УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю представника ЖВК (№4) ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду в інтересах засудженого ОСОБА_6 із клопотанням в якому просить замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання більш м"яким - на обмеження волі, посилаючись на те, що останній відбув 2/3 строку покарання, став на шлях виправлення, має заохочення.

В судовому засідання захисник підтримала клопотання та просила замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання більш м"яким, а саме на обмеження волі, так як засуджений працює, мав заохочення, став на шлях виправлення, отримані ним стягнення погашені.

Засуджений ОСОБА_6 подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі у судовому засіданні, а тому суд за погодженням з учасниками судового розгляду розглядав справу у його відсутності.

Представник Житомирської виправної колонії (№4) пояснив, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований, але до праці ставиться задовільно, має заохочення, останнє з яких отримав в жовтні 2013р. Однак після цього за допущені порушення на нього було накладено два стягнення, що свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, його поведінка не є стабільною, а тому застосовувати до ОСОБА_6 положення ст.82КК України є недоцільним.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Заслухавши захисника, представника ЖВК(№4), думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 26.03.2010р. Баранівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.187КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна. Початок строку: 16.11.2009року; кінець строку: 16.05.2017 року.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_6 з 02.07.2010р. відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4). За час відбування покарання допустив 6 порушень режиму тримання, за що 4 рази був покараний правами начальника відділення та двічі було проведено бесіди виховного характеру, має 6 заохочень. На даний час працевлаштований двірником робітничої зони. До праці ставиться посередньо. У відношенні до представників адміністрації колонії намагається бути ввічливим та тактовним з метою поблажливого ставлення до себе. Заходи виховного впливу відвідує під контролем, реагує на них не завжди правильно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Освіта. Завдання програми виконує не в повному обсязі: не навчається у вечірній загальноосвітній школі при колонії. Вину у скоєному злочині визнає, позов повністю відшкодовано. За висновком засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_6 має 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці шляхом оголошення подяк начальником колонії та начальником відділення, останнє 10.10.2013р. Також засуджений має 4 стягнення (які погашені), останнє з яких 14.04.2014р. за порушення внутрішньо-цехового режиму було оголошено догану начальником відділення.

Як слідує із протоколу №28 від 28.11.2014р. спільного засідання комісії Житомирської виправної колонії (№4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання щодо засуджених засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні ст.82КК України.

Відповідно до ч.1 ст.82КК України до осіб, що стали на шлях виправлення невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена судом більш м"яким покаранням після фактичного відбуття засудженим відповідно до ч.4 ст.82КК України не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_6 2/3 строку відбув 16.11.2014р.

Що стосується вимоги щодо засудженого став на шлях виправлення, то в даному випадку відповідно до наданих матеріалів особової справи засудженого та долучених характеристики та довідки, не підтверджено, що своєю поведінкою засуджений підтвердив, що він став на шлях виправлення. За матеріалами особової справи мав 4 стягнення (два в 2010році та два в 2014році), хоча вони й погашені в установленому порядку, але вони підтверджують негативну поведінку засудженого під час відбування покарання. За час з моменту накладення останнього стягнення (14.04.2014р.) засуджений не мав ніяких заохочень. Маючи молодий вік, і тільки базову загальну середню освіту, однак згідно характеристики не навчається у вечірній загальноосвітній школі при колонії, хоча приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Освіта.

Проте адміністрація установи вважає, що за такий нетривалий проміжок часу з моменту застосування останнього стягнення, не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи викладене суд вважає, що відносно засудженого ОСОБА_6 не можуть бути застосовані вимоги ст.82КК України, так як засуджений хоча і відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, але не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання захисника.

Керуючись ст.ст. 82КК України,ст.ст.537,539КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким засудженому ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1