УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №291/172/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року.
ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вчорайше Ружинського району Житомирської області, проживає у тому АДРЕСА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги зі змінами та доповненнями, пояснення потерпілого та міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд, -
Вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2007 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків, - 7 (сім) років 1 (один) день позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з 22 грудня 2014 року.
Вирішено задовольнити позов прокурора та стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Ружинської РДА на рахунок районного бюджету 2906,86 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Вирішено стягнути з обвинуваченого на користь держави 786,24 грн. судових витрат за проведення експертизи.
Згідно вироку, 09 грудня 2014 року близько 17 години у будинку АДРЕСА_1 , що належав його співмешканці ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин, зі значною силою прикладання умисно наніс ОСОБА_6 один удар клинком ножа у ліву задньо-бокову ділянку тулуба, чим спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді одиночного колото-різаного сліпого, проникаюче в черевну порожнину, поранення з ушкодженням селезінки, косо-вертикально розташованої рани в лівій поперековій ділянці, внутрішньочеревної гематоми та заочеревної гематоми, геморагічного шоку.
В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити справу щодо нього або змінити вирок на помякшити йому покарання. Твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильність кваліфікації його дій, порушення його права на захист, несправедливу суворість покарання.
У письмових запереченнях прокурор ОСОБА_10 твердить про законність та обгрунтованість вироку та просить залишити його без змін.
З матеріалів кримінального провадження видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заподіянні ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України, є обгрунтованими та підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка-очевидця ОСОБА_11 про обставини заподіяння ОСОБА_6 тілесного ушкодження, висновком судово-медичної експертизи про локалізацію, характер та механізм заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_6 , яке могло утворитися за вказаних потерпілим обставин, іншими наведеними у вироку доказами.
Версія обвинуваченого про обставини конфлікту достатньо повно перевірялася судом першої інстанції.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини злочину та не визнав достовірними показання обвинуваченого про те, що він захищався від нападу потерпілого, що намагався вдарити його ножем, оскільки ці обставини спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 .
Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист та інші істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону є необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи про належне дотримання вимог КПК України на досудовому слідстві та під час судового розгляду, зокрема, участь захисника - адвоката ОСОБА_12 у проведенні ряду слідчих дій, зокрема при проведенні слідчого експерименту, на досудовому слідстві та у судовому засіданні суду першої інстанції.
Призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 71 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та вчинив вказаний у вироку тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за ч. 2 ст. 121 КК України за попереднім вироком.
У судовому засіданні апеляційного суду, за змістом показань обвинуваченого, він щиро не розкаявся у вчиненому злочині, потерпілий наполягає на суворому покаранні ОСОБА_7 .
Підстав для скасування або зміни вироку немає.
Тому всі доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року щодо нього, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, - у той же строк з моменту вручення йому копії даного судового рішення.
Судді: