Дата документу Справа № 10-801/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10 - 801/2011 Головуючий 1 інст. Забіяко Ю.Г.
Категорія ст.165-2 КПК України Доповідач 2 інст. ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого Алейнікова Г.І.,

суддів Жечевої Н.І., Дадашевої С.В.

за участю прокурора Гірного В.І.

захисника-адвоката ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3,

розглянувши в м.Запоріжжя у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляцією в.о. прокурора Заводського району м.Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2011 року, якою відмовлено в обрані запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у відношенні

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого, одруженого, маючого на утримані неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з постанови районного суду, ОСОБА_3 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він 24 вересня 2011 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на подвірї будинку №76 по вул.Нежинської у м.Запоріжжя, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілої, схопив ОСОБА_4 за шию та повалив її на землю, після чого відкрито викрав майно останньої, тим самим заподіяв їй матеріальну шкоду на загальну суму 4 875 гривень.

25 вересня 2011 року у відношенні ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. В цей же день, ОСОБА_3 затриманий в порядку ст.115 КПК України.

27 вересня 2011 року ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Постановою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2011 року, подання слідчого щодо обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишено без задоволення. Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, характеризується позитивно, вину визнав в повному обсязі, розкаявся, матеріальну шкоду потерпілій частково відшкодував, а також суд вказує на те, що у поданні слідчого не наведені дані та докази того, що обвинувачений може ухилитися від слідства та суду.

В апеляції прокурор просить вищевказану постанову районного суду скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд. Посилається на те, що суд не прийняв до уваги тяжкість скоєного злочину, а також те, що збір доказів на стадії досудового слідства забезпечено затриманням обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.115 КПК України, а тому перебуваючи на волі він може перешкодити встановленню істини у справі, вчинити повторно аналогічні злочини, ухилитися від слідства та суду.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги, адвоката ОСОБА_2 та обвинуваченого ОСОБА_3, які виступили проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляції, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.165-2 КПК України, якщо слідчий вважає, що є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, він вносить за згодою прокурора подання в суд.

У відповідності зі ст.148 КПК України, підставою для обрання підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту можуть бути такі дані, які дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини у справі або продовжити злочину діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.150 КПК України.

Як вбачається за матеріалів справи, суд під час вирішення питання щодо запобіжного заходу, вірно врахував вимоги ст.ст. 148, 150 КПК України, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, характеризується позитивно, вину визнав в повному обсязі, розкаявся, матеріальну шкоду потерпілій частково відшкодував, а також суд вказує на те, що у поданні слідчого не наведені дані та докази того, що обвинувачений може ухилитися від слідства та суду. Тому прийняття по справі відносно ОСОБА_3 такого рішення є законним.

Розглядаючи подання суд також вивчив мотиви і підстави, вказані слідчим та прокурором і прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Вказані в постанові суду висновки поєднуються також з вимогами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року і рішеннями Європейського Суду з прав людини.

Таким чином, доводи викладені в апеляції прокурора не знайшли свого підтвердження та повністю спростовується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 165-2, 362-366, 382 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2011 року, якою відмовлено в задоволенні подання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - без змін.

Головуючий

судді