Ухвала

іменем україни

12 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року щодо нього,

встановила:

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку оскаржуваних судових рішень щодо нього у касаційному порядку у зв'язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються судові рішення, що оскаржуються, вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.

Засуджений вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

У касаційній скарзі не вказано застереження щодо участі в касаційному розгляді.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він в обґрунтування своїх вимог на скасування вказаних судових рішень посилається, у тому числі на невідповідність висновків суду першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження, як на підставу для їх скасування, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.

У мотивувальній частині касаційної скарги засуджений фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їх дали суди першої та апеляційної інстанцій, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Оскаржуючи вказані судові рішення скаржник, в його касаційній скарзі не навів доводів на обґрунтування незаконності вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, а сама касаційна скарга не містить обґрунтування його позиції щодо скасування вказаних судових рішень з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В порушення п. 5 ч. 2 статті 427 КПК України, вимоги ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції зазначені нечітко, оскільки в мотивувальній частині він вказує на відсутність складу злочину, що тягне за собою скасування судових рішень та закриття кримінальної справи відносно нього, при цьому в своїй вимозі просить судові рішення змінити та виправдати його, що не узгоджується зі статтею 436 КПК України.

Згідно з частиною 5 статті 427 КПК України до касаційної скарги додаються належним чином оформлені та засвідчені копії судових рішень, які оскаржуються, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом №173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.

Тобто, копія судового рішення, яка складається з кількох аркушів, повинна бути прошнурована нитками на п'ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Засуджений, в порушення зазначених вимог, до його касаційної скарги не додав копії судового рішення суду першої інстанції.

Відтак, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4