Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 10-182/2010 p. Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА Іменем України

28 липня 2010 р. Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Демченка О.В., суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

з участю прокурора - Цуцол К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 6 липня 2010 року,-

встановив:

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 6 липня 2010 року скасовано постанову прокурора Ічнянського району від 22 червня 2010 р. про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2008 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 15% заробітку на користь держави. ОСОБА_4 був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції.

1 червня 2010 року заступник начальника Ніжинського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції звернувся з поданням до прокурора Ічнянського району про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 та притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Постановою дільничного інспектора міліції Ічнянського районного відділу внутрішніх справ від 18 червня 2010 року в порушенні кримінальної справи за цим поданням було відмовлено у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_4

Постановою прокурора Ічнянського району від 22 червня 2010 року ця постанова скасована і відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа за ознаками ч. 2 ст. 389 КК України.

Постанова про порушення кримінальної справи оскаржена ОСОБА_4 до Ічнянського районного суду. Постановою від 6 липня 2010 року Ічнянський районний суд скасував постанову прокурора про порушення кримінальної справи у зв'язку з відсутністю достатніх приводів та підстав для порушення кримінальної справи.

Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію на це судове рішення, в якій поставив питання про його скасування. Апеляція мотивована тим, що на момент порушення кримінальної справи були наявні всі підстави для її порушення. Так, автор апеляції вважає, що прогули робочого часу, допущені ОСОБА_4, скоєння ним адміністративних правопорушень є приводом для порушення кримінальної справи.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляцію, просив її задовольнити.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляція не підлягає задоволенню. Таке рішення суд Грунтує наступним.

При розгляді скарги особи на постанову про порушення відносно неї кримінальної справи суд повинен у відповідності до ст. 236-8 КПК України перевірити наявність приводів і підстав для такого порушення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, достатніх підстав для порушення кримінальної справи станом на 22 червня 2010 року не було.

Так, в матеріалах справи є дві постанови від 10 травня 2009 р. та 2 січня 2010 p., якими відмовлено в порушенні кримінальної справи за ухилення від відбування покарання у вигляді виправних робіт відносно ОСОБА_4 Ці постанови не скасовані, тому факти порушень відбування покарання у вигляді виправних робіт, скоєні ОСОБА_4 до 2 січня 2010 року суд не міг брати до уваги як підстави для порушення кримінальної справи.

Щодо інших викладених в апеляції фактів, які підтверджують ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, то апеляційний суд наголошує на такому.

Органи, які проводили дослідчу перевірку, не встановили з достатньою достовірністю - чи пов'язані факти невиходу на роботу ОСОБА_4 з його захворюваннями і отриманими травмами, на що він наголошував у своїй скарзі. В той же час його тривала робота на підприємстві ПОСП „Хлібороб" та відбуття понад 90 % розміру покарання саме під час роботи на цьому підприємстві може свідчити про відсутність підстав для порушення кримінальної справи. Про це ж може свідчити і працевлаштування ОСОБА_4 до СТОВ ,Друпичпільське". На момент розгляду справи за скаргою ОСОБА_4 в місцевому суді, останній продовжував відбувати покарання.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про відсутність достатніх приводів і підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 є вірними і з ними погоджується апеляційний суд.

Грубих порушень кримшально-процесуального законодавства, які б були безумовною підставою для скасування постанови місцевого суду, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366, 377, 382 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив :

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 6 липня 2010 року відносно ОСОБА_4 - без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_6