Справа № 559/2982/13-к
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

"20" вересня 2013 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя Юзьвяк Б. Г.

при секретарі Свирида М.І.

за участю прокурора Суржука С.Є.

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_1

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_2, погоджене з Старшим прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваної

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, не судимої, не одруженої, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_4

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обґрунтовується наступними доводами. В провадженні СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за фактами збуту наркотичних засобів, що зареєстровані і внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000735 від 23 липня 2013 року.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.307 КК України.

17 вересня 2013 року: ОСОБА_4 оголошено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут наркотичних засобів, діючи всупереч ст.ст. 6, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори та ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними, незаконно придбала особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та почала зберігати його з метою збуту по місцю свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на протязі вересня 2013 року.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на збут наркотичних засобів, ОСОБА_4, 17 вересня 2013 року, близько 8 години, маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, діючи всупереч ст.ст. 6, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори та ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними, за місцем свого проживання, а саме на території подвіря житлового будинку №12/12, що по вулиці Спортивна м.Дубно Рівненської області, незаконно збула за гроші в сумі 100 гривень біля 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого ОСОБА_5, яка діяла у відповідності до ст. 5 Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними від 15 лютого 1995 року.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України. Дії кваліфікуються як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо-небезпечного наркотичного засобу. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями допитаних свідків, тобто осіб, які були залучені як поняті до проведення контрольованої закупки наркотичного засобу та обшуку, показаннями особи залученої як покупець, що була допитана у якості свідка під легендованим імям ОСОБА_5, результатом проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в ході якого було виявлено і вилучено виділену для оперативних закупівель грошову купюру та зафіксовано наявність на ній хімічного розчину, сліди якого були виявлені крім купюри ще й на долонях рук ОСОБА_4, результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновком експертизи наркотичних засобів №690 від 18.09.2013 року та речовим доказом яким є вилучений в результаті проведення оперативної закупки шприц із наркотичним засобом - опієм ацетильованим.

Крім цього в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_4 06.02.1996 року була засуджена Дубенським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.229-6 КК України (редакція 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки та на підставі ст.45 КК України була звільнена від відбування визначеного їй покарання із встановленням іспитового строку. Після відбування визначеного їй покарання ОСОБА_4 знову, 26.11.1997 року була засуджена Дубенським міським судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.229-1 КК України (редакція 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.46-1 КК України була звільнена від відбування визначеного їй покарання із відстрочкою на 2 роки та сплатою визначеного їй штрафу. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4, 13.06.2005 року була втретє засуджена Дубенським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців та на підставі ст.75 КК України була звільнена від відбування визначеного їй покарання із встановленням іспитового строку 2 роки.

Крім того, ОСОБА_4 продовжила свою злочинну діяльність і 23.03.2010 року була засуджена Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.75,76 КК України була звільнена від відбування визначеного їй покарання із встановленням іспитового строку 1 рік і 6 місяців. Не зважаючи на те, що вже чотири рази була притягнута до кримінальної відповідальності та постійно отримуючи лише умовний термін покарання за зберігання та збути наркотичних засобів, ОСОБА_4 на шлях виправлення не стала, належних їй висновків не зробила і знову у 2013 році вчинила злочин повязаний із незаконним обігом наркотичних засобів у вчинення якого вона підозрюється. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_4, продовжує свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства.

ОСОБА_4 не одружена, не працююча, проживає за вищевказаною адресою, де вчиняла інкримінований їй злочин, із дітьми, окремі з яких є ще неповнолітні, а двоє з яких вже перебувають на обліку як особи, які вживають наркотичні засоби, вживаючи їх не медичним шляхом, що дає формальні підстави вважати, що ОСОБА_4 своїми діями схиляє оточуючих їй осіб до вживання різного роду і виду наркотичних засобів, частина яких була виявлена і вилучена працівниками міліції в ході обшуку її житла та іншого володіння. Аналізуючи обрану лінію поведінки, спосіб життя і факт наявності розбіжностей у показаннях ОСОБА_4 із показаннями інших допитаних у кримінальному провадженні осіб та суперечностей із здобутими обєктивними даними, є підстави вважати, що ОСОБА_4 вчиняє спроби ухилятись від передбаченого їй покарання і тим самим перешкоджатиме встановленню істини у справі. Відсутність у слідства даних про місце та час виготовлення чи придбання вилученої в результаті закупки у ОСОБА_4 наркотичного засобу і факт перебування її на волі, дасть їй можливість приховати вказані дані, вчинити інші дії направлені на приховування місця знаходження сировини з якої виготовлялися придбані у неї наркотичні засоби чи осіб, які допомагали їй в організації та скоєнні інкриміновано їй злочину або ж схилити свідків до зміни показань, що може в подальшому негативно вплинути на хід і результати досудового розслідування. Обрання ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваної бо у даному випадку, на думку слідчого, їй будуть створені умови і надана можливість знову за місцем свого проживання, що є місцем вчинення ряду попередніх злочинів, продовжити свою злочинну діяльність.

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до десяти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що вона, з метою уникнення передбаченого їй покарання може, шляхом залишення місця свого проживання, ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати свою злочинну діяльність, тому, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою бо жоден із більш мяких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам.

У зв'язку із цим і звернувся до суду із відповідним клопотанням.

Прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, та просив його задоволити. Пояснив, що хоча ОСОБА_4 рахується особою несудимою, вона раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов'язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. При розслідування справи необхідно провести ряд слідчих дій як стосовно самої підозрюваної, так і членів її сім'ї, що проживають за міцем збуту наркотичних засобів. При тих непослідовних показаннях які дає ОСОБА_4, прослідковується її намагання уникнути відповідальності, та схилити членів сім'ї до вигідних їй показів, а тому на думку прокурора є необхідність у обмеженні спілкування підозрюваної з членами родини. Тому навіть такий запобіжний захід як домашній арешт не дозволить запобігти такому ризику як перешкоджання слідству у встановленні істини у справі.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що не визнає своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення. Звідки взялись за місцем її проживання наркотичні засоби не може пояснити.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 дуже хвора і вона не зможе перебувати зі своїм станом здоров'я під вартою. Крім того у ОСОБА_4В, є двоє непонолітніх дітей, які потербують догляду, а діти що вже понолітні не зоб'овязані здійснювати таких догляд, бо не призначені опікунами дітей. Тому захисник просить обрати такий запобіжний захід як домашній арешт.

Вислухавши пояснення підозрюваної ОСОБА_4, доводи Старшого прокурора Суржука С.Є., пояснення захисника підозрюваної, адвоката ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення санкція за вчинення якого передбачає покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що підозрювана може вчинити продовжувати свою злочинну діяльність, може переховуватись від слідства, вчиняє спроби ухилятись від передбаченого їй покарання даючи недостовірні покази, може вливати на свідків і схиляти їх до дачі неправдивих показань, окрім того, перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_4 буде мати можливість знищити, сховати докази, що мають істотне значення для справи і ще не виявлені слідством.

Крім того, слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, те що підозрювана, ОСОБА_4 не одружена, не працююча, проживає за вищевказаною адресою, де вчиняла інкримінований їй злочин, із дітьми, окремі з яких є ще неповнолітні, а двоє з яких вже перебувають на обліку як особи, які вживають наркотичні засоби, вживаючи їх не медичним шляхом, що дає формальні підстави вважати, що ОСОБА_4 своїми діями схиляє оточуючих їй осіб до вживання різного роду і виду наркотичних засобів, частина яких була виявлена і вилучена працівниками міліції в ході обшуку її житла та іншого володіння.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення є обґрунтованою, а такі ризики що наведені слідчим, як здатність продовження злочинної діяльності, можливість переховуватись від слідства, впливати на свідків, можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні - доведені.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 як тримання під вартою.

Крім того суд погоджується з доводами прокурора щодо того, що при тих непослідовних показаннях які дає ОСОБА_4, прослідковується її намагання уникнути відповідальності, та схилити членів сім'ї до вигідних їй показів, а тому є необхідність у обмеженні спілкування підозрюваної з членами родини. Тому навіть такий запобіжний захід як домашній арешт не дозволить запобігти такому ризику як перешкоджання слідству у встановленні істини у справі.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлянні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов'язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов'язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на те що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, визначаю розмір застави в п'ятдетят розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_2, погоджене з Старшим прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, не судимої, не одруженої, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_4 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Встановити розмір застави в розмірі п'ятдетят розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, та начальнику СІ № 24 м.Рівне.

Копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її проголошення.

Дата закінчення дії ухвали 16 листопада 2013 року в 16 годин 00 хвилин.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов'язки:

1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою;

2. Не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований (вул. Спортивна, 12/12, м.Дубно, Рівненської області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання та роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя:

"20"вересня 2013 року ухвалу мені вручено.

Порядок та строк оскарження ухвали мені роз'яснено _____________ ОСОБА_4