УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №275/1076/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №275/1076/14-к за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2015 року відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. При цьому, посилається на необ`єктивне встановлення судом першої інстанції всіх обставин для задоволення цивільного позову останньої в цій частині. Наголошує, що висновок суду про відмову в стягненні з обвинуваченої суми його гонорару за надання потерпілій ОСОБА_11 юридичної допомоги базується на тому, що ним не надано до суду квитанції про сплату йому коштів потерпілою. Вважає цей висновок суду неправильним, оскільки матеріали кримінального провадження, а саме: договір про правову допомогу від 14.11.2014 р. укладений між ним та потерпілою ОСОБА_11 та розрахунок суми гонорару, підтверджують факт сплати останньою гонорару в зазначеному розмірі та отримання ним цих коштів.
Обвинувачена ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, не оскаржуючи фактичних обставин провадження та кваліфікації її дій судом першої інстанції, також просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 залишивши його без розгляду. При цьому, посилається на порушення порядку пред`явлення цивільного позову потерпілою, а саме того, що позов був наданий представником потерпілої вже після того, як прокурор зачитав обвинувальний акт, вважає, посилаючись на норми ч.1 ст.128 КПК України, що потерпіла не використала своє право на пред`явлення цивільного позову у встановленому КПК України порядку. Також, вважає, що сума компенсації моральної шкоди потерпілій в розмірі 4000 грн. є надто завищеною, оскільки правопорушення тривало незначний проміжок часу, будь-якої матеріальної шкоди від її дій не настало, при тому, що потерпіла фактично сама спровокувала її на вчинення цього правопорушення. Крім того, наголошує, що оскільки остання не надала до суду першої інстанції відповідного розрахунку даної компенсації, тому її розмір повинен бути зменшений до суми 500 грн.
В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_11 , захисник ОСОБА_9 , діючий в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілої, як належно не обґрунтованої. При цьому, посилаючись на фактичну відсутність у кримінальному провадженні документального підтвердження витрат потерпілої на правову допомогу, наголошує на правомірності висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог про відшкодування цих витрат. Крім того, рахує, що сума витрат потерпілої ОСОБА_11 на правову допомогу є надмірно завищеною та відповідно не обґрунтованою.
Представник потерпілої ОСОБА_11 в своїх запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 просить відмовити в її задоволенні. Зазначає, що в ході судового розгляду потерпілою були дотриманні вимоги ст.128 КПК України відносно порядку та строків подання цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2015 року, обвинувачену ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 4500 грн.
У стягненні суми гонорару в розмірі 5000 грн. потерпілій ОСОБА_11 за надання юридичної допомоги представником потерпілого ОСОБА_7 , відмовлено.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 перебуваючи у неприязних стосунках з потерпілою ОСОБА_11 , 4 вересня 2014 року, близько 15 год. 30 хв., пішла до домоволодіння останньої, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 для з`ясування, на її думку непорозуміння, що виникло між їх родичами. Так, перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_6 вчинила словесну суперечку із потерпілою. Під час словесної суперечки ОСОБА_6 із ОСОБА_11 почали тягати одна одну за волосся, а потім ОСОБА_6 умисно почала царапати потерпілу нігтями та пальцями по обличчю, шиї та грудній клітині. Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, шиї, грудній клітині, що відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника потерпілої ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу та відмовити в задоволенні в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої, пояснення захисника ОСОБА_9 та обвинуваченої, які просила апеляційну скаргу останньої задовольнити та відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника потерпілої, думку прокурора про безпідставність поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження, їх кримінально-правова кваліфікація та призначене покарання в апеляційних скаргах сторонами кримінального провадження не оскаржуються.
Згідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови в ньому, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст.1167 ЦК України. Визначення моральної шкоди та розміру грошового відшкодування моральної шкоди згідно вимог ст.23 ЦК України залежить від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та з урахуванням інших обставин. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 , суд першої інстанції вказаних вимог законів не дотримався.
У мотивувальній частині вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої відсутнє достатнє та необхідне мотивування визначення моральної шкоди завданої потерпілій та у зв`язку з цим обґрунтованість визначення розміру її грошового відшкодування.
Згідно ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу є відповідними процесуальними витратами.
Потерпіла на підтвердження своєї вимоги про стягнення на її користь понесених нею витрат на правову допомогу надала суду договір про правову допомогу та розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу.
Згідно змісту зазначеного розрахунку потерпіла ОСОБА_11 сплатила на користь адвоката ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 гривень за надання правової допомоги в даному кримінальному провадженні.
Як вбачається зі змісту журналу судового засідання, в ході судового розгляду провадження судом першої інстанції не було належно з`ясовано в потерпілої та її представника спосіб сплати останньому грошових коштів за надання правової допомоги та не роз`яснено порядок підтвердження таких процесуальних витрат.
За таких обставин, прийняття судом першої інстанції рішення про відмову потерпілій в стягненні вище вказаних витрат на правову допомогу є поспішним та необґрунтованим.
Згідно матеріалів кримінального провадження потерпіла ОСОБА_11 через канцелярію Брусиловського районного суду перед початку судового розгляду з дотриманням вимог ч.1 ст.128 КПК України подала позовну заяву про відшкодування майнової та моральної шкоди. Доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_12 про незаконність прийняття судом першої інстанції вказаної позовної заяви на думку апеляційного суду є безпідставними.
На переконання апеляційного суду, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої є незаконним та підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 407 КПК України визначено повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Оскільки в разі скасування вироку в частині вирішення цивільного позову Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено постановлення апеляційною інстанцією нового рішення, тобто за відсутності положень процесуального закону, які б регулювали вказане питання кримінального провадження, апеляційний суд вважає за можливе застосувати вимоги ч.6 ст.9 КПК України, та скасувавши вирок у вказаній частині, призначити цивільний позов потерпілої до нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 415 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2015 року в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 скасувати та в цій частині призначити новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в тому ж суді в іншому складі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :