Справа № 473/2372/15-к
ВИРОК
іменем України
"31" липня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої /цивільного позивача/ ОСОБА_4 ,

обвинуваченого /цивільного відповідача/ ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 не маючого судимості відповідно до п.1 ст.89 КК України,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В С Т А Н О В И В:
23 квітня 2015 року біля 20 годин 00 хвилин в АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_5 на грунті виниклих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар рукою в область голови потерпілій ОСОБА_4 , від якого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_5 схопив обома руками потерпілу за волосся та ударив її кілька разів головою об асфальтно бетонне покриття проїжджої частини вулиці, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з забійною раною в області потилиці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та підтвердив факт скоєння ним цього злочину, але не підтверджував, що він схопив обома руками потерпілу за волосся та ударив її кілька разів головою об асфальтно бетонне покриття, а доводив, що він лише наніс один удар рукою в область голови потерпілій ОСОБА_4 , від якого вона втратила рівновагу та впала на землю.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 23 квітня 2015 року біля 20 годин 00 хвилин в селі Шевченко Вознесенського району Миколаївської області вона проходила по АДРЕСА_2 , де зустрілася з обвинуваченим ОСОБА_5 .. При зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_5 між ними виникла сварка на грунті виниклих неприязних відносин, під час якої обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс її удар рукою в область голови, від якого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_5 схопив обома руками її за волосся та ударив кілька разів її голову об асфальтно бетонне покриття. Внаслідок цих дій обвинуваченого ОСОБА_5 її були спричинені тілесні ушкодження в виді струсу головного мозку з забійною раною в області потилиці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона не була очевидцем події, під час якої обвинувачений ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .. Але ввечері 23 квітня 2015 року вона надавала медичну допомогу ОСОБА_4 , в якої була розбита голова в області потилиці, та потерпіла ОСОБА_4 роповіла її, що цього ж вечора 23 квітня 2015 року біля 20 годин 00 хвилин в селі Шевченко Вознесенського району Миколаївської області вона проходила по АДРЕСА_2 , де зустрілася з обвинуваченим ОСОБА_5 .. При зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_5 між ними виникла сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс її удар рукою в область голови, від якого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_5 схопив обома руками її за волосся та ударив кілька разів її голову об асфальтно бетонне покриття. Внаслідок цих дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження в виді струсу головного мозку з забійною раною в області потилиці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона була очевидцем події, під час якої обвинувачений ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .. Тобто вечором 23 квітня 2015 року біля 20 годин 00 хвилин в селі Шевченко Вознесенського району Миколаївської області вона проходила по АДРЕСА_2 , та бачила як в даному місці зустрілися між собою обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 .. При зустрічі між ними виникла сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс удар рукою в область голови потерпілої ОСОБА_4 , від якого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_5 схопив обома руками її за волосся та ударив кілька разів її голову об асфальтно бетонне покриття проїжджої частини вулиці Перемоги.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 ..

Крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 та свідків, його вина в межах обвинувального акту, повністю підтверджується висновком судової медичної експертизи № 188 від 21 травня 2015 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 мали місце струс головного мозку з забійною раною шолови в ділянці потилиці. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та виникли до звернення потерпілої ОСОБА_4 в лікарню, куди вона була госпіталізована 24 квітня 2015 року в 16 годин 55 хвилин. /а.к.п. 23 25/.

Таким чином аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини ОСОБА_5 , і тому його умисні дії підлягають кваліфікації в судовому засіданні за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні в частині того, що він не підтверджував, факт того, що він схопив обома руками потерпілу ОСОБА_4 за волосся та ударив її кілька разів головою об асфальтно бетонне покриття, суд знаходить не спроможними, та такими, що суперечать доказам за кримінальним провадженням, дослідженим в судовому засіданні.

Суд знаходить належними та допустими докази, які були досліджені в судовому засіданні за кримінальним провадженням, які відповідно до ст.85 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, щодо вчинення умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 , відносно потерпілої ОСОБА_4 , та доводять інші обставини, які мають значення для доказування в цьому кримінальному провадженні.

Суд також критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині, які ним не підтверджені, за фактом, коли він схопив обома руками потерпілу ОСОБА_4 за волосся та ударив її кілька разів головою об асфальтно бетонне покриття.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 і цій частині суперечать всім іншим матеріалам кримінального провадження, та не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку по кримінальному провадженні. Часткове визнання своєї вини в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 , щодо умисного спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , які спричинили її короткочасний розлад здоров`я, суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_5 пом`якшити свою відповідальність за ч.2 ст.125 КК України, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_5 критичного аналізу своїх умисних дій відносно потерпілої ОСОБА_4 ..

Обставин, які б пом`якшували, або б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, умови життя обвинуваченого, його стан здоров`я та вік, соціальне та матеріальне становище, особу обвинуваченого.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки та інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що повинно бути призначено покарання в виді громадських робіт, в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Суд вважає, що даний вид покарання в виді громадських робіт, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_5 заподіяної матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, з врахуванням вимог ст. ст.127 - 129 КПК України. При цьому суд також виходить з положень Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів №13 від 02 липня 2004 року. /а.к.п. 3/.

Що стосується цивільного позову в інтересах держави, пред`явленого прокурором в порядку ч.3 ст.128 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення на користь фінансового управління Вознесенської міської ради витрат, пов`язаних із стаціонарним лікуванням у комунальному закладі охорони здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , суд вважає, що даний цивільний позов в інтересах держави, підлягає повному задоволенню. /а.к.п. 14 - 15/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання в виді 200 /двісті/ годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути на користь потерпілої ОСОБА_4 з обвинуваченого ОСОБА_5 2500 /дві тисячі п`ятсот/ гривень в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 5000 /п`ять тисяч/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної не майнової шкоди, а всього 7500 /сім тисяч п`ятсот/ гривень.

Цивільний позов в інтересах держави, пред`явлений прокурором задовольнити повністю, стягнути на користь фінансового управління Вознесенської міської ради, р/р НОМЕР_1 в ГУДКУ Миколаївської області, МФО 826030, ОКПО 23406957, код 24060300 з обвинуваченого ОСОБА_5 2127 /дві тисячі сто двадцять сім/ гривень 43 копійки, в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із стаціонарним лікуванням у комунальному закладі охорони здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1