справа № 166/1705/14-к
провадження №1-кп/166/2/15
ВИРОК

іменем України

27 січня 2015 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000258, внесене до ЄРДР 28.08.14, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Піски-Річицькі Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей, 2005 та 2007 років народження, непрацюючого, засудженого вироком Ратнівського районного суду від 09.12.13 за ч.1 ст.296 КК України до 8500 грн штрафу, який сплачено ним 29.12.2014,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в :
28 серпня 2014 року близько 02 год 20 хв ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за хуліганство, перебуваючи в приміщенні АЗК №01-09 «Ратне» ТОВ «ВОГ Рітейл» (далі АЗК), що в смт.Ратне на вул.Центральна, 1а, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за наступних обставин.
Так, отримавши відмову оператора АЗК на його вимогу продати йому спиртне, ОСОБА_7 грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних і нормальних умов праці працівників АЗК, проявляючи явну неповагу до присутніх, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи про заборону продажу спиртних напоїв у даному торговому закладі в період з 00 год 00 хв до 08 год 00 хв, ігноруючи неодноразову відмову оператора АЗК ОСОБА_8 продати спиртне, з хуліганських спонукань самовільно без дозволу оператора пройшов за прилавок та взяв із вітрини одну пляшку горілки ємністю 0,25 літра, яку почав демонстративно вживати у приміщенні торгового залу АЗК.
У цьому ж приміщенні приблизно через 10 хв, продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_7 , прагнучи протиставити себе суспільству, проявляючи особливу зухвалість та нахабність, незважаючи на заборону продажу спиртних напоїв у нічний час, ігноруючи відмову оператора АЗК ОСОБА_8 продати спиртне, усвідомлюючи караність своїх дій, пройшовши за прилавок, де вправі перебувати лише працівники АЗК, самовільно взяв із торгової вітрини пляшку горілки ємністю 0,25 літра вартістю 27,90 грн, яку, повернувшись до каси, самостійно просканував через відповідний технічний пристрій для визначення його вартості, та почав розпивати у торговому залі, викликавши тим самим у відвідувачів обурення та зауваження до оператора АЗК.
Після прибуття працівників міліції за викликом оператора ОСОБА_7 близько 02 год 40 хв, продовжуючи свої хуліганські дії, нехтуючи вимогами працівника АЗК і працівника міліції ОСОБА_9 припинити хуліганські дії, виявивши п`яну хвацькість, прагнучи протиставити себе суспільству, проявляючи особливу зухвалість, ігноруючи елементарними правилами поведінки, вкотре нахабно самовільно взяв з торгової вітрини пляшку горілки ємністю 0,25 літра вартістю 27,90 грн.
ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю. Показав суду, що дійсно в нічну пору доби наприкінці серпня 2014 року він разом із товаришем ОСОБА_10 зайшли у приміщення АЗК, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Маючи намір придбати спиртне він звернувся до оператора АЗК, однак остання відмовилася продати з огляду на заборону продажу спиртних напоїв в нічний час. Тоді він самовільно зайшов за прилавок, звідки взяв пляшку горілки, при цьому нехтуючи неодноразовими зауваженнями оператора. Гроші за цю пляшку він поклав на прилавок, оператор повернула йому здачу за придбаний товар. Тут же став розпивати горілку. Трохи згодом знову пішов за прилавок, звідки взяв ще одну пляшку горілки, незважаючи на заборону оператора це робити. На його пропозицію розрахувати його за придбаний товар оператор відмовилася, викликавши працівників міліції. Пізніше в присутності працівника міліції знову взяв з торгової вітрини пляшку горілки. Такі дії пояснює незадовільним станом здоров`я, оскільки хворіє цукровим діабетом, має психічне захворювання, які тоді загострилися внаслідок вживання алкогольних напоїв та неприйняття ним ліків інсуліну.
У вчиненому розкаявся.
Крім визнавальних показань ОСОБА_7 , його вина у вчиненні злочину доводиться наступними доказами.
Представник потерпілого ОСОБА_5 показав, що в АЗК заборонено продаж спиртних напоїв у період з 00 год 00 хв до 08 год 00. Такі інформаційні плакати розміщені на доступних для огляду місцях у торговому залі. Зазначив, що за продаж відвідувачам спиртного в заборонений час оператори АЗК несуть дисциплінарну відповідальність.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що наприкінці серпня 2014 року близько 02 години ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в нетверезому стані прийшли до торгового залу АЗК, де попросили продати горілку, на що вона відмовилася, пояснюючи встановленою забороною продажу алкогольних напоїв з 00 год 00 хв до 08 год 00 хв. ОСОБА_7 взяв із торгових вітрин продукти харчування та пиво. Крім цього, пройшовши за прилавок із вітрини алкогольних напоїв взяв пляшку горілку. За придбані продукти харчування вона його розрахувала, прийняла кошти за пиво та горілку, однак проводити їх по касі відмовилась, оскільки такі дії тягнуть для неї дисциплінарне стягнення. При цьому, обвинувачений відкрив пляшку горілки та став її розпивати. Трохи згодом повернувся і знову висловив прохання продати пляшку горілки, на що вона вдруге відмовилася, неодноразово йому пояснюючи про заборону продажу. Не реагуючи на заборону ОСОБА_7 пройшов за прилавок, звідки знову взяв пляшку горілки, пройшов до каси та запропонував розрахуватися, на що вона не погодилася, натомість він самостійно без її на те дозволу просканував пляшку, вивівши таким чином її вартість на відповідний касовий пристрій. З метою припинити хуліганські дії ОСОБА_7 вона телефоном викликала працівників міліції, про що повідомила останнього. Після приїзду працівників міліції на неодноразові вимоги вийти з приміщення АЗК ОСОБА_7 погодився. Однак через декілька хвилин він, а за ним працівники міліції, повернулися у торговий зал, обвинувачений пройшов за прилавок, де з вітрини незважаючи на її та правоохоронця вимоги припинити такі дії взяв чергову пляшку горілки та пройшов до каси, пропонуючи розрахуватися, на що вона вкотре не погодилася. Показала, що такі дії ОСОБА_7 викликали обурення у відвідувачів АЗК та тимчасово перешкодили їй здійснювати свої обов`язки. Через декілька днів ОСОБА_7 приходив до АЗК, розрахувався за взяті ним дві пляшки горілки, вибачився за вчинене.
Свідки - працівники міліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 показали, що прибули до АЗК за телефонним викликом оператора. Приїхавши на місце події, у торговому залі побачили обвинуваченого і ОСОБА_10 , які біля каси розмовляли між собою та з оператором. При цьому, біля них стояла відкоркована неповна пляшка горілки. Неодноразово пропонували ОСОБА_7 вийти з приміщення, не заважати оператору здійснювати торгівельну діяльність. Уже перебуваючи на вулиці біля службового авто обвинувачений знову пішов до приміщення АЗК, де за прилавком в черговий раз узяв без дозволу пляшку горілки. ОСОБА_9 та оператор словесно забороняли ОСОБА_7 проходити за прилавок, на що він не відреагував.
Вони ж показали, що при поверховому огляді в обвинуваченого будь-яких пляшок виявлено не було, про те, чи виносив він їх із приміщення АЗК їм не відомо.
Повідомлені обвинуваченим і свідками обставини узгоджуються із даними, відображеними
на переглянутих в судовому засіданні відеозаписах із камер спостереження, розміщених у торговому залі АЗК.
Актом комісії АЗК від 28.08.14 стверджено факт нестачі двох пляшок горілки «Наша марка» ємністю по 0,25 л загальною вартістю 55 грн 80 коп.
Як вбачається із протоколу медичного огляду № 121 від 28.08.14, оглянутий того дня о 04 год 20 хв ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно із вироком Ратнівського районного суду від 09.12.13 ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.296 КК України до 8500 грн штрафу, який ним сплачено 29.12.2014, про що свідчить довідка Ратнівського районного суду від 29.12.2014.
Згідно із актом судово-психіатричного експерта №304 від 26.10.2014 у ОСОБА_7 в період вчинення кримінального правопорушення та на час його експертного дослідження виявлялися однаки психічного розладу у вигляді гіпоманіакального синдрому невизначеного ґенезу, через який він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та/або керувати ними. Відповідно до цього ж висновку він потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
З урахуванням даного висновку експерта суд на підставі ст..20 КК України визнає ОСОБА_7 обмежено осудним, у зв`язку з чим останній підлягає кримінальній відповідальності на загальних підставах.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, і кваліфікує такі його дії як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який є особою молодого віку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ніде не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, бере до уваги вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння як обтяжуючу покарання обставину, щире каяття, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди та його психічний стан як пом`якшуючі обставини, а також думку представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні винного, та приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк, ближче до мінімального, та можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, враховуючи психічний стан обвинуваченого, неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності, а також визначену комісією експертів-психіатрів необхідність у наданні обвинуваченому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд на підставі ч.2 ст.20, ч.2 ст.94 КК України з урахуванням рекомендації Пленуму Верховного Суду України у постанові від 03.06.2005 N7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» одночасно із звільненням обвинуваченого від призначеного йому покарання вважає за необхідне застосувати щодо нього такий примусовий захід медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили суд залишає обвинуваченому обраний щодо нього ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 27 листопада 2014 року запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Застосувати до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання.
Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази - три оптичних диски DVD-R з камер відеоспостереження з торгового залу АЗК №01-09 «Ратне» ТОВ «ВОГ Рітейл», що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Волинської області.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з моменту його проголошення апеляцій до Ратнівського районного суду.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис
Згідно з оригіналом
Суддя Ратнівського
районного суду ОСОБА_1