Справа № 1-176/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.

з участю секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з

базовою вищою освітою, не жонатого, не працюючого, який проживає в місті Малині,

АДРЕСА_1, не судимого

за ст. 125 ч.1 Кримінального кодексу України, -

встановив :

22 березня 2010 року близько 9-ї години ЗО хвилин неподалік гаражного кооперативу Малинського дослідно-експериментального заводу в місті Малині, де проходив ОСОБА_2 зі своєю дочкою ОСОБА_3, до нього підійшов колишній зять ОСОБА_1, який під час суперечки кинув в нього каменем, умисно спричинивши легкі тілесні ушкодження без розладу здоровя.

Підсудний свою вину визнав частково та показав, що він хотів переговорити з дружиною, яка звернулась до суду з позовом про розлучення. Між ним та тестем ОСОБА_2 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_2 підняв дошку та замахнувся на нього. Від удару він ухилився, але підняв камінь та кинув його в потерпілого. Зазначив, що раніше потерпілий неодноразово замахувався на нього різними предметами. Кається.

Крім часткового визнання вини підсудним його винуватість підтверджується показаннями потерпілого, свідка, письмовими доказами.

З показань потерпілого ОСОБА_2 підсудний підбіг до його доньки, став тягнути її за руку. На його прохання відпустити її не реагував, пхнув ногою в зад. Тоді він взяв дошку. ОСОБА_1, побачивши це, відстав і ззаду кинув в нього камінь, попавши під лопатку, вдарив рукою в обличчя, від удару він впав. Викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила показання потерпілого щодо удару батька каменем.

Наявність у потерпілого ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень без розладу здоровя у вигляді синцю губи, осаднення тулубу підтверджується висновком судово- медичного експерта №248 від 29.07.2010 року.

Аналізуючи досліджені докази суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2 і кваліфікує його дії за ч. 1ст.125 Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання, суд враховує, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше на ґрунті особистих неприязних стосунків вчинив злочин, який класифікується як злочин невеликої тяжкості. Він характеризується позитивно. Офіційно не працює. Свою вину визнав частково.

Обставин, які відповідно до ст.ст.66,67 Кримінального кодексу України помякшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного суд находить за необхідне й достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч.1 мст.125 Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.323,324,327 Кримінально-процесуального кодексу України,

засудив :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5