Справа №1-8/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2007 р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської області в особі головуючого - суддя Кривка
В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: прокурора Варга Ю.Ю.,

потерпілої ОСОБА_1,

експерта- ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Міжгірї справу про обвинувачення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.України, уродженця смт.Міжгір'я, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1, не одруженого, робітника ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого, утриманців не має, -

у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 135 ч. З КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08.10.2006 р. біля 22 год. 45 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 2103 н/знак НОМЕР_1, їдучи по дорозі Долина-Хуст в
смт.Міжгіргі по вул. Незалежності напроти будинку НОМЕР_2 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка йшла в попутному
напрямку по правому краю проїздної частини
дороги , внаслідок чого остання одержала : переломи лобної, потиличної і тім'яної кісток, переломи 2-6 ребер справа, середньої
третини стегнової кістки, передпліччя, смугоподібні садна справа, набряки
головного мозку, відкриту черепно-мозкову травму, травматичний крововилив у
головний мозок і від цих тілесних ушкодженьОСОБА_4 померла на місці дорожньо-транспортної пригоди, а ОСОБА_3 з цього місця
від'їхав, залишившиОСОБА_4 без надання допомоги.

ОСОБА_3 визнав вищевказані обставини за пред'явленим обвинуваченням і показав, що 08.10.2006 р. ввечері біля 22 год. 30 хв. він керував автомобілем марки ВАЗ 2103 н/зн НОМЕР_1 по вул. Незалежності в смт.
Міжгірї рухаючись зі швидкістю 60 км/год. В зустрічному напрямку зі сторони м. Хуст зустрічний автомобіль фарами
дальнего світла засліпив його, внаслідок чого він перемикнув світло фар свого
автомобіля на ближнє і в цей момент відчув
сильний удар об лобове скло справа від чого воно тріснуло і частково уламки посипались у салон авто. Він не зупинився
і продовжив рух, зрозумівши, що збив пішохода. Сильно злякавшись,
повернув з головної дороги до вул. Набережної р.Ріка, залишив авто і пішов додому, де пізніше розповів мамі, що збив
автомобілем людину. Підсудний щиро розкаявся у
вчиненому, просить взяти до уваги, що добровільно відшкодував
заподіяну шкоду потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що 08.10.2006 р. біля 23 год. вона з батьком перебувала
вдома, а її мама ОСОБА_4 була в гостях. До них додому під'їхали працівники міліції та повідомили, що на вул. Незалежності сталася
дорожньо-транспортна пригода, під час якої її мама одержала тілесні
ушкодження і її доставили в Міжгірську райлікарню. Там їй повідомили, що мама померла. Потерпіла не заявила цивільного позову,
підтвердила те, що сім'я підсудного
відшкодувала їй заподіяну шкоду. Вважає, що підсудний має бути покараний
згідно закону.

Свідок ОСОБА_5 на досудовому слідстві показала, що 08.10.2006 р. біля 22 год. 30 хв. йшла додому після роботи по вул.
Незалежності в напрямку дорогою на м.Хуст, рухаючись по правому тротуару. Біля 15 м на відстані попереду вона помітила силует жінки, яка йшла справа по проїжджій частині дороги в
попутному напрямку. В цей момент повз неї проїхав легковий автомобіль і вона почула удар,
але не помітила як саме автомобіль наїхав
на жінку, бо авто проїхало не зупиняючись. Пройшовши вперед, вона помітила жіночий туфель і тоді зрозуміла, що
сталося ДТП. Біля воріт подвір'я гр.ОСОБА_6 вона побачила лежачу жінку нерухому, яка хропіла, а потім перестала
подавати ознаки життя. Вона покликала
гр. ОСОБА_6, щоб та викликала швидку допомогу. Через кілька хвилин
під'їхали медичні працівники і міліціонери.

Згідно висновку судово-медичного експертаОСОБА_4 внаслідок події, яка мала
місце 08.10.2006 р. одержала відкриту черепно-мозкову травму, набубнявіння
головного мозку, переломи кісток черепа,
лобної, потиличної та тім'яної, травматичний крововилив у головний мозок, а також переломи множинні ребер, стегна, передпліччя. Ці
тілесні ушкодження відносяться до тяжких,
небезпечних для життя в момент їх спричинення, виникли від зіткнення з автомобілем , ймовірніше від удару об лобове
стекло, капот, бампер. Причиною смертіОСОБА_4 є набряк і набубнявіння головного
мозку від відкритої черепно-мозкової травми.

У судовому засіданні експерт додатково пояснив, що одержаніОСОБА_4 тілесні
ушкодження за їх характером, локалізацією, сукупністю були не сумісні з життям
навіть за негайної медичної допомоги. Як видно
з показів свідка ОСОБА_7, даних ним на досудовому слідстві (ах. 46, 47) він як черговий
лікар станції швидкої допомоги Міжгірської
ЦРЛ, 08.10.2006 р. виїжджав по телефонному виклику
на вул. Незалежності о 22 год. 50 хв., де сталося ДТП і на місці події констатував смертьОСОБА_4 Оцінивши вищевстановлені докази в сукупності, суд дійшов висновку,
що органом досудового слідства неправильно кваліфіковано
дії підсудного за ст. 135 ч. З КК України, оскільки причинного зв'язку між діями підсудного, який поставив
ОСОБА_4 в небезпечний для життя стан, та
залишив її в небезпеці і її смертю не має, бо навіть за негайного надання
ОСОБА_4 медичної допомоги врятувати життя
при одержаних нею тілесних ушкоджень не змогли б.
Суд вважає, що ОСОБА_3 є винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 135 ч. 1 КК України за ознаками : завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в
небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан у разі, коли
той хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого у небезпечний для
життя стан.

Обираючи міру покарання до винного, виходячи з альтернативної санкції ст. 135 ч. 1
КК України, суд бере до уваги таке.

Вчинений злочин віднесений законом до злочинів невеликої тяжкості. Однак за
формою вини це діяння є умисним. Обставини, які б обтяжували покарання винного,
суд не встановив. Обставинами які пом'якшують покарання
винного, суд визнає його розкаяння у вчиненому,
добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди сімї потерпілої. Суд зважає
на особу винного, який вперше вчинив злочин, характеризується з місця проживання і праці позитивно. Отже, відсутність
обтяжуючих покарання обставин, наявність
пом'якшуючих покарання обставин, позитивність особи винного, характер і зменшений ступінь суспільної небезпеки вчиненого
злочину переконують суд у тому, що ОСОБА_3 не слід ізольовувати від
суспільства, бо його виправлення можливе без реального
покарання. Застосовуючи ст. 75 КК України суд визначає умовним
позбавлення волі на два роки, а іспитовий строк
для випробування встановлює максимальним три роки.

Речові докази: жіночий туфель померлої ОСОБА_4 підлягає поверненню потерпілій, легковий автомобіль "ВАЗ-2103", чехол до керма та молнінг - слід повернути за
належністю користувачу згідно довіреності ОСОБА_3.

Вилучені посвідчення водія та талон порушень до нього, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу слід повернути ОСОБА_3.

Запобіжний захід підписку про невиїзд підсудного до набрання вироком
законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 135 ч. 1 КК України, і призначити покарання два роки позбавлення волі.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з
випробуванням якщо він протягом іспитового строку трьох років не вчинить нового
злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

Речові докази в справі, що
зберігаються в Міжгірському РВ УМВС :

· пару жіночих туфель повернути потерпілій - ОСОБА_1;

·
легковий автомобіль марки ВАЗ-2103 н/зн НОМЕР_1 , чехол до керма та
молнінг до автомобіля, повернути ОСОБА_3.

Вилучені посвідчення водія НОМЕР_3, талон до нього НОМЕР_4, тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_5 до автомобіля марки ВАЗ 2103, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, доручення від імені ОСОБА_8 на право керування і розпорядження
транспортним засобом, - повернути за належністю ОСОБА_3.

Запобіжний захід підписку про невиїзд ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили
залишити без змін.

На вирок може бути подано апеляцію в апеляційний суд Закарпатської області
через райсуд протягом
15 діб з моменту
проголошення.