Справа № 1-223/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді Петрова Р.І.,

при секретарі: Волошиній О.О.,

за участю прокурора: Лебедєвої Р.С.,

потерпілої: ОСОБА_1,

представника потерпілої: ОСОБА_2,

представника цивільного

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Альфа Автотранс», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 12.05.2010 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

15.12.2010 року, близько 14 години 50 хвилин, ОСОБА_4, працюючи таксистом ТОВ «Альфа Автотранс» та займаючись перевезенням пасажирів, керуючи на підставі шляхового листа, виданого ТОВ «Альфа Автотранс», автомобілем «Рено Логан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в місті Кіровограді по вулиці Героїв Сталінграда, зі сторони вулиці Волкова в напрямку вулиці Яновського, на регульованому перехресті вулиць ОСОБА_5 та Яновського, здійснюючи поворот ліворуч, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, а саме вимоги: п.2.3, який передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.16.2., яким передбачено, що на перехрестях доріг водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає; був неуважним, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав дорогу пішоходу, яка переходила проїзну частину, на яку він повертає, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка рухалася по пішохідному переходу. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої променевої кістки в типовому місці з незначним зміщенням, перелому шиловидного відростку лівої ліктьової кістки, перелому відростку лівої великогомілкової кістки з незначним зміщенням, садна лівого колінного суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальних гематом з обох сторін, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 38 від 25.01.2011 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров'я.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнав повністю. Вказував, що скоїв злочин за обставин, викладених у обвинувальному висновку. У вчиненому розкаювався та просив суворо не карати, при цьому пояснив, що дійсно 15.12.2010 року, близько 14 години 50 хвилин, працюючи таксистом ТОВ «Альфа Автотранс» та займаючись перевезенням пасажирів, керуючи на підставі шляхового листа, виданого ТОВ «Альфа Автотранс», автомобілем «Рено Логан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в місті Кіровограді по вулиці Героїв Сталінграда, зі сторони вулиці Волкова в напрямку вулиці Яновського, на регульованому перехресті вулиць ОСОБА_5 та Яновського, здійснюючи поворот ліворуч допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме під час руху був неуважним, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав дорогу пішоходу, яка переходила проїзну частину, на яку він повертає, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка рухалася по пішохідному переходу.

Вина підсудного підтверджується показаннями потерпілої, які за фактичними обставинами справи відповідають показанням підсудного; оголошеними в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи та рештою доказів, досліджених в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким чином, обвинувачення, предявлене підсудному, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд кваліфікує дії підсудного за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні підсудному покарання суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості з необережності, особу винного, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість за умисний злочин.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, не встановлено.

Суд призначає підсудному покарання у виді обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, що з урахуванням тяжкості злочину та особи підсудного в повній мірі відповідає меті покарання.

Приймаючи до уваги, що вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.05.2010 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

На підставі ст. 72 КК України суд, призначаючи підсудному покарання за сукупністю вироків, переводить обмеження волі, як менш суворий вид покарання, в позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Так, потерпілою заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3052 гривні 14 копійок, моральної шкоди в сумі 10000 гривень та витрат, повязаних з оплатою юридичної допомоги, в сумі 300 гривень.

Цивільним відповідачем по справі є ТОВ «Альфа Автотранс», оскільки в силу закону воно несе відповідальність за шкоду, спричинену підсудним (працівником товариства), і на підставі ст. 51 КПК України дане підприємство визнано відповідачем по справі постановою суду.

Відповідно до розяснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року, з подальшими доповненнями, „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі, а також відповідними рекомендаціями Пленуму ВСУ з приводу відшкодування шкоди.

За змістом ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дана особа звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до вимог ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоровя особі, зобовязана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю лікування, придбання ліків, тощо.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди судам розяснено, що витрати потерпілого на ліки, лікування, протезування, придбання санаторно-курортних путівок визначаються на підставі рецептів лікарів, довідок або рахунків про їх вартість.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа повина відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Так би мовити, відповідальність за винного.

Таким чином, цивільний відповідач повинен відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій, яка їй завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини робітника цивільного відповідача підсудного ОСОБА_4, але не в обсягах, зазначених в позовній заяві.

Так, матеріальна шкода, спричинена потерпілій, знайшла своє підтвердження в сумі 3052 гривні 14 копійок (в цих межах і заявлені вимоги), що доведено чеками про придбання потерпілою ліків та оглянутою в судовому засіданні медичною документацією потерпілої.

Крім того, розмір матеріальної шкоди не заперечується представником цивільного відповідача.

Що стосується моральної шкоди, спричиненої злочином, то вона підлягає частковому відшкодуванню. При визначенні розміру шкоди суд враховує те, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у звязку з отриманням тілесних ушкоджень, у порушенні нормальних життєвих звязків через погіршення стану здоровя, та вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з цивільного відповідача на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 7500 гривень.

Витрати потерпілої, повязані з оплатою юридичних послуг, не відносяться до матеріальної шкоди, яка відшкодовується в межах кримінального судочинства, а тому не підлягають стягненню з цивільного відповідача.

Позов прокурора про стягнення з підсудного на користь Кіровоградської обласної лікарні коштів, понесених на лікування потерпілої ОСОБА_1, підлягає задоволенню, оскільки підтверджується матеріалами справи і не заперечується самим підсудним.

Судові витрати за проведення автотехнічних експертиз необхідно стягнути з підсудного на користь держави, що відповідає вимогам ст. 93 КПК України.

Речовий доказ: автомобіль «Рено Логан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, слід повернути ТОВ «Альфа Автотранс».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком і переведеного до співвідношення з позбавленням волі, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.05.2010 року, призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 11.04.2011 року.

Стягнути з ТОВ «Альфа Автотранс» на користь ОСОБА_1 3052 гривні 14 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та 7500 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кіровоградської обласної лікарні 1161 гривню 78 копійок в рахунок відшкодування витрат, понесених лікарнею на лікування потерпілої ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 774 гривні за проведення автотехнічних експертиз по справі.

Речовий доказ: автомобіль «Рено Логан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, - повернути ТОВ «Альфа Автотранс».

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк, але з моменту отримання копії вироку суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_7