Справа № 188/564/15-к
Провадження № 1-кп/188/93/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000051 від 01.02.2015 р. відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області , громадянин України , освіта середня , працює водієм СФГ " Едельвейс" , проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий ,

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

01.02.2015 р. , близько 12.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Космічна при в"їзді в с. Бажани Петропавлівського району Дніпропетровської області зі сторони автомобільної дороги Київ-Луганськ-Ізварино , під час сварки з ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин , умисно , із силою наніс ОСОБА_4 не менше трьох ударів в ліву половину обличчя , від чого останній впав . Після чого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 ще не менше одного удару ногою по лівій половині грудної клітки ззаду .

Таким чином , потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді : саден на шкіряних покровах обличчя ліворуч , забій м"яких тканин лівої половини грудної клітки , які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив , що дійсно 01.02.2015 р. у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 , даний конфлікт переріс у бійку. Він завдав потерпілому ударів у обличчя та в грудну клітку. Вважає , що причиною конфлікту була неправомірна поведінка потерпілого і який ще й перебував у стані алкогольного сп"яніння.

У скоєному щиро розкаюється . Просить суд призначити покарання не пов"язане з позбавленням волі .

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив , що з обвинуваченим він перебуває у далеких родинних стосунках . Проживає з ним майже по сусідству. Між ними виник конфлікт на побутовому рівні. Все відбулося 01.02.2015 р. близько 12.30 год. Він проводжав на автобус свою матір і біля автобусної зупинки його зустріли сини обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Почали йому погрожувати , хапали та утримували за верхній одяг. Нанесли декілька ударів ( не менше 10 ) в різні частини тулуба та голови. Потім до бійки підключився обвинувачений та наніс три сильних удари в обличчя та один удар у грудну клітину. Після бійки він повідомив про пригоду у райвідділ міліції , а потім поїхав в м. Павлоград у 4 міську лікарню. Де йому надали першу медичну допомогу.

Він не відмовляється від обвинувачення. Вважає , що обвинувачений повинен понести покарання відповідно до Закону і він погоджується з покаранням у виді штрафу , як того вимагає прокурор в судових дебатах. Питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди він вирішить після набрання вироку законної сили , тобто в порядку цивільного судочинства.

Після допиту обвинуваченого , суд дійшов висновку , що його показання є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення , добровільності та істинності його позиції .

За згодою учасників судового провадження , суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються , роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку . Суд ухвалив провести часткове дослідження доказів.

Судом досліджувалися такі докази :

висновок СМЕ № 27 від 10.02.2015р.. Даний документом підтверджується факт спричинення тілесних ушкоджень , які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 20-21 ) ;

протокол проведення слідчого експерименту , під час проведення якого обвинувачений на місця показав та розповів про обставини вчинення побиття потерпілого та спричинення йому тілесних ушкоджень . ( а.с.48-50 ) .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення йому відповідного покарання.

Органи досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікували вірно за ч.1 ст. 125 КК України , тобто умисне легке тілесне ушкодження , вчинене ОСОБА_5 .

Визначаючи вид та міру покарання , суд бере до уваги , що обвинуваченим скоєно злочин невеликої тяжкості . Вивчаючи особу обвинувачено встановлено , що він раніше не судимий . За місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога не перебуває .

Обставинами , що пом`якшують покарання є - щире каяття обвинуваченого , сприяння розкриттю злочину .

Обставин , що обтяжують покарання суд у справі не вбачає.

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винного , суд вважає , що обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести покарання у виді штрафу у межах санкції інкримінованого злочину.. Підстав для застосування до підсудного норм ст.. 69 КК України немає. Також суд не знаходить достатніх підстав і для застосування інших видів покарання. Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого.

По справ цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні . Речові докази не вилучалися . Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не обирався .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 850 грн. , стягнувши вказану суму в дохід держави .

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1