Справа № 1-138/07
ВИРОК

іменем України

23 березня 2007
року Деснянський районний суд
м. Чернігова в складі:

головуючого - судді -
Стеблини А.В.

при
секретарі -
Курч Н.А.

з участю
прокурора -
Шахова А.В.

адвоката -
ОСОБА_3

потерпілого ' - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в м.

Чернігові справу
за обвинуваченням ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця смт. Батурин, Бахмацького
району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною
загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 28.07.2003 року Деснянським
районним судом м. Чернігова за ст.ст.. 185
ч. 1, 289 ч. 3, 69, 70 КК України до
трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення
волі 30.03.2006 року
умовно-достроково на невідбутий строк 9
місяців 1 день за
постановою місцевого Машівського районного суду Полтавської області від 23.03.2006 року, мешкаючого
за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186
ч. 2 КК
України, -

встановив:

03.12.2006
року, близько 22 години,
ОСОБА_1, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись білку магазину „Союз", який
розташований АДРЕСА_2, застосувавши насильство до ОСОБА_2, що не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, викрав у останнього мобільний телефон Sony
Ericsson J220і, вартістю 375 грн. з стартовим
пакетом мобільного оператору зв'язку Лайф вартістю 25 грн., на рахунку
якого було 2 грн., а
всього майна на загальну суму 402
грн., яке належить потерпілому.

Будучи
допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину за пред'явленим йому обвинуваченням по ст. 186 ч. 2 КК України
визнав частково та показав, що 03.12.2006
року, біля 22 год., він з
двома товаришами знаходився

2

біля магазину
„Союз" по вул. Бойовій м. Чернігова. В цей день він випив дві пляшки пива,
а біля „Союзу" пив слабоалкогольний напій „Ром-Кола". Неподалік від
них стояла компанія, звідки було чутно голосну розмову та крики, образи в їх
сторону. Він підійшов до цієї компанії та зробив зауваження потерпілому
ОСОБА_2. Після того, як той відповів йому у грубій формі, він повалив його на
спину, наніс два удари в область плеча та забрав з кишені брюк мобільний
телефон. Потім він з друзями пішов до магазину „Союз". В магазині до нього
підійшов потерпілий та попросив повернути телефон, на що він відповів, що в
нього його немає, після чого той пішов. Мобільний телефон потерпілого залишився
у нього. Прокинувшись ранком наступного дня він телефон не знайшов, і
припускає, що міг його загубити. Не визнає вину в частині нанесення удару
пляшкою по голові потерпілого, та те, що під час вчинення злочину він перебував
в стані алкогольного сп'яніння.

Крім свідчень підсудного, не дивлячись на часткове визнання ним своєї вини,
його вина у вчиненні описаного вище злочину повністю підтверджується зібраними
по справі та перевіреними судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 у суді пояснив, що в грудні 2006 року, близько 22 год., він разом зі
своєю сестрою ОСОБА_4, друзями ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, розмовляли біля
під'їзду будинку, в якому розташований магазин „Союз". В цей час до них
підійшов підсудний та став „чіплятись". Він відійшов від компанії та почав
з ним розмовляти. Потім, підсудний вдарив його пляшкою по голові і почалась
бійка. Коли їх розтягнули один від одного, і він став відходити в сторону, то
до нього підбіг підсудний, повалив його на землю та наніс декілька ударів рукою
по обличчю. Після цього, підсудний обшукав його кишені, витягнув звідти
мобільний телефон та пішов до магазину „Союз". Він теж пішов туди та
просив підсудного повернути йому телефон, але той сказав, що в нього його
немає. Потім вони пішли. По зовнішньому вигляду підсудний був випивший.
Матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі, від заявленого по справі
позову відмовляється.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дали
показання, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_2

Вина підсудного ОСОБА_1 також підтверджується і іншими дослідженими у суді
доказами:

протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 14.12.2006 року, в ході
якої останній розповів про обставини заволодіння його мобільним телефоном
ОСОБА_1 В свою
чергу ОСОБА_1 погодився зі свідченнями ОСОБА_2, але заперечував нанесення
останньому удару пляшкою по голові (а.с. 26);

- протоколом
очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 20.12.2006
року, в ході якої останній розповів про обставини пограбування ОСОБА_2
обвинуваченим ОСОБА_1 (а.с. 43-44);

протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4. від 20.12.2006 року, в ході якого
остання розповіла про обставини пограбування ОСОБА_2 обвинуваченим ОСОБА_1
(а.с. 45-46).

Твердження
підсудного про те, що він вчинив злочин не будучи в стані алкогольного
сп'яніння спростовуються свідченнями самого ОСОБА_1, який

3

підтвердив факт вживання ним 03.12.2006
року двох пляшок пива та

слабоалкогольного
напою, а також свідченнями потерпілого та свідка ОСОБА_4. Крім того,
свідченнями потерпілого та свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5 спростовується
заперечення підсудного про нанесення ним удару пляшкою по голові ОСОБА_2

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає
добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає вчинення
злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 злочину, суд не може визнати
інкриміновану йому таку обтяжуючу обставину, як рецидив злочину.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин до закінчення
невідбутої частини покарання при умовно-достроковому звільненні, суд вважає за
необхідне при призначенні остаточної міри покарання керуватися вимогами ст. 71 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який є
тяжким, особу підсудного, вчинення ним злочину в період невідбутої частини
покарання при умовно-достроковому звільненні, його попередню судимість,
відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності,
позитивну характеристику з місця роботи та мешкання, його вік, сімейний стан та
стан його здоров'я, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, у зв'язку
з чим, суд вважає за необхідне призначити покарання пов'язане з позбавленням
волі, в межах санкції статті інкримінованого йому злочину.

Судові витрати
по справі відсутні.

Враховуючи, що потерпілому ОСОБА_2. повністю підсудним
відшкодована завдана злочином шкода, в зв'язку з чим той відмовився від
заявленого по справі позову, і така відмова прийнята судом, провадження по
справі за його позовом про відшкодування матеріальної шкоди підлягає закриттю.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення
волі.

Відповідно до ст. 71
КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.07.2003 року, остаточно призначивши ОСОБА_1 покарання у вигляді
чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 обчислювати з 12.12.2006 року, тобто з
моменту його фактичного затримання.

До
вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1
залишити взяття під варту з подальшим утриманням в слідчому ізоляторі.

4

Провадження за позовом ОСОБА_2 про
відшкодування

матеріальної шкоди -
закрити.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.