В И Р О К
іменем України
"29" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 010935 від 21.08.2014 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту: ОСОБА_5 , 20 серпня 2014 року керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21011 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другій (крайній лівій) смузі проїзної частини вул. Райдужної в напрямку від бульвару Перова в бік вул. Стальського в м. Києві, приблизно о 20 год. 50 хв., вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 Зебра.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1684/Е від 26.09.2014р. ОСОБА_6 в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження: підшкірний крововилив тім`яної ділянки, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 1684/Е від 26.09.2014 відноситься до легкого тілесного ушкодження відповідно п.п. 2.3.5. та 4.6. Правил; закрита травма лівого колінного суглобу, перелом переднього відділу латерального мищелку великогомілкової кістки та латерального краю латерального мищелка стегнової кістки, частковий розрив передньої хрестоподібної зв`язки, частковий розрив колатеральної медіальної зв`язки, ушкодження заднього рогу медіального меніску другого ступеню, забій параартикулярних тканин, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1684/Е від 26.09.2014 відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в Правил.

Згідно з результатами проведеного досудового розслідування дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_5 , котрий порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.2., 18.1., 19.3. Правил дорожнього руху України.

Надалі, 29.01.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 , у відповідності до вимог Глави 35 КПК України, було укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України. Також, сторонами погоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 4250 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В даній угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні судом обвинувачений цілком визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, його слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_6 розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази по справі, згідно постанови старшого слідчого від 21.08.2014 року, підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст. 182, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 29.01.2015 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі двісті п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Речові докази по справі автомобіль ВАЗ-21011 д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: