Справа № 206/5574/2012
Провадження № 1/232/127/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Шлапак Д. О.,

при секретарі Дерун А.С., Лещенко О.Ю.,

за участю прокурора Слободянюка В.В., Грималюка В.В.,

підсудного ОСОБА_1,

захисника підсудного - адвоката

ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

представника потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 19.02.2010 р. Теплицьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, 353 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн., у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1, 21 грудня 2010 року. приблизно з 22 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, яка була на 14 15 тижні вагітності, про що він достовірно знав, знаходилися за місцем свого постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, де на ґрунті ревнощів та між особистих неприязних відносин між ними виникла словесна сварка. В ході конфлікту ОСОБА_1 схопив дружину за волосся та стягнув її з ліжка на підлогу, після чого умисно наніс понад 4 5 ударів долонею по голові, обличчю та шиї, внаслідок чого в неї пішла кров з носа. Коли дружина вирвалася, він кулаком умисно наніс кілька ударів по плазмовому телевізору, а потім ногою збив його зі стіни на підлогу, після чого умисно наніс дружині два і більше ударів кулаком в область живота, а потім потягнув ОСОБА_3 за праву руку до коридору. Перебуваючи у коридорі ОСОБА_1, не даючи потерпілій піднятися з підлоги, умисно наніс удар в область живота. ОСОБА_3 дісталась до ванної кімнати, де намагалася зупинити кров з носа. Однак ОСОБА_1, продовжуючи свої дії, забіг до ванної кімнати, де штовхнув дружину, від чого вона впала на підлогу, після чого умисно наніс кулаком правої руки понад 7 8 ударів в область голови та 2 і більше ударів ногами по правій частині тулуба ОСОБА_5.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 28-К від 18.03.2011-13.04.2011 р., підвивих першого шийного хребця, виявлений у потерпілої ОСОБА_3 підтверджений рентгенологічно, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 день) розладу здоров'я (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.). Відповідно до висновку повторної судово-медичної експертизи № 51 від 18.04.2012-26.06.2012 р. експерти проаналізувавши представлену медичну документацію на ім'я ОСОБА_6 не виключили, що у потерпілої мали місце тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку без виражених клінічних проявів, синців в скронево-тім'яній ділянці зліва, на переніссі, в скронево-виличній ділянці зліва, на повіках обох очей, на правому плечі, на тильних поверхнях кистей рук, на правому стегні. Ушкодження у вигляді: струсу головного мозку без виражених клінічних проявів, синців в скронево-тім'яній ділянці зліва, на переніссі, в скронево-виличній ділянці зліва, на повіках обох очей, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, могли виникнути від нанесення 2-3 ударів тупим твердим, з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, яким міг бути кулак тощо, могли утворитися 21.12.2010 року; Ушкодження у вигляді: синців на правому плечі, тильній поверхні кистей рук, на задньо-зовнішній поверхні правого стегна, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я могли виникнути від дії твердих тупих, з обмеженою контактуючою поверхнею предметом, яким міг бути кулак тощо, могли утворитися 21.12.2010 року.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 121 КК України не визнав, згідно ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів, однак під час промови в дебатах пояснив, що він частково визнає себе винним, а саме не заперечує факт побиття, однак у підсудного не було наміру спричиняти його колишній дружині ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, а також не бажав щоб потерпіла втратила дитину. Цивільний позов визнає частково, тільки в сумі 3000 грн. за один розбитий телевізор, який придбала потерпіла ще до вступу з ним в шлюб. Моральну шкоду підсудний не визнає, оскільки потерпіла сама хотіла перервати вагітність. У побитті своєї колишньої дружини щиро кається та просить суд суворо його не карати, оскільки необхідні висновки він для себе зробив та більше такого вчиняти не буде.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3, повністю підтримала показання надані нею на досудовому слідстві та пояснила, що 21.12.2010 року, приблизно о 07.00-07.30 годині, вона зібралася на роботу, взяла ключі від автомобіля Мітсубісі Лансер та поїхала сама на роботу, а підсудний залишався вдома та спав. Приблизно о 12.00 годині, їй на мобільний зателефонував ОСОБА_1 та запитав чи може він приїхати та забрати автомобіль та через деякий час приїхав на таксі, вона йому передала ключі і він поїхав. Приблизно о 16.00 год. вона попросила в начальника службовий автомобіль з водієм, щоб поїхати в банк, після чого о 16.45 годині вона приїхала до себе на роботу. Як тільки службовий автомобіль наблизився до будинку № 24 по провулку Щорса, то дорогу йому перегородив автомобіль ОСОБА_1 Підсудний почав витягувати її з автомобіля і посадив насильно в свій автомобіль. Потім ОСОБА_1 відвіз її додому, де у квартирі між ними виникла словесна сварка, після якої ОСОБА_1 пішов. Приблизно о 22.00 годині 21.12.2010 року вона почула що відчинилися ключем вхідні двері квартири, але вона продовжувала лежати і не встала, лежала спиною до дверей. ОСОБА_1 зайшов до кімнати, увімкнув світло, взяв рукою її за волосся, стягнув з кроваті на підлогу і вона впала спиною, після чого почав її бити. Пізніше у підсудного задзвонив мобільний телефон та він вийшов щоб розмовляти по телефону. Вона подзвонила до подруги та до своєї мами, розповіла що трапилось та попросила приїхати та забрати її. Також з мобільного вона телефонувала матері чоловіка ОСОБА_7 і розповіла про побиття її сином, яка також приїхала до неї. Коли всі прийшли до неї, вони викликали таксі і разом з нею поїхала її мама, мама ОСОБА_1 та подруга ОСОБА_8 По приїзду в МКЛ ШМД м. Вінниці, вона була оглянута черговими лікарями, госпіталізовано в відділення політравм. Перебуваючи у лікарні вона побачила ОСОБА_1 зі своєю колишньою дівчиною та товаришем. Під час перебування в лікарні ОСОБА_1 жодного разу до неї не навідувався, однак часто дзвонив та просив у неї вибачення. В подальшому її було переведено до полового будинку № 2 м. Вінниці, де в неї стався викидень. Крім того вона пояснила, що 19.11.2010 року вона офіційно вступила у шлюб з ОСОБА_1 Ще до їхнього одруження вона з перших неділь вагітності перебувала на лікуванні в гінекологічному відділенні пологового будинку № 2 м. Вінниці з приводу збереження вагітності, при цьому ОСОБА_1 до неї приходив навідуватися. На момент одруження вона перебувала у стані вагітності приблизно 2 місяці і про це знав її чоловік. Після цього в лікарні на збереженні вона не лежала. Як і зараз так і на той час в неї був один і той самий номер мобільного телефону, номер вона не міняла. До підсудного вона не дзвонила з приводу бажання перервати вагітність, а також не писала йому смс повідомлень з даного приводу. Скільки вона пролежала на стаціонарному лікуванні вона не памятає, приблизно трохи менше місяця. 30.12.2010 року під час стаціонарного лікування в гінекологічному відділенні пологового будинку № 2 м. Вінниці в неї трапився викидень. Після побиття вона відразу розвелась з підсудним та взяла своє прізвище ОСОБА_3 Підсудний бив її по голові, животу та голові руками та ногами. Під час їхньої сварки та її побиття підсудний також побив телевізори, які вона оцінює як матеріальну шкоду. Щодо моральної шкоди, то вона полягає у втраті дитині. Підсудний передав через подругу гроші в сумі 1800 доларів США, які подруга передала ОСОБА_9 ОСОБА_4 гроші були витрачені на лікування. При складанні цивільного позову вона врахувала дані кошти. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Просить суд суворо покарати підсудного, оскільки підсудний вину не визнав, у здійсненому не розкаявся та заподіяну шкоду не відшкодував.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він працює завідуючим гінекологічним відділенням Вінницького міського пологового будинку № 2. До даного інциденту ОСОБА_3 вже перебувала в них на стаціонарному лікуванні з діагнозом: 1 вагітність 3 тижні, загроза переривання вагітності. Під час цієї госпіталізації потерпіла отримувала спазмолітики та лікування пройшло успішно. 28.12.2010 р., в післяобідній час, в гінекологічне відділення ВПБ № 2 м. Вінниці із МКЛ ШМД, по направленню завідуючого хірургічним відділенням, для проведення подальшого спеціалізованого лікування поступила на стаціонар ОСОБА_3 Коли потерпіла поступила до них на лікування вона була вся побита та в неї була загроза переривання вагітності. У потерпілої на обличчі були синці, синці також були на передпліччі. Коли потерпіла була до них переведена, вона перебувала у стані, при якому госпіталізація була необхідна. Потерпілій був призначений постільний режим. Він спостерігав за процесом лікування потерпілої як завідуючий відділенням. 28.12.2010 р., коли потерпіла потрапила до них у відділення, вона перебувала на 14-15 тижні вагітності, на яких бажане переривання вагітності неможливе, оскільки штучне переривання вагітності здійснюється до 12 тижнів, що передбачено Наказами МОЗ України. Для ОСОБА_3 її вагітність була бажаною та потерпіла дуже хвилювалася, щоб не стався викидень. Потерпіла могла відмовитися від лікування, лікарі не вправі наполягати на лікуванні, але, оскільки було бажання зберегти вагітність, потерпіла не відмовилася від лікування. Однак 30.12.2010 р. стався самовільний викидень та проведена операція вишкрібання стінок порожнини матки. Крім того він зазначив, що не може сказати точно, яка причина того, що стався викидень, однозначно повідомити чи було це через побиття також не може.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що підсудний ОСОБА_1 її колишній зять, а потерпіла її дочка. 21.12.2010 року десь після 18.00 години вона розмовляла з ОСОБА_3 по телефону та дочка повідомила, що вдома вона з її чоловіком ОСОБА_1 посварилися і він пішов кудись та нічого не сказав. Після чого вона зателефонувала підсудному та запитала чому вони сваряться, на що він сказав, що він ревнує її дочку. Вона його заспокоїла і він сказав що усе буде нормально. Приблизно о 22.00-22.30 годині 21.12.2010 року, коли вона вже лягла спати, на мобільний телефон подзвонила дочка, яка в трубку кричала, щоб вона приїхала до неї, так як ОСОБА_1 її вбиває. Вона взяла таксі та поїхала до потерпілої додому по вулиці Стеценко 48/63. Коли вона приїхала підсудного вдома не було, а там де вже була подруга дочки ОСОБА_8 зі своєю мамою, а пізніше приїхала матір ОСОБА_1 Коли вона зайшла у квартиру, то побачила, що її дочка була вся побита та в крові. Також у кімнаті плазмовий телевізор був розбитий на підлозі, а в кімнаті та на кухні також телевізори були розбиті. Вони викликали таксі, після чого вона, дочка, подруга дочки з мамою та мати ОСОБА_1 поїхали до МКЛ ШМД, де дочку оглянули на поклали на стаціонарне лікування. Також дочка сказала, що ОСОБА_1 забрав з квартири 4 тисячі доларів США, які їм були подаровані на весілля, та забрав документи на автомобіль, оформлених генеральним дорученням на дочку та матір ОСОБА_1 Коли дочка перебувала у лікарні, то їй ОСОБА_8 передала конверт, де знаходилися гроші у сумі 1800 доларів США та повідомила, що його принесла якась дівчина від підсудного ОСОБА_1, які використовувалися на лікування її доньки. Також вона зазначила, що дочка раніше вже знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу загрози переривання вагітності.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла її подруга, а з підсудним вона раніше перебувала у дружніх відносинах, а на даний час ніяких відносин з ним не підтримує. 21.12.2010 р. приблизно о 22.00-22.30 годині, їй зателефонувала потерпіла ОСОБА_3, яка кричала в трубку та просила щоб вона терміново прийшла до неї. Вона разом зі своєю матірю ОСОБА_11 швиденько зібралися і побігли через двори додому до ОСОБА_3 Зайшовши у квартиру вона побачила ОСОБА_3, яка була вся побита, в гематомах та в крові. Також в квартирі був безлад та були побиті телевізори. Вона почала прикладати холодне до голови ОСОБА_3 В подальшому приїхала мама ОСОБА_3 та мама ОСОБА_1 ОСОБА_3 була схвильована та плакала, розповіла про те, що коли вона спала, то прийшов ОСОБА_1, який за волосся стягнув її з ліжка та почав бити і на її прохання не бити ніяк не реагував. Вони викликали таксі та всі, крім її мами ОСОБА_11, поїхали до МКЛ ШМД № 2, де лікарі почали оглядати ОСОБА_3 та надавати їй допомогу. Також вона зазначила, що коли вона побачила ОСОБА_3, у неї були синці на руках, на животі, на нозі. Більше була побита права частина тіла. Голова у ОСОБА_3 була в гематомах, під очима були синці. Підсудний відвідував потерпілу у лікарні. Крім того, підсудний дзвонив їй на мобільний телефон казав, що хоче помиритися з потерпілою. Пізніше незнайома дівчина принесла їй якийсь конверт щоб передати ОСОБА_3, але що там було вона не знає. Вона даний конверт передала мамі ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 21.12.2010 р., приблизно о 22.30 годині, коли вона була вдома, то її дочці на мобільний зателефонувала ОСОБА_3, яка є близькою подругою дочки, і по обличчю дочки вона зрозуміла що щось сталося. Так як дочка збиралася бігти до ОСОБА_3, вона вирішили піти з нею. Зайшовши до квартири вона побачила, що на підлозі лежить плазмовий телевізор та розбитий телевізор у кухні та у кімнаті. Сама ОСОБА_3 була побита. Після чого приїхала мама ОСОБА_3 та мама ОСОБА_1 Потерпіла була заплакана та схвильована, розповіла, що її побив чоловік. Потім всі крім неї, а саме ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_8, мама ОСОБА_3 та мама ОСОБА_1 на таксі їхати до МКЛ ШМД, а вона пішла додому. Що далі відбувалося сказати не може.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 21.12.2010 р., на протязі дня, вона мала розмову з сином ОСОБА_1 і він їй скаржився на те, що він по телефону не може знайти ОСОБА_3 і на роботі її не було, а також він сказав, що лише ввечері вона приїхала з співробітником і він забрав її з роботи. Також син їй телефонував і сказав, що поїхав з дому щоб не провокувати сварку. Приблизно о 22.00-22.30 годині 21.12.2010 року до неї зателефонувала ОСОБА_3, яка плакала та повідомила про те, що її ОСОБА_1 ображає, а також просила терміново приїхати до них додому. Вона відразу же взяла таксі та поїхала до них додому по вулиці Стеценко 48/63, а по дорозі телефонувала сину, який трубку не брав. Підїхавши до вказаної адреси вона піднялася до квартири, де двері були відчинені і в середині знаходилася ОСОБА_3, її мама та подруга ОСОБА_1 зі своєю матірю. У квартирі телевізори на кухні, кімнаті та спальні кімнаті були розбиті, по коридору на паркеті були краплі крові. Вона відразу же почала розпитувати що сталося, на що ОСОБА_3 повідомила, що в них на ґрунті ревнощів виникла суперечка. Вона запропонувала ОСОБА_3 відвезти до лікарні, хоча ОСОБА_3 тілесних ушкоджень вона не бачила. До МКЛ ШМД приїхали ОСОБА_3 з мамою та вона з ОСОБА_8, де ОСОБА_3 почали оглядати лікарі. Пізніше ОСОБА_3 госпіталізували. Також вона зазначила, що вона бачила сина у лікарні, однак з ним не спілкувалася та бачила, що у сина перебинтована рука. Свого сина ОСОБА_1 вона не виправдовує та не розуміє навіщо він таке вчинив.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав показання надані ним на досудовому слідстві та пояснив, що підсудний його товариш. Він працює інспектором ДПС УДАІ УМВС у Вінницькій області. 21.12.2010 р., приблизно о 20.00 годині, він зустрівся з ОСОБА_13 та ОСОБА_1 у ТРК «Мегамол», де пили пиво та соки, а також грали в боулінг. При цьому ОСОБА_1 був в нормальному стані, веселився і жодних скарг щодо сварки з дружиною не розповідав. Після «Мегамолу» ОСОБА_1 поїхав додому, а він з ОСОБА_13 поїхали до Універмагу до кафе «Пирогов», де зустріли ОСОБА_14, з якою сиділи у вказаному кафе. Приблизно о 23.50 годині 21.12.2010 р. комусь з них зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він в МКЛ ШМД по вул. Київській і що він порізав склом руку. Він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 взяли таксі та поїхали до ОСОБА_1 в лікарню. Коли ОСОБА_1 вийшов від лікарів, то повідомив про те, що розбив телевізор, об який порізав собі руку. Коли вони йшли на вихід через приймальне відділення, то в приймальному відділенні знаходилася дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка була зі своєю мамою, мамою ОСОБА_1, подругою. Олег зупинився біля них, а він з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли на вулицю. Через кілька хвилин на вулицю вийшов за ними ОСОБА_1, який на запитання чому його дружина також у лікарні, він почав кричати, сів в автомобіль та кудись поїхав. Після чого він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на таксі поїхали по домівках. Пізніше в телефонній розмові з ОСОБА_1 останній повідомив, що він на ґрунті ревнощів кілька разів вдарив свою дружину і зі злості побив плазмовий телевізор, внаслідок чого пошкодив собі руку.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що підсудний його колишній зять, потерпіла його дочка. 21.12.2010 р. приблизно о 16.30 годині, коли він вийшов з приміщення управління газового господарства, то побачив свого зятя ОСОБА_1, який був на автомобілі. Він підійшов до нього та привітався, при цьому ОСОБА_1 запитав де потерпіла, на що він набрав на мобільний телефон ОСОБА_3 і вона повідомила, що поїхала до банку та скоро повернеться. Приблизно о 23.00 годині 21.12.2010 р., до його дружини подзвонила його дочка та повідомила про те, що ОСОБА_1 її бє. Так як він хворів, тому жінка взяла таксі та поїхала до них до додому. Після чого він також одягнувся та поїхав своїм автомобілем, попередньо звязавшись з дружиною, до МКЛ ШМД, де його зустріла сваха, дружина, потерпіла та її подруга. Підсудного в лікарні не було. Побачивши дочку він помітив, що у неї вся голова була побита та у крові, на руці був гіпс, уся спина та права частина тіла була у синцях та саднах. Дочка плакала та розповіла, що ОСОБА_1 її побив, чому він це зробив вона не знає. Того ж дня він поїхав до їхньої квартири та побачив, що у квартирі все зламано, у великій кімнаті була кров, також були розбиті три телевізори. Перебуваючи в МКЛ ШМД, дочку було переведено до гінекології полового будинку № 2 для збереження вагітності та лікування. Також він зазначив, що це була перша вагітність ОСОБА_3 та дочка хотіла зберегти дитину. До даного інциденту потерпіла вже лежала на стаціонарному лікуванні в лікарні для збереження вагітності. Під час перебування у лікарні дочка нервувалася, психологічний став у неї був важкий.

ОСОБА_16 Валерійович в судовому засіданні пояснив, що з підсудним та потерпілою він не перебуває в ніяких відносинах. Він був понятим на відтворенні обставин та обстановки подій з приводу побиття чоловіком своєї дружини, за участю потерпілої та підсудного. Потерпіла показувала на статисті, як її били. Все відбувалося в квартирі потерпілої, потерпілу бив її чоловік. На даний момент він не може точно сказати, як і куди підсудний бив потерпілу. Він підписував протокол, інформація в протоколі відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що з підсудним у нього немає ніяких відносин, потерпіла його співробітниця. Він працює водієм Вінницького управління газового господарства. 21.12.2010 р., йому дав вказівку начальник щоб відвезти на службовому автомобілі ОСОБА_3 до банку, а потім відвіз її до кафе «Версаль». По дорозі ОСОБА_3 розмовляла по телефону зі своїм чоловіком. Коли вони підїзжали до роботи дорогу їм перегородив автомобіль Мітсубісі Лансер. З даного автомобіля вийшов чоловік, як він зрозумів що то був чоловік ОСОБА_3, який відчинив праву пасажирську дверку, та про щось із нею розмовляв на підвищених тонах, але про що не чув, бо дверка зачинилася самостійно. Потім чоловік покинув ОСОБА_3 та знову відчинив праву передню дверку, та запитав у нього в грубій формі чому він її «катає», на що він відповів, що йому дав вказівку начальник відвезти її по роботі. Також даний чоловік сказав щоб він більше не бачив щоб її «катали».

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що з підсудним вона перебуває у дружніх відносинах, потерпілу вона не знає. 21.12.2010 р., приблизно о 22.00 - 22.30 годині, вона перебувала біля Універмагу, біля кафе «Пирогов», то зустріла ОСОБА_12 з товаришем, якого бачила вперше. Вони пішли у зазначене кафе, де відпочивали, а приблизно через годину, після зустрічі, до когось із хлопців, зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він їде до МКЛ ШМД м. Вінниці бо він порізав склом руку. Вони взяли таксі та поїхали до ОСОБА_1 в лікарню. ОСОБА_1 повідомив їм про те, що розбив телевізор, об який порізав собі руку. Коли йшли через приймальне відділення, то в приймальному відділення знаходилася дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка була зі своєю мамою, мамою ОСОБА_1 та подругою. На потерпілій ніяких побоїв та синців вона не бачила. Олег зупинився біля них, а вони пішли на вулицю. Потім на вулицю вийшов ОСОБА_1 та вони розїхались. Пізніше вона спілкувалася з ОСОБА_1 та він їй розповів, що потерпілу він не бив, він сильно взяв її за руку та розбив телевізори. Також ОСОБА_1 їй повідомив, що він ходив навідувати ОСОБА_3 до лікарні, але її в лікарні не було.

Свідок ОСОБА_18 з причин неможливості, до суду не зявився, однак в судовому засіданні за підтримки всіх учасників процесу були оголошені показання, дані свідком на досудовому слідстві, згідно яких він зазначив, що 07.04.2011 року, о 13.50 годині, коли він проходив повз приміщення Замостянського райвідділу міліції по вулиці Київській № 3 у м. Вінниці, то був запрошений в якості понятого під час відтворення обстановки та обставин подій, але з ким не знав, однак стало цікаво, а тому погодився. Іншим понятим був раніше не знайомий перехожий молодий хлопець. Після чого слідчий з двома працівниками міліції, разом із ним та ще одним понятим пішли до будинку № 48 по вулиці Стеценко у м. Вінниці та безпосередньо до квартири № 63, двері якої відчинила жінка, як виявилася ОСОБА_3, яка за участю свого адвоката погодилася відтворити обстановку та обставини подій з приводу побиття її чоловіком за місцем проживання. В їхній присутності жінка розповіла всі події та показала на статистові (працівникові міліції) як все відбувалося в дійсності. Вона повідомила про те, що після сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_1, останній додому прийшов приблизно о 22.00-22.30 годині 21.12.2010 року, та на даний момент вона лежала у кімнаті на лівій частині тіла, головою до балкону. Чоловік зайшов до кімнати, увімкнув світло та, взявши її за волосся, стягнув з ліжка на підлогу, після чого наніс 4-5 ударів долонею по голові, розбивши ніс, внаслідок чого пішла кров. Так як чоловік відійшов до дверей, жінка вилізла назад на ліжко до стіни, а її чоловік ОСОБА_1 (без будь-яких пояснень та розмов) вдарив рукою по плазмовому телевізору та ногою збив його на підлогу, почав по ньому скакати та трощити. Потім ОСОБА_1 підійшов до жінки та наніс більше двох ударів кулаком в область живота, а потім схопив за праву руку та потягнув у коридор через побитий телевізор по підлозі. У коридорі жінка вирвалася та намагалася встати на коліна, але чоловік її взяв за волосся та вдарив кулаком в область живота і сказав, що він «вибє з живота цього урода», від чого жінка зігнулася, а потім побігла до ванної кімнати, де намочила рушник і прикладала до обличчя, а чоловік в цей час в іншій кімнаті та на кухні побив телевізори. Коли жінка була у ванній кімнаті, то ОСОБА_1 зайшов та кулаком наніс 7-8 ударів в область голови жінки, від чого вона впала на підлогу лівою частиною до стіни і спиною до пральної машини, та ОСОБА_1 наніс їй ще більше двох ударів ногою по тулубу та по правій частині тіла. Почувши телефонний дзвінок ОСОБА_1 вийшов з кімнати, а вона зачинила двері. Під час проведення слідчої дії проводилося фотографування слідчим та яким саме чином усе відбувалося жінка показувала на статистові.

Свідок ОСОБА_13 з причин неможливості, до суду не зявився, однак в судовому засіданні за підтримки всіх учасників процесу були оголошені показання, дані свідком на досудовому слідстві, згідно яких він зазначив, що по вулиці Константиновича 11/90 він проживає один та винаймає квартиру. ОСОБА_1 знає приблизно 2 роки і познайомився на авто ринку в с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області, так як вони продавали свої автомобілі. Після чого вони розпочали співпрацювати та почали дружити. Приблизно 10-12 жовтня 2010 року від ОСОБА_1 він дізнався про те, що він на морі познайомився з дівчиною та познайомив з нею, повідомивши що її звати ОСОБА_3. З його слів вона мешкає по вулиці Стеценка та працює в газовій конторі, однак подробиць знайомства та їхніх індивідуальних відносин не розповідав. З моменту знайомства та до весілля ОСОБА_1 з ОСОБА_3 бачив декілька разів, однак у них між собою були нормальні відносини і при ньому ніяких сварок чи непорозумінь не було. 19 та 20 листопада 2010 року відбулося весілля ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на якому він був присутнім в якості почесного свідка. Про те, що ОСОБА_3 на момент весілля була вагітною він знав і про це сказав ОСОБА_1. Після весілля ОСОБА_3 він бачив кілька разів з ОСОБА_1, вдома у них не був, при ньому відносини були нормальні. ОСОБА_19 про свої стосунки з дружиною нічого не розповідав. 21.12.2010 року, на протязі дня він бачив ОСОБА_1, однак особливих якихось переживань не помітив та щоб він сварився з дружиною цього не знає, бо той нічого не говорив. Приблизно о 16.00-17.00 годині ОСОБА_1 сказав, що йому потрібно поїхати та забрати дружину з роботи. Десь приблизно о 20.00 годині чи ОСОБА_1 чи ОСОБА_12 зателефонував та повідомили, що вони грають в боулінг в «Мегамолі», після чого він приєднався до них. В той вечір вони втрьох пили пиво та соки, граючи в боулінг. Десь приблизно о 22.00-22.30 годині ОСОБА_1 покинув їх та сказав, що їде додому. При них ОСОБА_1 розмовляв по мобільному, але з ким і про що сказати не може, бо він від них відходив у сторону. Після «Мегамолу»він з ОСОБА_12 поїхали до універмагу до кафе «Пирогов», де зустріли ОСОБА_14, з якою сиділи у вказаному кафе. Десь приблизно о 23.50 годині 21.12.2010 року комусь з них телефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він в МКЛ ШМД по вулиці Київській, та повідомив що він порізав склом руку. Потім він, ОСОБА_12 та Віталіна взяли таксі та поїхали до ОСОБА_1 в лікарню, де ОСОБА_1 знаходився на столі і йому зашивали руку та цей процес проходив десь близько однієї години. Коли ОСОБА_1 вийшов від лікарів, то повідомив їм про те, що розбив телевізор, об який порізав собі руку, але будь-яких повідомлень про те, що він посварився з дружиною не розповідав. Коли вони йшли на вихід з приймального відділення, то зустріли дружину ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка була зі своєю мамою, мамою ОСОБА_1, подругою ОСОБА_8. Олег зупинився біля них, а він з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 пішли на вулицю. Через кілька хвилин на вулицю вийшов за ними ОСОБА_1, який на запитання чому його дружина також у лікарні, він почав кричати, сів в автомобіль та кудись поїхав. Після чого він, ОСОБА_12 та Віталіна на таксі поїхали по домівках. Коли він приїхав до себе додому, то до нього зателефонував та приїхав ОСОБА_1, який у нього ночував. Вже в нього вдома ОСОБА_1 розповів, що між ним та дружиною виникла сварка, але з приводу чого він не хотів говорити та що відбувалося він не захотів розповідати. Наступного дня ОСОБА_1 поїхав від нього і в подальшому він з ним мав спілкування лише по телефону. Про те, що стосовно ОСОБА_1 порушили кримінальну справу з приводу нанесення тяжких тілесних ушкоджень внаслідок втрати плоду він дізнався від нього самого приблизно в середині березня 2011 року.

В судовому засіданні був допитаний експерт НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_20, який проводив компютерно технічну експертизу мобільного телефону, що належить ОСОБА_1 Він пояснив, що серійний номер досліджуваного телефону 03563. Дати відповідь з приводу наявності та змісту текстових повідомлень, їх час надходження та номер, з якого надіслане повідомлення можливо. Існують безліч програм, за допомогою яких можна надіслати повідомлення на інший телефон.

В судовому засіданні був допитаний судово-медичний експерт заступник начальника з експертної роботи Вінницького обласного бюро судово медичної експертизи ОСОБА_21, який в складі комісії проводив судово медичне дослідження ОСОБА_3 Він пояснив, що на скільки йому відомо проводилось два судово-медичних дослідження: одне обстеження, друге дослідження і комісійна судово-медична експертиза за матеріалами кримінальної справи. Він брав участь в судово медичному дослідженні та комісійній судово-медичній експертизи. Під час проведення експертизи був залучений спеціаліст акушер-гінеколог з лікарні ім. М.І. Пирогова, і ґрунтуючись на його знаннях і досвіді, вони прийшли до висновку, що не дивлячись на те, що у потерпілої була загроза переривання вагітності в жовтні, а факт побиття в грудні, комісія все ж найшла звязок між побиттям і перериванням вагітності. Якби це була психічна травма, вони б залучили в комісію психіатра. Однак вони вважають, що все це повязано з нанесенням механічних тілесних ушкоджень, оскільки між травмою і перериванням вагітності може пройти пять днів. Вони вважають, що був прямий причинний зв'язок між перериванням вагітності і ушкодженням. Тому що однією із ознак тяжкого тілесного ушкодження є переривання вагітності. Також він зазначив, що на його думку у потерпілої було щось повязано із відшаруванням плаценти. Однак відповісти точно не може. В своїй комісійній експертизі вони повязали ушкодження, які були отриманні 21.12.2010 р. з тим що сталося, але не мотивували. У висновку немає мотивації. Спеціаліст в галузі гінекології, у якого наглядалася потерпіла, вважав, що цей викидень мав дійти до кінця, потім зробити чистку внутрішньої поверхні матки. Зазвичай так роблять після родів для того, щоб не було ніяких залишків. Інший лікар міг прийти до іншого висновку, а саме перешкоджати викидню і не надавати йому природного перебігу. Однак гінекологи знають, що робити в тому чи іншому випадку, в них є протоколи, в яких описано, що потрібно робити в тих чи інших ситуаціях.

В судовому засіданні був допитаний судово-медичний експерт зав. відділом потерпілих, звинувачених та інших осіб Житомирського обласного бюро СМЕ ОСОБА_22, яка в складі судово медичної експертної комісії проводила повторну судово медичну експертизу. Вона пояснила, що рентгенологічне дослідження шийного відділу хребта потерпілої було зроблено неправильно, тому вони не змогли дати висновок по вивиху першого шийного хребця. Рентгенолог швидше за все неправильно повернув голову потерпілої, тому була зроблена не та укладка. У кожного рентгенолога є протоколи, якими вони повинні керуватися, роблячи рентген та вони знають як правильно укладати потерпілих, роблячи рентген. Проекції укладок є різні. Лікар-рентгенолог написав, що рентген робив в нестандартній проекції. Однак, всього є три проекції укладки. Але проекція, що застосовувалася до потерпілої, не відноситься до жодної з них. Також вона зазначила, що до побиття потерпіла зверталася до лікаря. При аборті та здійсненні вискрібання дитяче місце не було віддане на гістологічні аналізи. Гістологічний аналіз встановлює причину проведення аборту чи причину викидню. Запис про гістологічний аналіз плоду ніде не зроблено, тому можна стверджувати, що такого аналізу зроблено не було. Гінекологи також керуються своїми протоколами. При винесенні гістологічного заключення також керуються протоколами акушер-гінекологів. Загроза викидню може бути будь-якого характеру та не тільки при отриманні травм. На такому маленькому строці, як був у потерпілої, матка ще маленька, і травма не може призвести до викидню. На такому маленькому строці травматичний викидень малоймовірний. Такий характер травм, які отримала потерпіла, у здорової жінки не може викликати викидень. На таких ранніх строках навіть із травмою у здорової жінки викидня бути не може. Ушкоджень в області живота і таза у потерпілої не було. Відповідно до медичних документів потерпілої немає підстав стверджувати, що у потерпілої була тупа травма живота. Діагнози можна написати різні, але вони повинні бути підтверджені. В картці хворого повинен бути повний опис діагнозу. Наказ № 6 СМЕ МОЗ України від 17.01.1995 року саме про це і пише. Крім того вона зазначила, що вони ознайомлювалися з попереднім висновком. Із амбулаторної картки потерпілої вбачається, що вона лежала на збереженні. На даний момент викидень з отриманими потерпілою травмами повязати не можна, оскільки у потерпілої раніше було ненормальне протікання вагітності. А якщо є патології, викидень повязувати із отриманими потерпілою травмами не можна. Кваліфікувати ступінь тяжкості ушкоджень по вагітності, у звязку з тим, що вагітність була патологічною, не можна. Аборт не пов'язаний із травмою, а причини можуть бути будь-які. До них дійшли всі необхідні картки потерпілої.

В судовому засіданні був допитаний завідуючий гінекологічним відділенням Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова, лікар-гінеколог вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_23, який в складі судово медичної експертної комісії проводив судово медичну експертизу. Він пояснив, що він був членом комісії та підписував висновок. Відповідно до документів з Вінницького міського клінічного пологового будинку № 2, ОСОБА_3 була вагітна. Даний висновок вони зробили на підставі наданих їм документів. Головне у виникненні викиднів є порушення зберігального режиму, і будь-яке порушення даного режиму може призвести до викидня. Потерпілу вони не бачили, але на підставі документів з лікарні № 2 м. Вінниці зробили такі висновки. На підставі документів, що їм були надані, не було видно відшарувань плаценти, але у звязку з такими травмами, що були описані, зробили відповідні висновки. Викидень може бути на будь-якій стадії вагітності. Викидень спричинила комбінована травма фізична і психічна. На момент переривання вагітності матка була скорочена, і була загроза викидню та в даній ситуації неможливо було зберегти вагітність. У хворої раніше була загроза переривання вагітності, і будь-яке втручання могло призвести до викидню. Госпіталізація на стаціонар є складовою лікувально-зберігаючого режиму. Розриву плідного міхура у потерпілої не було. Відшарування плаценти у потерпілої також не було. З матеріалів вбачається, що у потерпілої були кровяні виділення. В наданих матеріалах не було висновків гістологічного дослідження плоду. З даного висновку було б видно, чому була перервана вагітність. Чому не було зроблено гістологічного дослідження він не знає, однак точного пояснення, чому був викидень, гістологічний висновок не надав би. Будь-яка фізична травма у будь-якому місці могла б спричинити викидень. Чи була у потерпілої завмерла вагітність сказати не може. Відповідно до документів не вбачалася завмерла вагітність, але стверджувати це точно не може. Строк вагітності рахується по величині матки та по УЗД. Викидень може бути пов'язаний із травмою. На даний момент він підтримує комісійний висновок, який вони зробили, однак якби йому надали докази, можливо він би змінив свою думку.

В судовому засіданні була допитана доцент кафедри рентгенології ФУЛ Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, кандидат медичних наук ОСОБА_24, яка в складі судово медичної експертної комісії проводила судово медичну експертизу. Вона пояснила, що до неї звертаються за направленням судово-медичні експерти із рентгенограмами для їх описання. Ознакою ротаційного підвивиху є асиметрія розташування зуба 2 шийного хребця до дуги 1-го шийного хребця, що є ознакою ротаційного підвивиху. Коли є якісь сумніви, то робиться спіральна компютерна томографія, за допомогою якої можна підтвердити ротаційний підвивих. На знімку є асиметрія розташування, що є ознакою ротаційного підвивиху. «С1 це перший шийний хребець». Стверджувати, що асиметрія є причиною неправильного розташування не може, адже укладка в даному випадку відносно правильна. В результаті неправильної укладки може бути неправильне розташування. Якщо укладка неправильна, то в рідких випадках може бути таке зображення, як при ротаційному підвивиху. Укладка в даному випадку була правильна. Більш точніше дослідження можна було б зробити за допомогою компютерної томограми. Інша проекція в даному випадку виключена. Ще раз можна було б зробити томограму в такій же проекції. Окрім рентгенограми ніяких інших матеріалів не досліджувала, адже вона експерт по рентгенограмах. Коли у неї є сумніви, роблять додаткові рентгенограми. В амбулаторній картці чи стаціонарній картці хворого має бути відмітка про те, що робили рентгенограму. В картці потерпілої написали, що переломів немає, однак вони не оцінили ситуації з приводу підвивиху. Проте лікар рентгенолог записав про ротаційний підвивих, і вона підтвердила даний діагноз. З приводу того, що лікарі не звернули увагу на те, що в потерпілої був підвивих, і не включили його до діагнозу потерпілої нічого сказати не може. По симптоматиці хворого можна стверджувати про наслідки асиметрії. Ми вказуємо про підвивих в міліметрах, а лікарі вже стверджують про ступінь підвивиху. В даному випадку різниця близько 2-х міліметрів, а це суттєва різниця. В даному випадку ротаційний підвивих не міг статися сам по собі. Ротаційний підвивих виникає відразу ж після травми. Даний підвивих несе негативні наслідки та призводить до створення зовнішнього тиску на артерію. Коли є асиметрія кровообігу, то вона може привести до асиметрії стовбура. Потерпіла виписана у звязку із направленням на лікування за місцем проживання.

В судовому засіданні був допитаний рентгенолог Житомирської обласної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського ОСОБА_25, який в складі судово медичної експертної комісії проводив повторну судово медичну експертизу. Він пояснив, що якщо потрібно робити дослідження якого-небудь органу, то потрібно як мінімум дві проекції, а якщо виникають ще і сумніви, то роблять ще і компютерну томографію. Судячи зі знімку, підвивих в даному випадку точно є, але невеликий. Через два тижні потрібно було зробити контрольний знімок, щоб побачити, можливо все стало на місце. Різниця у 3 міліметри, свідчить про те, що якісь звязки були порвані, чи розтягнуті. Підвивих становить собою розрив звязки чи мяза. При цьому було зроблено якийсь різкий ривок. Даний підвивих стався внаслідок різкого повороту голови. Розлад здоровя внаслідок підвивиху не може тривати більше 21 дня. Чому даний знімок зробити в одній проекції пояснити не може. Якби він робив знімок, зробив би у двох проекціях. Основне те, що не було зроблено контрольного знімку. В даному випадку підвивих є.

В судовому засіданні була допитана завідуюча гінекологічним відділенням, акушер-гінеколог ЦМЛ № 1 м. Житомира ОСОБА_26, яка в складі судово медичної експертної комісії проводила повторну судово медичну експертизу. Вона пояснила, що на основі наданої нам документації, які їй передала експерт ОСОБА_22, ми зробили даний висновок. Керувалися протоколами. Після викидню плід повинен був відправлений на гістологічне дослідження. Цього зроблено не було, також було відсутнє УЗД. Оскільки бувають різні патології вагітності, проведення гістологічного дослідження є необхідним, тому в усіх випадках плід відправляють на зазначене дослідження. Коли вона дивилися документацію УЗД вона не бачила, тому зробила висновок, що достовірно сказати чи була потерпіла вагітна не представляється можливим. На даний момент необхідно провести ще одну експертизу. Будь-які фізичні та моральні ушкодження можуть призвести до викидню, все залежить від жінки. В картках потерпілої не написано чи був у неї розрив міхура чи відшарування плаценти. На строці вагітності який був у потерпілої плацента була, оскільки плацента формується після 12 тижня вагітності. Викидень це і є відшарування плаценти, просто на таких маленьких строках лікарі вказують це окремо. Точно сказати, що фізичні травми, отримані потерпілою потягли за собою такі наслідки, як викидень не може, однак і психічний і фізичний вплив міг вплинути на перебіг вагітності. В документаціях потерпілої просто написано гіпертонус матки це не може бути причиною викидню. Чи могла закрита тупа травма живота викликати переривання вагітності, сказати не може.

Крім показань самого підсудного, потерпілої, свідків, експертів та фахівців його винуватість доводиться також зібраними в ході досудового та судового слідства та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даної кримінальної справи, а саме:

- заявою ОСОБА_3 від 21.12.2010 року про спричинення тілесних ушкоджень її чоловіком ОСОБА_1. Заявою ОСОБА_9 від 24.12.2010 року про спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень її доньці ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 5, 16),

- протоколом огляду місця події від 22.12.2010 р. (т. 1 а.с. 9-15),

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 3959 від 24.12.2010 р. - 27.01.2011 р., згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження у ОСОБА_3 виявлено синці на голові, тулубі, руках і ногах, садно на правій руці, забита рана на волосяній частині голови. Дати судово-медичну оцінку тілесним ушкодженням у ОСОБА_3 представляється можливим після вивчення медичних документів на її ім`я з приводу лікування (т. 1 а.с. 23),

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 195/10-к від 01.02.2011 р. - 14.02.2011 р., згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження у ОСОБА_3 («Акт судово-медичного обстеження»№ 3959 від 24.12.10 р. - 27.01.11 р. на її ім'я), вивчення дичних карток стаціонарного хворого»№№ 598, 782 Вінницького міського клінічного пологового будинку № 2, «Медичної карти стаціонарного хворого»№ 12390 МКЛ ШМД м. Вінниці, «Медичної карти амбулаторного хворого»№ 0118, рентгенограм № 36190 від 22.12.10 р. (2 шт.), № 36191 22.12.10 р., № 7162 від 27.12.10 р. на її ім'я, експерти прийшли до таких висновків:

1. Згідно записам в «Медичній карті стаціонарного хворого»№ 12390 МКЛ ШМД м. Вінниці, ОСОБА_3 з 21.12.10 р. по 28.12.10 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в МКЛ ШУЩ м. Вінниці з діагнозом: «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку», «забій м'яких тканин виличної ділянки зліва», «забій ділянки носа», «ротаційний, підвивих С1», «забій, підшкірні гематоми правого плеча, обох кистей рук, зовнішньої поверхні правого стегна», «закрита тупа травма живота», «І вагітність, 14-15 тижнів, обтяжений акушерський анамнез», «загроза переривання вагітності».

2. Згідно записам в «Медичній карті стаціонарного хворого»№ 782 пологового будинку №2, ОСОБА_3 з 28.12.10 р. по 11.01.11 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «самовільний викидень в термін 15 тижнів», «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку», «закрита тупа травма живота».

3. При судово-медичному обстеженні 24.12.10 р. у ОСОБА_3 були виявлені синці на голові, тулубі, руках і ногах, садно на правій руці, забита рана на волосяній частині голови.

4. Оскільки тілесні ушкодження у ОСОБА_3 у сукупності призвели до переривання вагітності, вищезазначені тілесні ушкодження у неї належать до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.7 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.). Вищезазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), по давності утворення могли бути спричинені в строк вказаний обстеженою - 21.12.2010 р. (т. 1 а.с. 24-26),

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 07.04.2011 р. (т. 1 а.с. 106-116),

- висновком судово-медичної експертизи № 28-К від 18.03.2011 р. - 13.04.2011 р., згідно якої, на підставі даних судово-медичного обстеження у ОСОБА_3 («Акт судово - медичного обстеження»№ 3959 від 24.12.10 р. 27.01.11 р., «Акт судово-медичного обстеженню № 195/10-к від 01.02 - 14.02.11р. на її ім'я), вивчення «Медичних карток стаціонарного хворого №№ 598, 782 Вінницького міського клінічного пологового будинку № 2, «Медичної карти стаціонарного хворого»№ 12390 МКЛ ШМД м. Вінниці, «Медичної карти амбулаторного хворого»№ 0118, рентгенограм № 36190 від 22.12.10 р.(2 шт.), № 36191 22.12.10 р., № 7162 від 27.12.10 р. на її ім'я, протоколів допиту свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, обвинуваченого - ОСОБА_1, потерпілої - ОСОБА_1 приходимо до таких підсумків:

1. (відповіді на питання постанови 1) Згідно записам в «Медичній карті стаціонарного хворого»№ 12390 МКЛ ШМД м. Вінниці, ОСОБА_3 з 21.12 по 28.12.10 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в МКЛ ШМД м. Вінниці з діагнозом: «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку», «забій м'яких тканин виличної ділянки зліва», «забій ділянки носа», «ротаційний підвивих С1», «забій, підшкірні гематоми правого плеча, обох кистей рук, зовнішньої поверхні правого стегна», «закрита тупа травма живота», «І вагітність, 14-15 тижнів, обтяжений акушерський анамнез», «загроза переривання вагітності».

2. (1) Згідно записам в «Медичній карті стаціонарного хворого»№ 782 пологового будинку № 2, ОСОБА_3 з 28.12.10 р. по 11.01.11 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «самовільний викидень в термін 15 тижнів», «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку», «закрита тупа травма живота».

3. (1) При судово-медичному обстеженні 24.12.10 р. у ОСОБА_3 були виявлені синці на лобі справа (1), в правій скроневій ділянці (1), на передній поверхні правої вушної раковини (1), на задній поверхні правої вушної раковини з розповсюдженням в завушну ділянку до потиличної області (1), в лівій скроневій ділянці (1), на нижній повіці лівого ока (1), на спинці носа в ділянці перенісся (1), на нижній повіці правого ока (1), на правому плечі (5), на правому передпліччі (1), на лівому передпліччі (4), на тильній поверхні лівої кисті (2), в проекції нижнього кута правої лопатки (1), на правому стегні (3), на правій сідниці (1), в поперековій ділянці зліва (1), на лівому стегні (1), садно на правому плечі, забита рана на фоні синцю в лівій тім'яній ділянці.

4. (4, 7) Локалізація всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 виключає можливість їх виникнення внаслідок одноразового падіння з положення стоячи на площину, не суперечить показам ОСОБА_1 (ОСОБА_3) в протоколі допиту потерпілої від 25.02.2011 р. «...я впала спиною, почав лодонею бити мене по голові, при цьому попав мені по носі, схопив мене за руку, кулаком наніс мені удар в область живота... почав наносити кулаком удари в голову та правої руки, ОСОБА_1 почав наносити удари ногами по правій руці, шиї, ногах»і показами ОСОБА_1 в протоколі допиту обвинуваченого від 16.03.2011 р. «я вдарив її рукою по шиї та ногою по сідниці, падала спиною на кровать, шарпав за руки».

4. (6) Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 виникнення їх можливе щонайменше від двадцяти семи дій травмуючого предмету в ділянки розташування синців, садна та забитої рани на волосяній частині голови.

4. (1, 2, 3, 5) Тілесні ушкодження у ОСОБА_3 у сукупності призвели до переривання вагітності, тому належать до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.7 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.); підвивих першого шийного хребця, підтверджений рентгенологічно, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 день) розладу здоров'я (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.).

Вищезазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), до яких належать і «рука людини»і «нога у взутті»; По давності утворення могли бути спричинені в строк вказаний в постанові - 21.12.2010 р. (т. 1 а.с. 123-126),

- висновком комп`ютерно - технічної експертизи № 99к від 05.12.2011 р., згідно якої, 1, 2. В памяті мобільного телефону «Nokia 1680c-2» (ІМЕІ: 03563), який належить гр. ОСОБА_1, в розділі «Входящие»виявлено дванадцять текстових повідомлень. Перелік виявлених вхідних текстових повідомлень представлений в додатку 2, в якому вказується зміст текстових повідомлень, номер абонента, дата та час отримання повідомлення.

3. Враховуючи характеристики мобільного телефону «Nokia 1680c-2» (ІМЕІ): 03563, який належить гр. ОСОБА_1, та його програмного забезпечення, вносити зміни користувачем до реквізитів вхідних текстових повідомлень, зокрема номерів абонентів, без застосування спеціальних технічних засобів та програмного забезпечення неможливо. Слідів змін реквізитів вхідних текстових повідомлень не виявлено.

Згідно додатку 2 до висновку експерта № 99к від 05.12.2011 р. переліку вхідних текстових повідомлень мобільного телефону «Nokia 1680c-2», який належить ОСОБА_1, серед інших є повідомлення з номеру абоненту +31 «Сделаешь ребенка ей, у тебя это хорошо получается. А я еду на аборт»(т. 2 а.с. 29-33),

- Висновком повторної судово-медичної експертизи № 51 від 18.04.2012 р. 26.06.2012 р. згідно якої, вивчивши представлені на проведення судово-медичної експертизи медичні документи (історія хвороби № 12390, історія хвороби № 598 гінекологічного відділення пологового будинку № 2, історія хвороби № 782 гінекологічного відділення пологовою будинку № 2, карта амбулаторного хворого № 1078), дані рентгенологічного дослідження на ОСОБА_27 експерти прийшли до наступних висновків:

1. При поступленні ОСОБА_6 21.12.10 року відділення політравми Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги о 23 год. 50 хв. вона була оглянута: ЛОР-лікарем, гінекологом (при огляді від вагінального обстеження відмовилась, але при цьому заявила, що вагітна), нейрохірургом (при огляді підозри на підвивих в шийному відділі хребта, рентгенологічне дослідження не назначалося), щелепно-лицьовим хірургом, пізніше, 22.12.2010 року оглядалася черговим хірургом, який при огляді виявив видимі тілесні ушкодження у вигляді: синці на спинці носу, в виличній ділянці зліва, на повіках обох очей, в скронево-тім'яній ділянці зліва, на тильних поверхнях обох кистей рук, на правому плечі та на зовнішньо-боковій поверхні правого стегна.

Інших будь-яких видимих тілесних ушкоджень на шкірних покровах обличчя, волосистій частині голови, тулубі, а також на руках та ногах у потерпілої, як при первинному огляді, так й в ході послідуючих спостережень під чає стаціонарного лікування з 21.12.2010 року по 28.12.2010 року, не виявлено і в медичній документації не зафіксовано. Під час лікування ОСОБА_28 скаржилась на болі в місцях гематом на правому плечі, правій кисті, правому стегні, головний біль і лише 28.12.2010 року звернулась зі скаргами до гінеколога на тягнучі болі внизу живота, посилене виділення (якого характеру не вказано) із статевих шляхів, після чого їй рекомендовано подальше лікування в гінекологічному відділенні Вінницького міською клінічного пологового будинку № 2.

При освідуванні гр. ОСОБА_6 24.12.2010 року (через 3 дня після травми; акт освідування № 3959) у потерпілої були виявлені: 1 синець на чолі справа; 1 синець в правій скроневій ділянці, по одному синцю на передній та задній поверхнях правої вушної раковини з переходом в завушну ділянку та на потилицю (що не зафіксовано, як при первинному огляді під час поступлення в відділення політравм, так й при повторних оглядах ЛОР-лікарем, нейрохірургом, хірургом, гінекологом); 1 синець в лівій скроневій ділянці; синець на нижніх повіках обох очей і в ділянці перенісся, синець в тім'яно-потиличній ділянці зліва, на фоні якого наявна поверхнева рана, яка вкрита щільною бурою кірочкою, але даних про те, що у потерпілої були ушкодження, що кровоточать не було, даних про те що, була хірургічна обробка вищеописаних ушкоджень в медичній документації немає, в той же час не дивлячись на наявність щільної бурої кірочки експерт описав характер країв і кінців рани; наявний 1 синець на зовнішньо-боковій поверхні передпліччя у всіх третинах, який не зафіксований в історії хвороби; 3 синці на задній поверхні верхньої третини правого плеча; 1 синець по зовнішній поверхні середньої ретини правого плеча; 4 синці по задньо-внутрішній поверхні середньої і нижньої третини лівого передпліччя; 2 синці на тильній поверхні лівої кисті; 1 синець в проекції нижнього кута правої лопатки; 1 синець по внутрішній поверхні середньої третини правого плеча; 1 синець по задньо-зовнішній поверхні середньої третини правого стегна; 2 синці по передній поверхні верхньої третини правого стегна; 1 синець в верхньо-зовнішньому квадраті правої сідниці; 1 синець в поперековій ділянці зліва; 1 синець по задньо-внутрішній поверхні і нижньої третини лівого стегна. При наявності великої кількості синців у потерпілої, в різних анатомічних площинах, усі вони, згідно опису експерта: неправильно-овальної форми, синьо-фіолетового кольору, з зеленим відділком по периферії, розмірами від 2.0x1.5 см до 22x11 см.

При поступленні ОСОБА_3 28.12.2010 року в гінекологічне відділення Вінницького міського пологового будинку № 2 у ОСОБА_3 були виявлені гематоми в ділянці правого плеча, на зовнішній поверхні правого стегна, на передній стінці живота, що також суперечать даним первинного огляду і даним освідування.

2. Слід відмітити, що синці, як правило, вказують на місця прикладання фізичної сили; по формі іноді дозволяють судити про форму та особливості поверхні травмуючого предмету; по розмірам - про розміри контактуючої поверхні травмуючого предмету; локалізація синців вказує на характер насильницької дії, а зміна забарвлення синця дозволяє встановити давність його спричинення. Синці не можуть бути однакового кольору в різних ділянках у одного і того ж потерпілого, оскільки, чим ближче вони розміщуються до серця, тим швидше наступає їх розсмоктування, а тому кольорова гама їх змінюється по різному.

3. Враховуючи суперечливі дані про наявність видимих тілесних ушкоджень, виявлених при первинному огляді в медичних закладах, під час освідування судово-медичним експертом і при поступленні в стаціонар для подальшого лікування, вважаємо, що достовірно судити про кількість видимих наявних ушкоджень, механізм їх виникнення і їх давність не представляється можливим.

4. Аналізуючи представлену медичну документацію на ім'я ОСОБА_6 не можна виключити, що у потерпілої мали місце тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку без виражених клінічних проявів, синців в скронево-тім'яній ділянці зліва, на переніссі, в скронево-виличній ділянці зліва, на повіках обох очей, на правому плечі, на тильних поверхнях кистей рук, на правому стегні.

Ушкодження у вигляді: струсу головного мозку без виражених клінічних проявів, синців в скронево-тім'яній ділянці зліва, на переніссі, в скронево-виличній ділянці зліва, на повіках обох очей, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, могли виникнути від нанесення 2-3 ударів тупим твердим з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, яким міг бути кулак тощо, могли утворитися 21.12.2010 року;

Ушкодження у вигляді: синців на правому плечі, тильній поверхні кистей рук, на задньо-зовнішній поверхні правого стегна, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я могли виникнути від дії твердих тупих з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, яким міг бути кулак тощо, могли утворитися 21.12.2010 року.

5. В медичній документації на гр. ОСОБА_3 відсутні дані, про те, що на момент поступлення на стаціонарне лікування 21.12.2010 року, так й під час лікування з 21.12.2010 року по 30.12.2010 року гр. ОСОБА_3 пред'являла будь-які скарги на болі в шиї, які б обмежували рухи в шийному відділі хребта. Рентгенологічне дослідження шийного відділу хребта від 27.12.2010 року виявило у потерпілої ротаційний підвивих 1-го шийного хребця, але при цьому вказана рентгенограма вивчалася рентгенологом Житомирської обласної клінічної лікарні, який також вказує на дану патологію, але при цьому судити, про те, куди направлений підвивих хребця (вліво-вправо, вперед-назад), не представляється можливим, рентгенограми зроблені не в стандартних позиціях; не можна виключити, що даний підвивих може являтися результатом неправильної укладки потерпілої під час рентгенологічного дослідження. Таким чином враховуючи вищевказане, виставлений діагноз: «Ротаційний підвивих 1-го шийного хребця», при дачі заключення до уваги не приймається.

6. В історії хвороби № 592 Вінницького міського клінічного пологового будинку № 2 вказано, що 19.10.2010 року (за два місяця до отримання травми) гр. ОСОБА_3 поступила в гінекологічне відділення зі скаргами на болі внизу живота; повідомила, що вважає себе вагітною, так як останні місячні 05.09.2010 року. На основі скарг хворої, без проведення тесту на вагітність і будь-яких інструментальних методів дослідження був виставлений діагноз: «Вагітність 3-4 тижні. Загроза переривання вагітності». В період лікування з 19.10.2010 року по 05.11.2010 року гр. ОСОБА_3 не була обстежена інструментально, що дозволило б судити про стан матки, про розвиток плода, місце розміщення дитячого місця та термін вагітності; при виписці був виставлений діагноз: «І вагітність 6-7 тижнів. Загроза переривання вагітності». В період перебування гр. ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні з 21.12.2010 року по 30.12.2010 року не дивлячись на те, що у потерпілої обтяжений акушерський анамнез, вона не обстежувалась інструментально (відсутні дані УЗД матки і плода в динаміці), а після самовільного аборту, зігнаний плід чоловічої статі 30.12.2010 року не був відправлений на патолого-гістологічне дослідження, що дозволило б судити про термін вагітності, а також причину самовільного аборту.

7. Таким чином приймаючи до уваги вищевказане, вважаємо, що достовірно висказатися про те: чи була вагітна гр. ОСОБА_3, термін вагітності потерпілої на момент травми 21.12.2010 року, чи мав місце самовільний аборт 30.12.2010 року та яка його причина не представляється можливим (т. 2 а.с. 90-102).

Органом досудового слідства дії підсудного кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило переривання вагітності.

Суд не може погодитися з кваліфікацією дій підсудного за ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних сводов, кожен при визначені його громадських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

Виходячи із системного тлумачення статті 121 КК України ушкодження, що спричинило переривання вагітності, незалежно від її строку, належить до тяжких за умови, що між цим ушкодженням і перериванням вагітності є прямий причинний зв'язок. Методика проведення експертизи у таких випадках викладена в Правилах проведення судово-медичних експертиз (обстежень) з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертизи, затверджених МОЗ.

Згідно п. 2.7.4. Правил проведення судово-медичних експертиз (обстежень) з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.95 р., затвердженого МОЗ України, у випадках визначення прямого причинного зв'язку між перенесеною травмою та перериванням вагітності (розрив плідного міхура, відшарування плаценти з наступним викиднем або достроковими пологами) встановлюються тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 28-К від 18.03.2011-13.04.2011 р., повторної судово-медичної експертизи № 51 від 18.04.2012-26.06.2012 р., показань експертів ОСОБА_21, ОСОБА_22, фахівців у галузі медичних спеціальностей, а саме у галузі акушер-гінекології ОСОБА_23 та ОСОБА_26, точно відповісти чи є прямий причинний зв'язок між отриманими потерпілою ОСОБА_3 тілесними ушкодженнями та перериванням вагітності, не представляється можливим, оскільки дане поняття є індивідуальним.

Згідно п. 4.7. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень № 6 від 17.01.1995 р., затвердженого наказом МОЗ України, загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, а випадковими обставинами (наприклад, алкогольним сп'янінням, правцем), індивідуальними особливостями організму (наприклад, гемофілією), дефектами надання медичної допомоги тощо не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості. В таких випадках експерт зобов'язаний вказувати характер причинно-наслідкових зв'язків між ушкодженням і такими наслідками. Ушкодження хворобливо змінених тканин і органів може бути розцінено за ступенем тяжкості як ушкодження здорових, якщо між цим ушкодженням і несприятливим кінцем є прямий причинний зв'язок.

Суд також приймає до уваги те, що потерпіла ОСОБА_3 раніше перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу загрози переривання вагітності, а саме 19.10.2010 року (за два місяця до отримання травми) ОСОБА_3 поступила в гінекологічне відділення зі скаргами на болі в низу живота та їй був поставлений діагноз, серед іншого: «Загроза переривання вагітності»та показання експерта ОСОБА_22, яка пояснила, що оскільки потерпіла раніше вже перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу загрози переривання вагітності, отримані травми не можна звязувати із втратою дитини, оскільки вагітність в потерпілої з самого початку була патологічна, а саме протікала з ускладненнями.

Крім того, у висновках судово-медичної експертизи № 28-К від 18.03.2011-13.04.2011 р. та повторної судово-медичної експертизи № 51 від 18.04.2012-26.06.2012 р. взагалі відсутнє визначення прямого причинного зв'язку між перенесеною травмою та перериванням вагітності.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 28-К від 18.03.2011-13.04.2011 р. підвивих першого шийного хребця, виявлений у потерпілої ОСОБА_3, підтверджений рентгенологічно, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 день) розладу здоровя (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.). Хоча у висновку повторної судово-медичної експертизи № 51 від 18.04.2012-26.06.2012 р. зазначено, що виставлений діагноз: «Ротаційний підвивих 1-го шийного хребця», при дачі заключення до уваги не приймається, в судовому засіданні рентгенолог ЖОКЛ ОСОБА_25 зазначив, що ротаційний підвивих 1-го шийного хребця у потерпілої був.

Згідно оглянутих в судовому засіданні амбулаторних карток ОСОБА_3, а саме: згідно записам в «Медичній карті стаціонарного хворого»№ 12390 МКЛ ШМД м. Вінниці, «Медичній карті стаціонарного хворого»№ 782 пологового будинку № 2, ОСОБА_3 з 21.12 по 11.01.11 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в МКЛ ШМД м. Вінниці та пологовому будинку № 2 м. Вінниці 22 дня.

Враховуючи наведене та згідно п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р., ушкодження отримані потерпілою ОСОБА_3 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, відповідно до ст. 22 КПК України 1960 р. прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого. Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обовязок доказування на обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КПК України 1960 р. суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши висновки судово-медичних експертиз, показання експертів та фахівців, суд приходить до переконання, що в матеріалах справи недостатньо доказів того, що між отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями та перериванням вагітності є прямий причинний зв'язок.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання підсудного ОСОБА_1, потерпілої, свідків, експертів, фахівців та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість підсудного ОСОБА_1 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обставинами, відповідно до ст. 66 КК України, що помякшують покарання підсудного під час судового слідства не встановлено.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання підсудного, є рецидив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

При вирішенні питання про призначення підсудним покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обрані виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу підсудного, що не вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, приймає до уваги його вік, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин справи, особи підсудного, суд вважає, що достатнім для виправлення та перевиховання підсудного, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі на певний строк. Відповідно ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обовязки, в умовах контролю за його поведінкою з застосуванням ст. 76 КК України.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, підлягає задоволенню, оскільки згідно довідки № 26/1361 від 23.06.2011 р. наданої МКЛ ШМД, ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні (ліжко політравми) Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 21.12.2010 р. по 28.12.2010 р. Середня вартість одного ліжко дня становить 173,69 грн. Потерпіла фактично провела 7 ліжкоднів. Виходячи з середньої вартості одного ліжко дня, вартість лікування хворого склала в сумі 1215, 83 грн. (т. 1 а.с. 198).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню частково в сумі 3000 грн., оскільки підсудний підтвердив розбиття ним телевізорів та визнав суму збитків на 3000 грн. В решті позову, в частині стягнення матеріальної шкоди, слід відмовити за недоведеністю, оскільки потерпіла ОСОБА_3 не надала суду доказів, що їй заподіяно матеріального збитку саме на суму 5000 грн.

Вирішуючи питання цивільного позову про стягнення з підсудного ОСОБА_1 моральної шкоди, суд, приходить до наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Судом проаналізовано вищенаведені сторонами пояснення, а саме те, що потерпіла зазначила, що найбільші моральні страждання їй доставила втрата дитини, у співставленні з наведеними нормативними актами, суд вважає за необхідне стягнути грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі десяти тисяч гривень; при цьому судом враховано стан здоровя потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках; час та зусилля, необхідні для відновлення стану здоровя, а також те, що причинно-наслідковий зв'язок між діяннями підсудного та перериванням вагітності потерпілої не доведений; виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом зясовано факт заподіяння потерпілій моральних страждань та втрати немайнового характеру, обставини, дії, внаслідок яких вони заподіяні. Суд вважає заявлену в позові вимогу про стягнення ста тисяч гривень значно завищеною грошовою сумою, яку потерпіла оцінює як заподіяну їй моральну шкоду, - вказану нереальною і нічим не доведеною в такому розмірі. Тому, аналізуючи матеріали кримінальної справи, пояснення учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне і достатнє частково задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і стягнути як відшкодування моральної шкоди на її користь зазначені кошти, враховуючи в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

Відповідно до ст. 93 КПК України судові витрати за проведення НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області компютерно технічної експертизи № 99к від 05.12.11 р. та проведення Житомирським обласним бюро судово-медичної експертизи повторної судово-медичної експертизи № 51 від 18.04.2012 р. 26.06.2012 р. - покласти на підсудного, оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 р., ст. 49, 65, 74 КК України суд,-

Засудив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог ст. 76 п. 2,3,4 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь міської клінічної лікарні швидкої допомоги в дохід місцевого бюджету збитки в сумі 1215 (одна тисяча двісті пятнадцять) грн. 83 коп.

Цивільний позов ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Цивільний позов ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення компютерно-технічної експертизи № 99к від 05.12.11 р. в сумі 506 (пятсот шість) грн. 52 коп.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи судові витрати за проведення судово-медичної експертизи № 51к від 18.04.12 р. 26.06.2012 р. в сумі 1983 (одна тисяча девятсот вісімдесят три) грн. 08 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон 1680c-2»ІМЕІ 356841/02/840356/3, що належить ОСОБА_1, залишений на зберіганні при справі повернути останньому.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим у вказаний строк з моменту вручення йому копії вироку суду.

Суддя: