Справа № 556/191/15-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2015 року. Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за ч.1 ст. 263 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 03.02.2015 року, в жовтні 2014 року ОСОБА_4 на сміттєзвалищі, яке знаходиться на території ліквідованого колгоспу ім.. Фрунзе, біля посадки, що в с. Ромейки, Володимирецького району, знайшов предмет за зовнішніми ознаками схожий на обріз гладкоствольної мисливської рушниці. Даний предмет він заніс додому і в подальшому зберігав по місцю проживання , в підсобному приміщенні. Згідно висновку експертизи №26/3-90 від 09.01.2015 року, об`єкт виявлений та вилучений 06.01.2015 р., у ОСОБА_4 є нестандартною вогнепальною зброєю, а саме обрізом, виготовленим з двохствольної гладко ствольної мисливської рушниці заводського виготовлення моделі «ТОЗ Б (БМ)» з номерами: на лівому курку НОМЕР_1 та на правому курку НОМЕР_2 , 16-го калібру, шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 283 мм, та відпилювання приклада до шийки ложі, саморобним способом. Обріз мисливської рушниці придатний для проведення окремих пострілів.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу.
02 лютого 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: ОСОБА_4 призначити покаранняу вигляді позбавлення волі строком на три роки; на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Шкода даним кримінальним правопорушенням не завдана. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що прокурор та ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав, носив, зберігав вогнепальну зброю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, враховуючи при цьому обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Речові докази: обріз знищити.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 02 лютого 2015 року про про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання - три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.
Покласти на засудженого такі обов"язки, згідно ст.76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: обріз знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1