Справа № 646/1645/14-к
№ провадження 1-кп/646/246/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретарів - Шеховцової Н.В.,
Бучакчийської К.В.,

за участі прокурорів - Набоки І.О.,
Біленського А.К.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження №0000309 від 26.01.2013р.
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Харкова, громадянина України,
розлученого, не працюючого, який
зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 15 листопада 1999 року Фрунзенським
районним судом м. Харкова за ст.17 ч.3 ст.
140 КК України до двох років позбавлення
волі з конфіскацією майна;

- 20 вересня 2005 року Київським районним
судом м. Харкова за ст..198, ч.1 ст. 309 КК
України до трьох років позбавлення
волі;

- 25 грудня 2008 року Фрунзенським
районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2
ст.309, ч.2 ст. 307 КК України до чотирьох
років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна,
постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 7 червня
2011 року звільненого
умовно-достроково на не відбутий строк
3 місяця 10 днів;

- 15 листопада 2012 року Фрунзенським
районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307 КК
України до 2 років 1 місяця позбавлення
волі з конфіскацією всього належного
йому майна, звільненого 21.10.2013 року по
відбуттю строку покарання,

- 07 травня 2014 року Фрунзенським
районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК
України до 2 років позбавлення волі, на
підставі ст..75 КК України звільнений
від відбування покарання з іспитовим
строком 1 рік;

за обвинуваченням у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив :

На початку травня 2007 року, точна дата,
час та місце під час досудового
розслідування не встановлено, у ОСОБА_1,
який на той час не працював та не мав
доходів, вкладів, нерухомого майна,
виник умисел, направлений на
заволодіння чужим майном шляхом
обману, а саме, звернутися до ПАТ КБ
«ПриватБанк», що розташований у
м.харкові, Червоношкільна набережна, 18,
- для отримання кредиту, не маючи наміру
на його повернення. Реалізуючи
вказаний умисел, 10.05.2007р., точного часу
під час досудового розслідування не
встановлено, ОСОБА_1 звернувся до
кредитного експерта ПАТ КБ
«ПриватБанк» з метою оформлення
кредиту за програмою
«Експрес-розстрочка», написав заяву
про отримання кредиту, надав
ксерокопію паспорту. На підставі заяви
позичальника №HAXRRX14030191, ПАТ КБ
«ПриватБанк видав ОСОБА_1 кредит у сумі
9150,00 гривень строком на 24 місяці (з
10.05.2007р. по 07.09.2009р. включно).

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав
свою винуватість в інкримінованому
йому злочині, підтвердив фактичні
обставини, викладені у обвинувальному
акті, пояснивши, що у травні 2007 року він
отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у
сумі 9150 грн. строком на 2 роки, але
наміру на повернення банку кредитних
коштів він не мав. Отримані у банку
кредитні кошти він витратив на власні
потреби. В судовому засіданні
обвинувачений щиро розкаявся у
вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин суд розглянув справу
відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК
України, тобто без дослідження доказів
щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються. Судом встановлено, що
учасники судового провадження
правильно розуміють зміст цих
обставин, не наполягають на
дослідженні інших доказів у справі, у
суду немає сумніву в добросовісності
та щирості позиції учасників судового
розгляду. Судом роз'яснені учасникам
судового провадження слідки розгляду
даної кримінальної справи в порядку,
передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а
саме що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що, винуватість
обвинуваченого у вчиненні злочину,
інкримінованого йому органом
досудового розслідування, в ході
судового слідства доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України,
тобто заволодіння чужим майном шляхом
обману (шахрайство). Згідно зі ст.12 КК
України цей злочин відноситься до
злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого
встановлено, що він раніше
неодноразово судимий, останній раз - 07
травня 2014 року Фрунзенським районним
судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України
до 2 років позбавлення волі, на підставі
ст..75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим
строком 1 рік, неодружений, не працює, за
місцем відбування покарання у
Харківській ВК (№43) характеризується
посередньо, на обліках у
лікаря-нарколога та лікаря-психіатра
не перебуває (а.с.50-56, 62-63, 67, 74-83
матеріали к.п. а.с34-45).

У судовому засіданні обвинувачений
заявив клопотання про звільнення
обвинуваченого від кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.190 КК України
у зв'язку з закінченням строків
давності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КК України, якщо
під час здійснення судового
провадження щодо провадження, яке
надійшло до суду з обвинувальним актом,
сторона кримінального провадження
звернеться до суду з клопотанням про
звільнення від кримінальної
відповідальності обвинуваченого, суд
має невідкладно розглянути таке
клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не
заперечував проти клопотання
захисника, посилаючись на його
обґрунтованість.

Вислухавши доводи клопотання
захисника, думку прокурора та
обвинуваченого, перевіривши матеріали
справи, суд приходить до таких
висновків.

Пунктом 1 частини 1 статті 49 КК України,
особа звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо з дня вчинення
нею злочину і до дня набрання вироком
законної сили минув строк три роки, у
разі вчинення злочину невеликої
тяжкості, за який передбачене
покарання у виді обмеження або
позбавлення волі.

ОСОБА_1 інкримінується скоєння злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України, яке
відповідно до ст.12 КК України є
злочином невеликої тяжкості.

Найбільш суворе покарання передбачене
частиною 1 статті 190 КК України
передбачене у вигляді обмеженням волі
на строк до трьох років.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України
строк давності щодо злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
становить три роки.

Згідно вироку Фрунзенського районного
суду м.Харкова від 25.12.2008р., після
вчинення 10.05.2007р. ОСОБА_1 злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України, він
знову 09.09.2007р. вчинив злочин,
передбачений ч.2 ст.309 КК України, а
13.09.2007р. та 14.09.2007р. - злочини,
передбачені ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК
України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин,
передбачений ч.2 ст.309 КК України, є
злочином середньої тяжкості, а злочин,
передбачений ч.2 ст.307 КК України, -
тяжким (у тому числі в редакції закону,
яка діяла на час їх вчинення
обвинуваченим у вересні 2007 року).

За правилами ч.3 ст.49 КК України перебіг
давності притягнення ОСОБА_1 до
кримінальної відповідальності за
злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК
України, який був ним вчинений 10.05.2007р.,
перервався вчиненням вищевказаних
злочинів.

Тому обчислення давності у даному
випадку щодо злочину, передбаченого ч.1
ст.190 КК України, починається з дня
вчинення нового злочину, тобто з
14.09.2007р.

Таким чином, у даному випадку строк
давності закінчився 14.09.2010р.

За таких обставин кримінальне
провадження відносно ОСОБА_1 підлягає
закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК
України у зв'язку із закінченням
строків давності, передбачених ст. 49 КК
України.

Судом роз'яснені сторонам
кримінального провадження правові
наслідки закриття кримінального
провадження згідно зі ст.49 КК України,
тобто у зв'язку з закінченням строку
давності, що є нереабілітуючою
обставиною.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання
обвинуваченого ОСОБА_1

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.190 КК
України.

Кримінальне провадження №0000309
від 26.01.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_1
за ч.1 ст.190 КК України - закрити в
зв'язку із закінченням строків
давності.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
протягом семи днів з дня її оголошення
через Червонозаводський районний суд
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя
І.С.Блага