Справа №212/1532/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 6-х неповнолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимого, працюючого водієм в ТОВ «СТИКС КОМПАНІ», мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 23 січня 2015 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, керуючи технічно несправним автомобілем «КРАЗ 256Б1», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_7 , та згідно з довіреністю від 13.04.2012 передано в користування товариству з обмеженою відповідальністю «Стикс Компані», де водій ОСОБА_3 працює найманим працівником, рухався по вул. Коротченко Жовтневого району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з боку мікрорайону Індустріального в напрямку вул. Тухачевського.

Під час руху, по проїжджій частині дороги вул. Коротченко, з боку мікрорайону Індустріального в напрямку вул. Тухачевського, поблизу зупинки громадського транспорту «Молодіжна», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком п.5.35.1 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність щодо дорожньої обстановки та її змінам, не зменшив своєчасно швидкості руху автомобіля «КРАЗ 256Б1» та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, тим самим створивши небезпеку для руху, внаслідок чого допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по вказаному пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «КРАЗ 256Б1».

Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б) та 18.1. Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушенняводієм ОСОБА_3 п. 18.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди - наїздом на малолітнього пішохода ОСОБА_8 .

Невиконання водієм ОСОБА_3 вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої малолітньому пішоходу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна, забійної рани обличчя, шиї, кистей рук, лівої нижньої кінцівки; осколкових переломів лівих тім`яної і скроневої кісток, лобової та потиличної кісток зліва, кісток правої гомілки, кісток носу; лінійних переломів верхньої щелепи, відростків величних кісток, правої лопатки, 2-8 ребер зліва по косій лінії між передньо-пахвовою та середньо-ключичною лініями, 7,8 ребер зліва по лопатковій лінії, 9,10,11 ребер зліва по хребетній лінії, лобкового симфізу, лівого клубово-крижового зчленування; ушкодження оболонок та речовини мозку лівої лобової частки, дифузно обмежений субарахноїдальний крововилив лівої півкулі головного мозку, кров у шлуночках мозку; ушкодження печінки, капсули селезінки та лівої легені.

Виявлені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та в даному випадку призвели до настання смерті, що має прямий причинено наслідковий зв`язок з дорожньо-транспортної пригодою.
Досудовим слідством злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої. Суд вважає правову кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 вірною.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що вину у скоєному злочині визнає повністю, кається.

23 січня 2015 року він керував технічно несправним автомобілем «КРАЗ 256Б1», реєстраційний знак НОМЕР_1 та рухався по вул. Коротченко Жовтневого району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з боку мікрорайону Індустріального в напрямку вул. Тухачевського. Несправності транспортного засобу полягали в неврегульованих гальмах рульовому керуванні. Як йому повідомили на підприємстві, у автомобілів «КРАЗ» такі «проблеми» завжди.

Під час руху, по проїжджій частині дороги вул. Коротченко, з боку мікрорайону Індустріального в напрямку вул. Тухачевського, поблизу зупинки громадського транспорту «Молодіжна», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, він побачив жінку та дівчину, пропустив їх, а потім під автомобіль побігла дівчина. Він намагався зупинитися, та відвернути кермо праворуч, однак у нього нічого не вийшло, та він допустив наїзд на дитину.

Перед потерпілою кається, відшкодував усі витрати пов`язані із похованням, та в подальшому буде надавати допомогу. Просить суд не карати його суворо.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що потерпіла є її онукою. У неї була встановлена над нею опіка. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю оплатив усі розтрати, пов`язанні із похованням та встановлення пам`ятника. Претензій матеріального та морального характеру вона до нього не має. Потерпіла ОСОБА_6 наполегливо просить суд не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_3 свободи, т.я. у нього на утриманні та вихованні є своїх п`ятеро неповнолітніх дітей, а також дитина над якою він та його дружина піклуються.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав повністю, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, учасники судового процесу - прокурор ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд вважає можливим обмежитись показами обвинуваченого ОСОБА_3 щодо фактичних обставин та мотивів скоєного злочину, не досліджуючи інші докази по справі.

Судом з`ясовано, що учасники процесу - прокурор ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, також судом роз`яснено прокурору ОСОБА_9 , обвинуваченому ОСОБА_3 , адвокату ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_6 , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 , визнається судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.

При призначенні покарання, суд керується ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 є злочином тяжким, та скоєним з необережності. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває; за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно. Одружений, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, п`ять яких є його рідними дітьми ОСОБА_10 , 2003 року народження, ОСОБА_11 , 2005 року народження, ОСОБА_12 , 2008 року народження, ОСОБА_13 , 2010 року народження, ОСОБА_14 , 2013 року народження. Також дружина обвинуваченого ОСОБА_15 є опікуном неповнолітньої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає разом із ними.

Потерпіла ОСОБА_6 наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 саме не суворого покарання, та надання йому можливості виховання його дітей, та дитини сироти.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_6 завдані злочином збитки, претензій матеріального та морального характеру потерпіла до обвинуваченого не має.

Вказані обставини, на думку суду, відповідно до ст.. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 можливо призначити покарання у межах санкції статті кримінального закону, без позбавлення волі, із застосуванням ст.. 75 КК України, із випробуванням, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

В частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд вважає що додаткове покарання необхідно застосувати, оскільки, не зважаючи на великий склад сім`ї обвинуваченого, та необхідність утримувати дітей та дружину, яка не працює, обвинувачений ОСОБА_3 знаючи, що автомобіль «КрАЗ-256Б1» має технічні несправності, а саме робочу гальмову систему та рульове керування, все таки розпочав працювати, хоча мав можливість відмовитися від керування несправним транспортним засобом, т.я. зобов`язаний розуміти, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, тим паче несправний. Грубе порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме наїзд на пішохода на нерегульованому пішохідному переході, впевнює суд у необхідності позбавлення обвинуваченого ОСОБА_3 права керування транспортними засобами на певний строк.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , та відповідатиме цілям покарання.

Термін запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 домашній арешт сплив 27.04.2015 року, та клопотань про продовження домашнього арешту до суду не надходило.

Речовий доказ по справі автомобіль «КРАЗ 256Б1», реєстраційний знак НОМЕР_1 необхідно залишити у власника за належністю.

В ході досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років із позбавленням права керування транспортними засобами строком на ДВА роки.

У відповідності до ст.. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням строком на ДВА роки.

У відповідності до ст.. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Речовий доказ по справі автомобіль «КРАЗ 256Б1», реєстраційний знак НОМЕР_1 залишити у власника за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі а саме за проведення експертизи технічного стану транспортних засобів в сумі 922 гривні 35 копійки та за проведення судової експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 58/27-43 від 19.02.2015 року в сумі 1106 гривень 82 копійки.

В ході досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку суду вручається негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_18