Справа № 11 »а»-414
Доповідач Ващук В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючого:
Олексієнко Ю.Г.

Суддів: Ващук
В.П., Дудікова В.І.

за участю
прокурора Альчука М.П.

Розглянула
у відкритому засіданні в м. Вінниці 06 червня 2007 р. кримінальну справу за
апеляцією державного обвинувача; апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Липовецького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2007 p., яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

уродженець м.
Вінниці, раніше судимий:

- 03.09.2002
року Староміським районним

судом м. Вінниці
за ст. 185 ч. З КК України

до 3 років
позбавлення волі, в силу ст. 75 КК

України
з випробуванням на 2 роки визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.
ст. 185 ч. З, 304 КК України, та призначено покарання: за ст. 185 ч. З КК
України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ст. 304 КК України у вигляді 2
років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно міру покарання
ОСОБА_1. при­значено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш су­ворим, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження,

уродженець м.
Вінниці, раніше

не
судимий, визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З КК
України та призначе­но покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2. від відбування призначеного по­карання
звільнено з випробуванням та іспитовим строком в 2 (два) роки з умовою, що
протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_2. не виїжджати за
межі України на постійне проживання або навчання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, та повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Відповідно до вимог ст. 104 ч. 4 КК України покладено на ОСОБА_3 обов'язок
щодо нагляду за засудженимОСОБА_2, та проведенням з ним виховної роботи.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2на користь ОСОБА_4матеріальну шкоду
в сумі 9.029 грн.

Автомобіль ВАЗ 21091, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, як знаряддя
злочину конфіскувати в прибуток держави.

Вирішена доля
речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1., маючи намір на таємне
викрадення чужого майна, 18 грудня 2006 року, біля 5:00 год., за попередньою
змовою з неповнолітнім ОСОБА_2., на автомобілі «ВАЗ 21091», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який згідно довіреності належить ОСОБА_5, приїхав
до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», який знаходиться в АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_4.,
за допомогою пилки по металу, надрізав нижні кріплення металевої решітки вікна,
а потім за допомогою автомобіля зірвав дану решітку. Після цього цеглиною вибив
скло у вікні і проник в середину приміщення магазину, звідки таємно викрали
сейф у якому знаходи­лись мобільні телефони, стартові пакети, картки поповнення
рахунку, та розмінна монета на суму 120 гривень, а всього скоїли крадіжку
чужого майна на загальну суму 10.237 грн.

Крім того, ОСОБА_1. достовірно знаючи, що його племінник ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, являється неповнолітнім, втягнув його в злочинну
діяль­ність. Так ОСОБА_1. 18 грудня 2006 року біля 05:00 год. запропонував
неповноліт­ньому заробляти гроші крадіжкою, та за попередньою змовою з ним з
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», який знаходиться в АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_4.,
вчинили крадіжку чужого майна на загальну суму 10.237 грн.

Державний обвинувач в своїй апеляції ставить питання про
зміну вироку Липове-цького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2007
року щодо ОСОБА_2, вважати ОСОБА_2. засудженим за ч. З ст. 185 КК України на 3
ро­ки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 104 КК України звільнити його від відбування покарання з
ви­пробуванням та іспитовим строком в 2 роки, зобов'язати не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчан­ня.

Засуджений ОСОБА_1. ставить питання про скасування вироку щодо нього, та
направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, мотивуючи свої вимоги
тим, що суд виніс вирок на припущеннях, та суперечливих доказах. Так, по справі
не була проведена експертиза буксировочного
троса; його адвокат не був присутнім при попере­дньому розгляді справи;
прокурор Копут О.Г. брав участь при обрані відносно нього запо­біжного заходу у
вигляді тримання під вартою; по справі суд не притягнув всіх свідків, які
можуть внести додаткову ясність у розслідуванні кримінальної справи.

Заслухавши доповідача, засудженогоОСОБА_1., який підтримав свою апе­ляційну
скаргу, міркування прокурора про законність та обгрунтованість вироку
щодоОСОБА_1., та зміні вироку в частині призначення покарання ОСОБА_2., мі­ркування
прокурора про законність та обгрунтованість вироку щодоОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія

суддів вважає,
що апеляція державного обвинувача підлягає до задоволення, апеляція за­судженогоОСОБА_1.
задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винностіОСОБА_1., ОСОБА_2. у та­ємному
викраденні чужого майна, вчиненому за попереднім зговором групою осіб, поєд­наного
з проникненням в приміщення, та в доведеності винностіОСОБА_1. у втяг-ненні неповнолітнього
у злочинну діяльність, - є обгрунтованими.

Викладені у вироку висновки суду про винністьОСОБА_1.,
ОСОБА_2. у вчиненні вищевказаного злочину відповідають фактичним обставинам
справи і підтвер­джені дослідженими в ході попереднього слідства і судового та
детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об'єктивну
оцінку в їх сукупності та взаємо­зв'язку.

Суд, відповідно до ст. 299 КПК України, оскільки в
судовому засіданні не запере­чували учасники судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміри цивільного
позову, які ніким не оспорювались.

В
судовому засіданні суд з'ясовував, чи правильно розуміли засуджені ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи не було
сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, також суд роз'яснив їм, що
у та­кому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини
справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Що стосується посилань засудженогоОСОБА_1., що прокурор Кокут О.Г. приймав
участь при розгляді подання прокурора про обранні щодо нього запобіжного за­ходу,
то дані обставини не являються підставою для скасування вироку.

Відповідно до ст. 58 КПК України, - коли прокурор брав участь у проведенні
досу-дового слідства в справі, у розгляді справи в суді першої інстанції, в
апеляційному чи ка­саційному порядку, то ці обставини не можуть бути підставою
для відводу.

Разом з тим, при звільненні неповнолітнього ОСОБА_2. від покарання з ви­пробуванням
суд керувався лише вимогами ст. ст. 75, 76 КК України. Однак при призна­ченні
покарання неповнолітнім, яким є засуджений, застосовуються вимоги розділу 15 КК
України (загальна частина). Відповідно до ст. 107 КК України звільнення від
відбування покарання з випробуванням, застосовується до неповнолітніх
відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень передбачених
цією статтею.

За таких підстав формулювання в частині призначення покарання ОСОБА_2.
підлягає зміні.

Міра покарання ОСОБА_1. та ОСОБА_2. призначена з урахуванням всіх обставин
справи, та осіб засуджених.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
державного обвинувача задоволити.

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволен­ня.

Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2007
року щодо ОСОБА_1, - залишити без змін.

Вважати ОСОБА_2засудженим за ст. 185 ч. З КК України до З років позбавлення
волі.

Відповідно до ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_2від відбування покарання
з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, зобов'язати ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи або навчання.