621/2932/14-к
1-кп/621/29/15
У Х В А Л А
іменем України
19 січня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, що завдало значної шкоди потерпілому, за наступних обставин:
В період з січня по лютий 2011 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи і протиправного збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, розробив план незаконного вилучення та звернення на свою користь майна Південної залізниці, а саме під`їзної залізничної колії "Зміїв-Піщаний кар`єр" станції Зміїв, Державного підприємства "Південна залізниця" відокремленого підрозділу "Ізюмська дистанція колії", розташованого в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, що передбачало для його здійснення залучення сторонніх осіб у якості виконавців його злочинної волі, не обізнаних про його задум і не усвідомлюючих протиправний характер виконання цього плану.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , маючи в своєму користуванні чужу печать ЗАТ НВП "Метенергомаш" виготовив документи від імені цієї юридичної особи про нібито законний демонтаж зазначеної залізничної колії та наймі для здійснення даних робіт осіб. Після чого, в кінці лютого 2011 року, ОСОБА_7 , шляхом обману, видаючи себе за директора цього підприємства, уклав з ОСОБА_8 , який займається законною підприємницькою діяльністю, на виробничому майданчику з відвантаження брухту чорних металів, за адресою: АДРЕСА_2 , договір про продаж йому металевого брухту після демонтажу зазначеної залізничної колії, безпосередньо на місці його розташування, за умови забезпечення виконання демонтажних робіт робітниками і необхідною технікою.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи самостійно і таємно, як для ОСОБА_8 , так і для робітників, уклав з останніми трудові договори від імені директора ЗАТ НВП "Метенергомаш", згідно яких вони були зобов`язані виконати встановлені ним демонтажні роботи, і не присвячуючи нікого з них в свій злочинний план, шляхом обману, залучив їх в якості виконавців його злочинної волі.
Суб`єктивно оцінивши підготовку до скоєння злочину закінченою, ОСОБА_7 вказав цим особам раніше обране їм місце незаконного вилучення майна, визначив час початку та його обернення на свою користь, шляхом демонтажу залізничної колії та рейок, на відрізки металевого брухту і його негайного продажу, а саме 05.03.2011 року.
Проконтролювавши в цей день початок незаконного демонтажу зазначеної залізничної колії, ОСОБА_7 протягом наступних днів по телефону продовжував здійснювати контроль і керівництво виконання його злочинного умислу бригадою найнятих ним для цього робітників. В ході чого, 5, 6, 7, 8 березня 2011 року на під`їзній залізничній колії "Зміїв-Піщаний кар`єр" станції Зміїв, Державного підприємства "Південна залізниця" Відокремленого підрозділу "Ізюмська дистанція колії", за вказівками ОСОБА_7 бригадою найнятих ним для цього робітників було демонтовано і порізано на шматки завдовжки від 4 до 4,5 м 1135,84 погонних метрів рейок Р-65, вартістю 116854,42 грн., з яких станом на 08.03.2011 року 302,66 погонних метрів були поміщені на автомобілі для подальшого перевезення, а 833,18 погонних метрів рейок були підготовлені для цього.
Однак, 08.03.2011 року до моменту продажу ОСОБА_7 металевого брухту, отриманого від демонтажу залізничної колії, тобто до моменту обернення ним на свою користь і здійснення всіх дій, які він, згідно розробленого ним плану, вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, незалежних від його волі, внаслідок втручання працівників правоохоронних органів та державного підприємства "Південна залізниця" Відокремленого підрозділу "Ізюмська дистанція колії", котрі зупинили демонтаж колії та продаж металобрухту, подальша злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_7 Державному підприємству "Південна залізниця" Відокремленому підрозділу "Ізюмська дистанція колії" було завдано матеріальну шкоду на суму 116854,42 грн., що є значним збитком, оскільки перевищує суму 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за наступних обставин:
08.04.2014 року близько 13:30 години в м. Лозова Харківської області ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину "Мобільний мир +" по вул. Володарського повторно таємно викрав зі столу прилавку належні продавцю ОСОБА_9 два мобільні телефони: "LG модель Е612 Optimus L5", вартістю 480 грн., та "Samsung С 3322", який був несправним та не має цінності для власника, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 480 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Ухвалою судді Зміївського районного суду від 27.10.2014 року зазначені кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 були об`єднані в одне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Підозрюваний ОСОБА_7 повторно в судове засідання не з`явився, ухвала про привід підозрюваного залишилася не виконаною через його відсутність за вказаною в обвинувальному акті адресою.
У зв`язку з цим, прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вважали необхідним оголосити розшук підозрюваного.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримала думку прокурорів.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти думки прокурорів щодо необхідності оголошення розшуку підозрюваного, вважаючи, що органом досудового розслідування належним чином не встановлено дійсне місце проживання підозрюваного.
Водночас, захисник заявила про наявність підстав для повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України з тих підстав, що обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України викладений неконкретно, реєстр матеріалів досудового розслідування є неповним, оскільки не містить відомостей про адреси свідків.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта не пізніше п`яти днів з дня його надходження суду належить вирішити питання призначення підготовчого судового засідання, в яке викликаються учасники судового провадження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України викладено не чітко та суперечливо.
Так, дії ОСОБА_7 кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, проте зі змісту обвинувачення не вбачається, які дії ОСОБА_7 вчинив таємно, і навпаки, вказується, що він діяв шляхом обману.
Виклад обвинувачення містить посилання на використання підозрюваним печатки юридичної особи, а також підроблених господарських та трудових договорів, однак реквізитів юридичної особи та договорів не зазначено, не вказано, чи існує підприємство ЗАТ НВП "Метенергомаш", від імені якого діяв ОСОБА_7 , не зазначено походження у ОСОБА_7 печатки цього підприємства.
Не зазначено місце, де ОСОБА_7 з використанням печатки вказаного підприємства, діючи від його імені, укладав господарські та трудові договори, не зазначена форма укладання трудових договорів, що є необхідним для належної оцінки дій осіб, що безпосередньо здійснювали демонтаж залізничної колії.
Не надана кваліфікація дій ОСОБА_7 щодо набуття та використання печатки ЗАТ НВП "Метенергомаш", а також щодо укладання підроблених господарських та трудових договорів.
Обвинувачення не містить відомостей про осіб, які безпосередньо здійснювали роботи щодо демонтажу залізничної колії.
Не зазначено, хто безпосередньо на місці керував демонтажем залізничної колії, з ким тримав телефонний зв`язок ОСОБА_7 з метою керівництва вчиненням злочину.
Не зазначено, які саме автомобілі, та під чиїм керуванням, використовувалися для перевезення викраденого майна.
Не зазначено обставини виявлення злочину, не вказано, хто і в який час помітив протиправний демонтаж рейок, чи пред`являлися з цього питання претензії до осіб, які здійснювали демонтаж. Зазначені обставини мають значення для можливої кваліфікації дій, як замах на відкрите викрадення чужого майна.
Крім того, зі змісту постанови Зміївського районного суду Харківської області від 14.08.2013 року вбачається, що справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України було повернуто прокурору на додаткове розслідування через неповноту відомостей щодо фактичного місця знаходження обвинуваченого.
Та обставина, що ОСОБА_7 не отримував за вказаною в обвинувальному акті адресою повісток, вказує на неналежне виконання органом досудового розслідування вказівок суду, наданих при направленні справи на додаткове розслідування, а також на невжиття органом досудового розслідування належних заходів, передбачених ст. 131 КПК України, щодо забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, суду належить прийняти рішення, яким повернути прокурору обвинувальний акт, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Оскільки інтереси підозрюваного ОСОБА_7 захищаються захисником за призначенням ОСОБА_6 , відсутність ОСОБА_7 в судовому засіданні за умови, що неможливо здійснити його привід, не перешкоджає поверненню обвинувального акта прокурору за його відсутністю.
Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України був затверджений прокурором Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, яка на даний час реорганізована, тому обвинувальний акт належить повернути прокурору Харківської області.
Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд
Повернути прокурору Харківської області обвинувальні акти, об`єднані в одне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України через невідповідність обвинувального акта за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України вимогам ст. 291 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: