Справа № 461/5699/15-к
Провадження № 1-кс/461/3157/15
05.06.2015 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу на постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2015р. про відмову в задоволенні клопотання,
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого, на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2015 року в СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області надійшло клопотання ОСОБА_3 , у якому він просить визнати його та доньку потерпілим.
Постановою слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2015р. в задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки в ході досудового розслідування не здобуто жодних доказів, які б вказувала на об`єктивні дані про заподіяння шкоди ОСОБА_3 .
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Скаржником не подано достатніх та належних доказів, які б підтверджували факт завдання останньому шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 364 КК України, а саме правопорушенням у сфері службової та професійної діяльності зловживанням владою або службовим становищем.
З огляду на наведене, приходжу до переконання про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, так як така винесена з урахуванням та на підставі наявних доказів та з дотриманням встановленого порядку, в межах наданих слідчому повноважень.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 318-380 КПК України, слідчий суддя -
у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2015р. про відмову в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1