Справа № 667/7760/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження № 667/7760/14-к за скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Сторони кримінального провадження:

скаржник: ОСОБА_3

представник потерпілого: ОСОБА_4

прокурор: ОСОБА_5

слідчий : ОСОБА_6

встановив :

Представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 16 вересня 2014 року звернувся зі скаргою, у якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження постановлену старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 28 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження № 30003784 внесене до ЄРДР 08 липня 2013 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 365 КК України, зазначаючи те що вказана постанова прийнята слідчим з порушенням кримінально процесуального законодавства. Оскільки вказану постанову направлено на адресу потерпілого 03 вересня 2014 року , він її отримав 06 вересня 2014 року, просив суд поновити пропущений строк на звернення до суду з вказаною скаргою.

Потерпілий ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримав подану скаргу і просив суд задовольнити її посилаючись на підстави викладені в ній як що до підстав для скасування оскаржуванного рішення так і щодо обставин поновлення строку на звернення до суду з вказаною скаргою.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволені скарги і просив суд відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю , оскільки оскаржуване рішення прийнято у відповідності до норм діючого кримінально-процесуального законодавства. Вважав що скаржник дотримався строку на звернення до суду зі скаргою.

Слідчий також в судовому засіданні заперечував проти задоволені скарги і просив суд відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю .

Заслухавши сторони кримінального провадження , дослідивши надані ними матеріали , судом встановлено те що: до ЄРДР внесено заяви потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які було об`єднано в одне кримінальне провадження за № 30003784, щодо вчинення проти них кримінального правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 365 КК України.

28 серпня 2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів кримінального провадження , прийнято рішення про закриття кримінального провадження за їх заявами у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 365 КК України відносно працівників РМОП «Беркут» УМВС України в Херсонській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , працівника Білозерського РВ УМВС України в ОСОБА_19 , працівників Голопристанського РВ УМВС ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 , за фактом перевищення службових повноважень в результаті чого ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , а ст.92 КПК України окреслено вичерпне коло осіб на яких покладено обов`язок доказування , до яких віднесено слідчого та прокурора і лише у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення на потерпілого . Доказування , в сенсі положень ст. 92 КПК України , означає що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати , процесуально зафіксувати , перевірити і оцінити докази , обґрунтувати ними наявність або відсутність обставин перерахованих у ст. 91 КПК України . Порядок та форми прийняття процесуальних рішень слідчим або прокурором визначений ч.3-7 ст. 110 КПК України. Якими може бути або постанова або обвинувальний акт.

Пункт 2 ч. 1 ст. 284 КПК України , на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення ,передбачає що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, тобто в діяннях конкретної особи відсутній склад кримінального правопорушення або коли встановлено що діяння яке містить в собі ознаки кримінального правопорушення , дійсно вчинено , але не даною особою , а іншою , або воно не передбачає чи не розцінюється Кримінальним Кодексом як кримінальне правопорушення ( злочин).

Вимогам ч.3 ст. 26 КПК України визначено що об`єктом правозахисної діяльності суду , слідчого судді в межах функції судового контролю є права , свободи й інтереси особи які обмежено , порушено чи може бути порушено у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення або здійсненням кримінального провадження , а також інтереси суспільства та держави . Тобто при розгляді скарг на рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження ,предметом розгляду є процесуальне рішення в цілому , а не окрема його частина прийнята відносно окремої особи .

Положеннями ч.5 ст. 110 КПК України визначено , порядок складання постанови про закриття кримінального провадження , серед яких зазначено , що мотивувальна частина постанови повинна містити зміст обставин які є підставами для прийняття постанови , тобто ті обставини які підлягали доказуванню , в сенсі положень ст. 91 КПК України , та обставини якими ці обставини спростовуються.

Однак , як буквально слідує з оскаржуваного рішення , слідчим під час досудового розслідування було встановлено що , допитано потерпілих , свідків та детально викладено зміст їх показів . Крім того зазначено причини неможливості усунення протиріч в показах , як самих потерпілих, щодо механізму завдання їм тілесних ушкоджень, так і між їх показами та показами свідка ОСОБА_11 . Дано критичну оцінку показам свідків які підтверджували покази потерпілих та з урахуванням посилань на висновки судово-медичних експертиз відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_22 та ОСОБА_8 викладено мотив прийняття постанови про закриття кримінального провадження відносно співробітників «Беркуту» та інших співробітників правоохоронних органів на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України , а саме , оскільки існує часовий розрив у часі між подіями та виявленими тілесними ушкодженнями у потерпілих у зв`язку з чим не можливо встановити причинний зв`язок між подіями про які заявляють потерпілі та тими тілесними ушкодженнями які у них було виявлено.

Також, як слідує з показів потерпілого ОСОБА_3 даних ним під час проведення досудового розслідування , до нього застосовувалось фізичне насильство 07 липня 2013 року співробітниками правоохоронних органів на території відділення міліції селища З.Порт Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області , так само як і до ОСОБА_22 та ОСОБА_8 . Фізичний стан ОСОБА_3 , після спричинення йому тілесних ушкоджень в той же день було зафіксовано в медичній документації лікарняного закладу м. Миколаєва , куди він звернувся за медичною допомогою у зв`язку з погіршенням його стану , де було встановлено діагноз - струс головного мозку . Факт завдання йому тілесних ушкоджень , який сам по собі , з урахуванням положень кримінального законодавства є караним діянням , відображено у висновку судово-медичної експертизи від 09 серпня 2013 рок , відповідно до якої у нього було встановлено численні тілесні ушкодження.

Як слідує з оскаржуваного рішення , відомості до ЄРДР за заявою потерпілих , якими є ОСОБА_3 , ОСОБА_22 та ОСОБА_8 щодо обставин завдання їм тілесних ушкоджень 07 липня 2013 року , було внесено 08 липня 2013 року. Судово-медичні дослідження про які йдеться мова в оскаржуваному рішенні провадились на підставі постанови слідчого , в провадженні якого воно перебувало, значно пізніше.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України , однією з обов`язкових обставин яка підлягає доказуванню, є час вчинення кримінального правопорушення , який повинен бути встановлений слідчим в ході досудового розслідування та перевірений шляхом призначення відповідної експертизи .

Оскільки слідчий в оскаржуваній постанові посилається лише на наявність у ОСОБА_3 , так само як і ОСОБА_22 та ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень та дає критичну оцінку механізму їх завдання , а як слідує з пояснень представника потерпілого ОСОБА_3 , під час судового розгляду скарги , проти чого не заперечував і слідчий в судовому засіданні , під час досудового розслідування провадився слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_3 та призначалась додаткова судово-медична експертиза відповідно до якої перевірявся механізм їх утворення ,однак слідчим не дано належної оцінки вказаним доказам , здобутим під час досудового розгляду , на підставі чого суд приходить до висновку що в ході досудового розслідування не встановлювались та не перевірялись обставини того , чи могли тілесні ушкодження які було встановлено на потерпілих утворитись за обставин на які вони посилались або за інших обставин . А саме, це стосується ОСОБА_23 та ОСОБА_8 . А також , чи могли ті тілесні ушкодження які у них було встановлено утворитись саме в той час про який зазначають всі потерпілі.

Крім того, при перевірці обставин вчинення відносно потерпілих кримінального правопорушення , на які посилаються потерпілі, залишилось по за увагою слідчого кількість тілесних ушкоджень які було встановлено у вказаних осіб . Які відповідно до їх показів повинні бути чисельними , що , як слідує з оскаржуваного рішення , також підтверджували свідки допитані в ході досудового розслідування, які бачили потерпілих через 4 години після вказаних подій , на що також звернув увагу слідчий під час судового розгляду , однак вказаним обставинам також не було дано належної оцінки.

Доводи слідчого на які він посилався під час судового розгляду , щодо неможливості усунення протиріч в показах самих потерпілих щодо обставин завдання їм тілесних ушкоджень , що також було одним із мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження, оскільки на думку слідчого самі потерпілі не могли вказати на обставини вчинення відносно них кримінального правопорушення , також доводить лише ту обставину що, слідчим не об`єктивно проведено перевірку обставин які потребують доказуванню. Оскільки як слідує з самого оскаржуваного рішення , потерпілі , під час вчинення відносно них кримінального правопорушення , перебували у стані алкогольного сп`яніння , який в залежності від його ступеня викликає зниження інтелектуальної та вольової діяльності людини та може викликати зниження пам`яті.

Об`єктивною стороною кримінального правопорушення за ч.2 ст.365 КК України є, перевищення влади або службових повноважень які характеризуються сукупністю таких обов`язкових ознак як діяннями службової особи , які явно виходять за межі наданих їй законом праві та повноважень , наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян , або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб та причинним зв`язком між діяннями та наслідками.

Однак як зазначив слідчий в ході судового розгляду , висновок додаткової судово-медичної експертизи , яким було перевірено доводи потерпілого ОСОБА_3 , щодо механізму завдання йому тілесних ушкоджень не було прийнято ним до уваги , оскільки вони суперечили висновкам первинної судово-медичної експертизи , що також свідчить про необ`єктивність при встановлені обставин які потребують доказуванню.

Також , відповідно до оскаржуваної постанови , кримінальне провадження , , закрито відносно декількох осіб , хоча воно було внесено до ЄРДР за заявою трьох потерпілих, які посилались в свою чергу на різні обставини вчинення відносно них кримінального правопорушення різними особами . Тому не зрозуміло , відсутність якого складу якого злочину та в діях яких саме осіб було встановлено слідчим , про що також було зазначено в ухвалі слідчого судді від 12 серпня 2014 року , якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального правопорушення. Крім того , оскільки відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи , як в даному випадку декількох осіб від кримінальних правопорушень а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду , з тим щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнений до відповідальності в міру своєї вини , і обов`язок щодо виконання вказаного завдання , на стадії досудового розслідування лежить на слідчому та прокурорі , в разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення відносно осіб перелічених в постанові не вказано яке прийнято рішення відносно тих осіб які вчинили вказане кримінальне правопорушення .

Оскільки вказане процесуальне рішення не відповідає вимогам п.п.2,3 ч.5 ст. 110 КПК України, суд вважає що вказана скарга є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

Крім того , суд вважає такими що суперечать нормам діючого кримінально-процесуального законодавства доводи слідчого та прокурора в частині того що , обставини на які посилались ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в своїх заявах щодо вчинення відносно них кримінальних правопорушень , були предметом розгляду суду і рішення на теперішній час не скасовано , оскільки , предмет судового розгляду, при розгляді скарги ОСОБА_24 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи ( постанова суду від 29 березня 2011 року ) , полягав у оцінці наявності законних приводів і достатності підстав та дотриманні порядку порушення кримінальної справи (ст.ст. 94,97,98 КПК України в редакції 1960 року ) , а відповідно до норм діючого кримінально-процесуального законодавства початок досудового розслідування ґрунтується не на якості підстав , а на самому лише факті подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , тобто не змістовному , а формальному аспекті що є різними за своєю суттю . Крім того ч.1 ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора в порядку визначеному положенням глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст.307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 28 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження № 30003784.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1