Справа № 539/241/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка Лубенського району Полтавської області , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

раніш судимого

10.04.2002 року Лубенським міським судом за ст. 185 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням від покарання, з іспитовим строком на 1 рік,

25.09.2004 року Лубенським міськрайонним судом за ст. 189 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна,

згідно постанови Верховного Суду України від 20.06.2011 року вирок скасовано , справа направлена на новий розгляд до Лубенського міськрайоннного суду,

11.09.2006 року Лубенським міськрайонним судом за ст. 187 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з звільненням від покарання, з іспитовим строком на 3 роки,

30.04.2008 року Лубенським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2, ст. 357 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі ,

згідно постанови Ленінського райсуд м. Полтави від 10.08.2010 року звільнений умовно- достроково від не відбутої частини покарання строком 1 рік 9 місяців 4 дні,

30.09.2011 року Лубенським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі,

30.09.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України ,

В С Т А Н О В И В :
26.12.2014 року близько 01год.00 хвл. ОСОБА_4 з метою викрадання чужого майна прибув до господарства розташованого в АДРЕСА_2 належного ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу та демонтажу викрав металеву сітку - рабицю висотою 1,5 м , довжиною 10 м загальною вартістю 280 грн. , 3 металевих стовпчики з труб вартістю 180 грн. належних ОСОБА_5 , якими розпорядився за власним розсудом.

Всього ОСОБА_4 викрав майна належного ОСОБА_5 на загальну суму 460 грн.

За згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин вчинення злочину .

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України , переконавшись , що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим , прокурором , зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції , роз`яснивши йому, що в такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину за вищенаведеними обставинами визнав повністю, підтверджуючи суду, що 26.12.2014 року він викрав з господарства ОСОБА_5 сітку - рабицю та 3 металеві стовпчики, які здав на пункт прийому металобрухту, у скоєному розкаявся.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчиненій повторно за ст. 185 ч.2 КК України у судовому засіданні знайшла своє підтвердження, вина обвинуваченого встановлена і доведена повністю, ним визнана.

При призначені ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він свою вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, його щире каяття і визнає обставиною, що пом`якшує призначене йому покарання.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, вини ОСОБА_4 , особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд врахував вищезгадані обставини, щире каяття обвинуваченого у скоєному , позитивну характеристику , активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, думку потерпілого, прокурора, що тяжкі наслідки не настали, можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком, застосувавши до ОСОБА_4 ст. 75 КК України.

Згідно медичного висновку ОСОБА_4 здоровий, працездатний, не потребує у примусовому лікуванні від алкоголізму та наркоманії.

Керуючись ст. ст. 349, 373 , 374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді - 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний ОСОБА_4 залишити до набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1