Справа № 461/3579/15-к
Провадження № 1-кп/461/242/15
У Х В А Л А
21.05.2015 року Галицький районний суд міста Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з клопотанням щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місця Львова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимого, якому оголошено підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 березня 2015 року, близько 13 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Книжковий лев» товариства з обмеженою відповідальністю «Дві крапки», що знаходиться на вулиці Шевській, 6, у місті Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу,таємно викрав з вітрини магазину книгу вартістю 1139,81 грн. Однак, свого умислу до кінця не довів, оскільки його дії були викриті працівником магазину при спробі покинути місце події з викраденим майном.

Вказані суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжку).

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити вказане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , оскільки в справі наявні належні докази того, що на час вчинення вказаного суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, був неосудним, думку захисника, який підтримав думку прокурора, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, тому до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Як видно з досліджених судом протоколів допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , 12 березня 2015 року, близько 13 години, ОСОБА_4 спробував винести без оплати книгу з магазину «Книжковий лев» на вулиці Шевській, 6, у місті Львові вартістю 1139,81 грн. Коли спрацювали датчики сигналізації, він був затриманий охоронцем магазину (а.с.39-49).

За таких обставин, суд вважає безспірно доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.15 - ч.1 ст.185 України, а саме, незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що вони не оспорюють формулювання оголошеної підозри, та правову кваліфікацію суспільно небезпечних дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст.15 - ч.1 ст.185 України, а відтак суспільно небезпечне діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, вчинено саме ним, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, як безспірно встановлено дослідженням висновку судово-психіатричної експертизи № 208 від 20 березня 2015 року (а.с.51-52), ОСОБА_4 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно вольовій сфері, а тому за своїм психічним станом не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, не може правильно сприймати обставини справи, давати свідчення. ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Таким чином, суд також вважає доведеним те, що ОСОБА_4 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 України, у стані неосудності, а тому не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 93 та ст. 94 КК України до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру певного виду.

Відповідно до ст. 94 ч. 1 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Беручи до уваги акт судово-психіатричної експертизи, яка була проведена стосовно ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 395, 508, 512-513 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1