АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/64/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю - прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

його захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2014 року ,-
в с т а н о в и л а :

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді заступника голови фонду житлового будівництва на селі, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді двухсот годин громадських робіт.
Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовільнено частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_9 п`ять тисяч гривень завданої потерпілому моральної шкоди.
Суд довів до відома прокурора Тернопільської області для вжиття заходів реагування про виявлені судом порушення вимог кримінального процесуального законодавства, допущені з боку старшого прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_10 та слідчого СВ ТМВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_11 ..

Згідно вироку суду, 05 квітня 2014 року близько 14.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 , умисно наніс останньому три удари кулаком руки в обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 крововилив у слизову оболонку правої щоки і садно слизової оболонки верхньої губи, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційних скаргах:
- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 просить вищезазначений вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження, а в задоволені цивільного позову відмовити. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, оскільки суд не дав належної оцінки доказам та безпідставно взяв до уваги покази свідків у справі, які знаходяться в залежності від потерпілого. Також судом не дано оцінки тій обставині, що у момент конфлікту потерпілий мав зброю. Вважає, що обвинувачений правомірно вдався до необхідної оборони, не маючи при цьому умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.
- обвинувачений ОСОБА_7 з аналогічних мотивів, викладених у апеляційній скарзі захисника також просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, а також відмовити у задоволенні цивільного позову.
- потерпілий ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, просить вирок суду скасувати, через невірну кваліфікацію дій обвинуваченого, які належало кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України. Крім того, просить вищезазначений вирок суду скасувати й в частині невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в частині цивільного позову. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України найсуворіше покарання та стягнути з обвинуваченого на його користь 30000 грн. моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 наносив йому тілесні ушкодження не лише умисно, а й безпричинно, з хуліганських спонукань, порушуючи громадський порядок, так як це відбувалося у присутності інших осіб. Зброю він витягнув з автомобіля з метою захисту від нападу ОСОБА_7 , оскільки є інвалідом і не міг іншим чином себе захистити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляції та просять їх задовольнити, а у задоволенні апеляції потерпілого відмовити; потерпілого, який вважає апеляції обвинуваченого та його захисника необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні та задовольнити його апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляції обвинуваченого, захисника та потерпілими такими, що не підлягають до задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у чиненні ним інкримінованого правопорушення та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
При цьому посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він наніс один удар потерпілому ОСОБА_9 з метою захисту, оскільки той тримав у руках зброю, а посилання потерпілого ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_12 наносив йому удари безпричинно з хуліганських спонукань, колегія суддів оцінює критично, так як вони спростовуються наступним.
Так, допитаний обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 05 квітня 2014 року на замовлення ОСОБА_9 майстри ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є свідками у справі, виконували ремонтні роботи у квартирі ОСОБА_9 та, піднімаючи на тросах по зовнішній стіні будинку будівельні матеріали на дев`ятий поверх у квартиру останнього, декілька разів зачіпили підвіконня з квартири ОСОБА_7 , на що той з балкону зробив їм зауваження. Не зважаючи на це ні майстри, ні ОСОБА_9 не припинили свої дії та продовжували піднімати будматеріали. ОСОБА_9 та майстер ОСОБА_13 в цей час знаходилися у дворі даного будинку. Тоді, з метою з`ясування таких дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вийшов у двір продовжити з`ясування обставин, що склалися і тоді останній наніс удари потерпілому.
Такі покази обвинуваченого про обставини, які передували нанесенню потерпілому ударів не заперечив і потерпілий ОСОБА_9 , а також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ..
Зважаючи на це, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку обвинувачений міг уникнути виниклого конфлікту, а не продовжувати його вийшовши на вулицю до потерпілого, а отже й не було необхідності у застосуванні необхідної оборони.
Також враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, а не за ч.2 ст.296 КК України, оскільки удари потерпілому ОСОБА_7 наніс не безпричинно, а внаслідок виниклого між ними словесного конфлікту під час з`ясування стосунків.
Твердження обвинуваченого про те, що удари потерпілому він наніс з метою захисту, так як останній тримав у руках зброю, колегія суддів вважає надуманими, які дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності, які не підтверджуються жодним доказом у справі та спростовуються показами потерпілого та свідків, які пояснили, що пістолет ОСОБА_9 витягнув з свого автомобіля вже після того, як обвинувачений наніс йому удари. Саму ж зброю потерпілий тримав дулом вниз, не наводячи її на будь кого з людей. Цей факт підтвердив і сам обвинувачений.
При цьому будь яких сумнівів у неупередженості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , як на це вказує обвинувачений, суду не представлено, а сам по собі факт перебування у трудових відносинах не може про це свідчити.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, її призначив правильно, так як вона відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та особі засудженого, необхідна для його виправлення та попередження нових злочинів, що у вироку судом достатньо мотивовано, а тому, з урахуванням викладеного, підстав для зміни міри покарання ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Що ж стосується часткового задоволення заявленого цивільного позову потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, то суд виходячи з вимог розумності та справедливості, а також стану здоров`я потерпілого, ступеню зниження його авторитету, пережитий стрес, те, що потерпілий є пенсіонером та інвалідом третьої групи, вірно визначив суму моральної шкоди у розмірі п`ять тисяч гривень, яку колегія суддів вважає вірною та достатньою, а отже не вбачає підстав до зміни її розміру, як у бік зменшення, так і у бік збільшення, як про це просить потерпілий.
Керуючись наведеним, колегія суддів приходить до переконання про те, що вирок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим. Будь-яких підстав до його зміни чи скасування при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено, а отже підстав до задоволення апеляційних скарг засудженого, його захисника та потерпілого немає.
Разом з тим, як вбачається з вироку, суд першої інстанції у резолютивній частині довів до відома прокурора Тернопільської області для вжиття заходів реагування про виявлені судом порушення вимог кримінального процесуального законодавства, допущені з боку старшого прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_10 та слідчого СВ ТМВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_11 ..
Така вказівка суду у вироку не відповідає вимогам ст. 374 КПК України та взагалі не передбачена діючим кримінально процесуальним законодавством, а отже в порядку ч.2 ст.404 КПК України її належить з вироку виключити.
На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405,407,418,419 КПК України, колегія суддів ,-
у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2014 року залишити без задоволення.
Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 змінити.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про доведення до відома прокурора Тернопільської області для вжиття заходів реагування про виявлені судом порушення вимог кримінального процесуального законодавства, допущені з боку старшого прокурора прокуратури м. Тернополя ОСОБА_10 та слідчого СВ ТМВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_11 ..
В решті вироку суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.
Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2