Справа № 441/327/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/441/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове Закарпатської області, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, громадянина України, інваліда 2 групи, непрацюючого, неодруженого, утриманців немає, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07 червня 1991 року Новомиргородським райсудом Кіровоградської обл. за ч.ч. 2, 3 ст.140 КК України (в ред.1960 р.) до 3 років позб.волі; 14 листопада 1996 року Дніпровським райсудом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі; 11 квітня 2002 року Томаковським райсудом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 15 травня 2008 року Верхньодніпровським райсудом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 28 серпня 2008 року Здолбунівським райсудом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 31 березня 2010 року Лановецьким райсудом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 21 листопада 2012 року Красноградським райсудом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 06 грудня 2013 року Криничанським райсудом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 міс. позбавлення волі; 08 серпня 2014 року звільненого від покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 20 січня 2015 р. о 14 год. з корисливих мотивів, направлених на вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, під приводом влаштування своїх дітей у школу, проник в приміщення Великолюбінської загальноосвітньої школи I-III ступенів, що по АДРЕСА_2 , де з лаборантського кабінету, розташованого на другому поверсі, повторно, таємно викрав гроші в сумі 532 грн., що знаходились в гаманці належному ОСОБА_9 .

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з призначеним вироком суду покаранням. Зазначає, що свою вину визнав повністю, що він інвалід II групи та просить вирок суду змінити, застосувати до нього ст. 69 КК України, та зменшити призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора щодо залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається із матеріалів кримінальної справи суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим злочину. Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтується на зібраних по справі доказах, через що такі досліджувалися в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і ніким з учасників процесу не оскаржуються, та яким суд дав належну оцінку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення (крадіжка) чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення особи.

Та, призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який характеризується негативно, його матеріальний стан, стан здоров`я, його минуле, до обставин, які пом`якшують покарання суд відніс відсутність цивільного позову, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого рецидив злочину, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 вперто не бажає стати на шлях виправлення, на думку колегії суддів, обгрунтовано, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначив покарання, пов`язане з позбавленням волі.

При цьому, колегія суддів вважає, що підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якої міри покарання, з огляду на відсутність у справі обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, немає, а обране обвинуваченому покарання є необхідним і буде цілком достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому відмовляє обвинуваченому ОСОБА_7 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Городоцького районного суду Львівської області від 19 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Суддя: