Справа 11 -300 2007р Головуючий
1 інстанції Розинко В.М.
Категорія - ст. 121 ч.2 КК Доповідач
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

2007 року квітня 23 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного
суду Чернігівської області в складі:

головуючого Гром
Л.М.

суддів
Салая Г.А., Сердюка О.Г.

при
секретарі Олійник О.М.

за
участю прокурора Гапєєвої Н.П.

адвоката
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2.

засудженого
ОСОБА_3.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора
відділу прокуратури Чернігівської області на вирок Деснянського
районного суду м. Чернігова від 1 лютого 2007 року. Цим вироком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Чернігова , українець, громадянин України, з

професійно-технічною освітою, не одружений,
на утриманні матір пенсіонерка, працюючий комплектувальником товарів ДП „
Савсервіс", мешканець м. Чернігова ,АДРЕСА_1 , раніше не судимий
засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст.69 КК України на

5
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття
призначеного покарання , якщо потягом іспитового строку в 3 роки не вчинить
нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено
обов'язки: не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи

2

про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Судом Кринський визнаний винним в тому , що в вечірній
час 07.09.2006 р. , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , знаходячись за
місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 м. Чернігова , під час конфлікту,
що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків із своїм рідним братом
ОСОБА_4 , який постійно споював матір , не реагуючи на протести ОСОБА_3,наніс
ряд ударів руками по обличчю і ногами по тулубу потерпілого , чим спричинив
йому тяжкі тілесні ушкодження , в наслідок чого той помер.

В апеляції:

Прокурор , що приймав участь в суді першої інстанції
просить вирок скасувати у зв'язку з м'якістю призначеного покарання прийняти
справу до свого провадження, постановити свій вирок, обравши покарання у
вигляді 7 років позбавлення волі. Вважає , що суд першої інстанції при визначені
покарання не врахував ,що ст. 121 ч. 2 КК України відноситься до категорії
тяжких та безпідставно застосував ст. 69 КК України, не врахувавши ступінь
суспільної небезпечності скоєного злочину та наслідки , які настали.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав
апеляцію, засудженого та його захисника ОСОБА_1, які просили відмовити у
задоволенні апеляції і залишити вирок без змін, потерпілу ОСОБА_2 , яка просила
залишити вирок без змін та залишити призначене судом першої інстанції
покарання, перевіривши матеріали кримінальної справи та дослідивши дані про
особу засудженого, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її
частково обґрунтованою.

Вина засудженого у скоєні інкримінованого йому злочину
при обставинах наведених у вироку відповідає фактичним даним справи і повністю
підтверджується сукупністю перевірених судом І інстанції доказами.

Вирок суду ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Щодо правильності висновків вироку суду про доведеність
вини та обґрунтованість доказів, правильності кваліфікації дій засудженого не
має заперечень від самого засудженого та інших учасників судового розгляду.

В
суді першої інстанції
та в апеляційному
розгляді засуджений ОСОБА_3 не
заперечував , що скоїв інкримінований йому злочин , але

3

не сподівався на настання таких наслідків. Він дійсно
наніс декілька ударів своєму брату на ґрунті неприязних стосунків із-за
постійного п'янства брата, але не припускав , що після нанесення його вдарів у
останнього виникнуть такі пошкодження , що потягнуть за собою смерть

ОСОБА_3., як під час досудового слідства так і під час
судового слідства у районному та апеляційному судах, повністю визнав себе
винуватим та давав послідовні покази про обставини скоєного злочину. Тому орган
досудового слідства правильно зазначив в обвинувальному висновку з'явлення із
зізнанням та щире каяття як на обставину, що пом'якшує покарання.

Також правильно суд першої інстанції врахував щире
каяття, наявність у засудженого постійної роботи та по суті позитивну його
виробничу характеристику та характеристики по місцю проживання, відсутність
притягнення як до адміністративної так і до кримінальної відповідальності, стан
здоров'я ОСОБА_3., наявність на утриманні матері ,яка не працює та страждає на
захворювання, як обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину і призначив покарання нижче від найнижчої
межі, встановленої для даного злочину.

Але, вирішуючи питання про умови відбування покарання,
суд, у відповідності з вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України, призначив
його без врахування характеру і ступеню суспільної небезпеки злочину, скоєня
злочину в стані алкогольного сп'яніння та наслідків, які настали.

За таких обставин вирок суду щодо ОСОБА_3., в частині
призначеного йому покарання, підлягає скасуванню.

При вирішення питання щодо визначення покарання ОСОБА_3.
судова колегія враховує також обставини справи , сімейні обставини , що
тривалий час мали місце, стан здоров'я ОСОБА_3. , стан здоров'я потерпілої
ОСОБА_2. , яка страждає на тяжку хворобу та потребує сторонньої допомоги та її
наполягання не позбавляти сина волі, з врахуванням наведених пом'якшуючих та
обтяжуючих обставин покарання, вважає покарання підлягає призначенню у вигляді
позбавлення волі в межах визначених судом першої інстанції із застосуванням ст.
69 КК України

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 378, 379 КПК
України, судова колегія,

ЗАСУДИЛА:

4

Апеляцію прокурора, що приймав участі в суді першої інстанції задовольнити
частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова 1 лютого
2007 р. щодо ОСОБА_3 в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ст.121 ч. 2
КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення
волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3
-залишити підписку про невиїзд

В інший частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду
України протягом одного місяця з моменту його проголошення.