покарання повністю відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Щодо вимог захисника про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, то всі обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі були враховані судом першої інстанції і апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України.
До того ж, колегія суддів враховує, що обвинувачений практично відбув призначене судом покарання, оскільки утримується під вартою з 30 жовтня 2014 року (т. 1 а.с. 215-219).
Доводи захисника про зменшення розміру моральної шкоди до 1000 грн., задоволенню не підлягають з таких підстав.
Щодо доводів захисника про виключення з вироку вказівки про конфіскацію майна, яке не було знаряддям вчинення злочину: магазину та оптичного прицілу до мисливського карабіну, то такі є необґрунтованими, оскільки вони є об`єктом кримінально протиправних дій обвинуваченого, складовими частинами до мисливського карабіну, визнані речовими доказами, приєднані належним чином до матеріалів провадження (т. 1 а.с. 95-96).
Що стосується ножа та газового пістолета, то такі безпідставно зазначені судом до знищення, оскільки вказані предмети були вилучені під час обшуку у будинку ОСОБА_6 і ніякого відношення до вчинення ним інкримінованих дій не мають.
За таких обставин апеляційні вимоги захисника в цій частині підлягають задоволенню, а вказівка про знищення речових доказів ножа та газового пістолета, виключенню з резолютивної частини вироку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Іршавського району залишити без задоволення.
Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.01.2015 року відносно ОСОБА_6 в частині вирішення питання щодо речових доказів змінити, виключивши з нього вказівку про знищення речових доказів ножа та газового пістолета, зазначених у протоколі огляду (т. 2 а.с. 29, 41), повернувши їх за належністю ОСОБА_6 .
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з для її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в цей же строк з моменту її отримання.

Судді: