Справа № 460/1257/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 11 грудня 2014 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , учасника АТО,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
обвинуваченого ОСОБА_4 21 травня 2014 року мобілізовано на підставі Указу Президента України № 454 від 06 травня 2014 року "Про часткову мобілізацію". Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину п/п В НОМЕР_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де наказом командира військової частини від 21 травня 2014 року № 113 його зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка - водія 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону бригади. Відтак, з 21 травня 2014 року він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. 14 жовтня 2014 року, близько 08 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та та незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 14 квітня 2015 року, близько 11 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 самостійно, добровільно прибув до військової прокуратури Львівського гарнізону, після чого 15 квітня 2015 року, близько 11 години 00 хвилин, повернувся на територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він 21 травня 2014 року був мобілізований для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_3 , що знаходиться у АДРЕСА_2 . 14 жовтня 2014 року самовільно залишив військову частину та поїхав до свого дому у с. Потеличі Жовківського району Львівської області, де перебував до 14 квітня 2015 року, оскільки йому зателефонувала мати та повідомила про потребування нею термінової допомоги. При цьому не мав наміру назавжди ухилитися
- 2 -
від проходження військової служби та 14 квітня 2015 року добровільно прибув до військової прокуратури Львівського гарнізону та 15 квітня 2015 року повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин понад один місяць.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно харахтеризується по місцю проживання, являється учасником АТО, пом`якшуючі обставини: з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку не покидати територію військової частини п/п НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Командиру військової частини НОМЕР_3 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1