Справа №482/2068/14-к 08.04.2015 08.04.2015 08.04.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/214/15 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 квітня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 :
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 :
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить вирок в частині покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудженими кожного за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.10.2014 р., яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, виконувати самостійно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить пом`якшити призначене покарання, застосувавши положення ст.69 КК України.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання кожному у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.10.2014 р., більш суворим за цим вироком, і остаточно призначено кожному до відбуття - 4 роки позбавлення волі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає, що вирок у частині призначення покарання підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.
Посилається на п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого, якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, покарання призначене обвинуваченим за цим вироком та вироком від 08.10.2014 р., на підставі ч.4 ст.70 КК України підлягає самостійному виконанню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Зазначає про своє захворювання на туберкульоз.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
23 вересня 2014 року, близько 23 години, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна, перелізли через калитку на територію дачної ділянки АДРЕСА_4 , а далі за допомогою металевої шинки відчинили замок вхідних дверей будинку, до якого проникли та таємно викрали звідти: ручну дриль, вартістю 170 грн, ударну дриль «Пауер Плюс», вартістю 450 грн, кутову шліфувальну машинку, вартістю 290 грн, тиски, вартістю 480 грн, набір гайкових ключів, вартістю 150 грн, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1540 грн.
В кінці третьої декади вересня 2014 року, близько 23 години, вони ж, діючи за попередньою змовою, увійшли через вхідну незачинену калитку на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де через незачинені вхідні двері проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали: 400 грам вершкового масла, вартістю 28 грн, 2 курячі тушки, вартістю 160 грн, 1,5 кг. свинячої печінки, вартістю 60 грн, 1 кг. гречаної крупи, вартістю 9 грн, 1 кг. рису, вартістю 12 грн; 1 кг. пшеничної крупи, вартістю 4,80 грн, 2 кг. ячнєвої крупи, вартістю 10 грн, 2 кг. перлової крупи, вартістю 10 грн, 1,5 кг. цукру, вартістю 12,75 грн, набір мила «Шанді», вартістю 12,50 грн, шампунь «Нейчірелз», вартістю 19 грн, три рулони туалетного паперу, вартістю 7,50 грн, дві банки миючого засобу «Гала», вартістю 17,60 грн, тюбик зубної пасти «Колгейт», вартістю 12 грн, а вийшовши у двір, з мотузки для білизни викрали дорожню сумку, вартістю 25 грн, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 400,15 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги та його думку про незгоду із скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , думку захисника на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_6 та про згоду з доводами прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши довідку про стан здоровя ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, обговоривши доводи скарг, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , кваліфікація ними скоєного, вид призначеного їм покарання, апелянтами не оспорюються, внаслідок чого, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Оскаржуваним вироком обвинувачених засуджено за крадіжки, вчинені 28 вересня та на при кінці 3-ї декади вересня 2014 року.
Також, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 мають незняту та непогашену судимість за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 8 жовтня 2014 року, яким їх обох засуджено за ч.ч.2,3 ст.185 КК України кожного на 3 роки позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Таким чином, злочини за чинним кримінальним провадженням вчинені ними до постановлення вироку від 08.10.2014 р.
За такого, районний суд при призначенні покарання мав керуватись роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Разом з тим, як вбачається з резолютивної частини вироку, що оскаржується прокурором, районним судом ці вимоги до покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не застосовані, тому як воно призначене за ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є неприпустимим, оскільки від відбування покарання за вироком від 08.10.2014 р. засуджені були звільнені на підставі ст.75 КК України, і отже цей вирок має виконуватись самостійно.
З урахуванням викладеного, доводи прокурора про неправильне застосування судом покарання за сукупністю злочинів є слушними.
Тому вирок у цій частині слід змінити для приведення покарання у відповідність до правил його призначення за сукупністю злочинів (ч.4 ст.70 КК України).
Що стосується розміру покарання за ч.3 ст.185 КК України, який оспорюється ОСОБА_6 , то суд при призначені покарання врахував: ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (тяжкий злочин), обставини, за яких вчинено злочини, данні про особу обвинуваченого - посередню характеристику за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Внаслідок чого, дійшов висновку про необхідність обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, тобто ближче до нижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від нижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного.
Разом з тим, у чинному кримінальному провадженні, встановлено лише одну пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття ОСОБА_6 .
Ні районним судом, ні судом апеляційної інстанції інших обставин, які б пом`якшували його покарання, не виявлено.
Захворювання на туберкульоз (ВДТБ верхньої долі правої легені (інфільтрований)), на яке посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, не є обставиною у сенсі положень ч.ч.1,2 ст.66 КК України, тому не може враховуватись, як підстава для застосування ст.69 КК України.
За такого, доводи апелянта про пом`якшення покарання, шляхом призначення його нижче від нижчої межі санкції кримінального закону, слід визнати не прийнятними.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.
Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2015 року у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у частині покарання змінити.
Вважати ОСОБА_12 і ОСОБА_7 засудженими за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі кожного.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 8 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_6 і ОСОБА_7 засуджені кожний за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України, виконувати самостійно.
В іншій частині зазначений вирок районного суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий
Судді: