Справа №1-88/10 30.09.2010 30.09.2010 30.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11- 612/10р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: ч.2 ст.289, ч.2 ст. 185 ОСОБА_1
ч.2 ст. 121 КК України Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Ржепецького О.П.

Суддів Куценко О.В., Олещук Т.Л.

за участю прокурора Омеляна В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 липня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Молдови, громадянин України, раніше судимий: 1) 12.11.2001 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2) 18.03.2004 року цим же судом за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 17.02.2005 року постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.02.2005 року звільнений умовно-достроково з заміною невідбутої частини покарання на 1 рік 7 місяців 5 днів виправних робіт з утриманням на користь держави із заробітку 20%; 3) 07.03.2006 року цим же судом за ч.2 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України на 1 рік 8 місяців позбавлення волі, 02.03.2007 року постановою Казанківського районного суду Миколаївської області звільнений умовно-достроково за ст. 81 КК України на невідбутий строк 5 місяців 5 днів,

засуджений:

за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_3 остаточно призначено покарання - 10 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що

07 вересня 2009 року приблизно о 00 год. він, будучи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, діючи повторно, на території двору домоволодіння № 6 по вул. Будьоного незаконно заволодів автомобілем НОМЕР_1 вартістю 13000 грн., який належав потерпілому ОСОБА_4. На зазначеному автомобілі ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

Крім того, 12 вересня 2009 року приблизно о 12 год. ОСОБА_3Г ., будучи в стані алкогольного спяніння, знаходячись у домоволодінні № 16 по вул. Кірова в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, повторно таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «Самсунг», спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 785 грн. З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

25 грудня 2009 року приблизно о 9 год. ОСОБА_3, перебуваючи в домоволодінні № 87 по вул. Шаповаленка в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, на грунті ревнощів, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 два удари рукою в голову. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в одній з кімнат знайшов палку від швабри, якою став наносити їй удари по різним частинам тіла. В цей час його дії були припинені особами, які знаходились у домоволодінні.

05 січня 2010 року у вечірній час ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння, перебуваючи в домоволодінні № 87 по вул. Шаповаленка в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, палкою від швабри, яку він знайшов в одній з кімнат будинку, наніс їй чотири удари по спині та один удар в голову. Після чого, того ж дня, через недовгий час, знаходячись на веранді зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар ногою в область правого стегна та один удар в область грудної клітини справа.

Крім того, 08 січня 2010 року у вечірній час ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння, перебуваючи в зазначеному домоволодінні, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, знову наніс їй ногою один удар в область лівого стегна та один удар в область грудної клітини. Після чого, використавши її безпорадний стан, штовхнув її на шафу, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала ушкодження в області потилиці голови.

17 січня 2010 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_3, знаходячись в домоволодінні № 29 по вул. Гоголя в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, знову умисно наніс ОСОБА_6, яка знаходилась на підлозі в безпорадному стані, удари ременем по різним частинам тіла. Потім ОСОБА_3 наніс не менше, ніж чотири удари взутими ногами по тулубу ОСОБА_6 Після чого його дії були припинені громадянами, які в той момент знаходились в домоволодінні.

ОСОБА_6 того ж дня була госпіталізована до Жовтневої центральної районної лікарні, де 18 січня 2010 року померла в результаті спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя у виді поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з численними переломами ребер зліва та справа, з пошкодженням пристінкової плеври та лівої легені, гемотораксом зліва, з відривом нижнього полюса селезінки, крововиливом в області воріт селезінки, гемоперітоніумом, з численними обширними синцями голови, тулуба та кінцівок, ранами голови та верхніх кінцівок, саднами голови, переломовивихами кісток лівого передпліччя, перелому правої ліктьовоївої кістки в нижній третині, субдуральним крововиливом у лівій тіменно - потиличній області.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить переглянути матеріали справи в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, заперечуючи свою причетність до вчинення цього злочину.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав, що вирок повинен бути залишеним без зміни, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при обставинах, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам, які детально викладені у вироку.

Так, засуджений, хоча засуджений в суді не визнав своєї вини у вчиненні зазначеного злочину, але на досудовому слідстві повністю визнавав себе винним у предявленому обвинуваченні, в тому числі за ч.2 ст. 121 КК України, та, даючи показання на допиті в якості обвинуваченого (а.с. 223 -226), у присутності захисника, поясняв, як він 25.12. 2009р., 5,8 та 17.01.2010 року спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6, бив руками, взутими ногами, а також палкою від швабри та ременем (а.с. 223-226).

Вказані показання про побиття ОСОБА_6 засуджений підтвердив при відтворенні з ним обстановки та обставин події, показавши на місці механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, в тому числі палкою від швабри, фрагменти якої були знайдені та вилучені з місця події (а.с. 176 -178).

Доводи ОСОБА_3 про те, що показання на досудовому слідстві він давав внаслідок психічного та фізичного насильства з боку працівників Жовтневого РВ міліції, не знайшли свого підтвердження вході перевірки, за результатами якої прокуратура Жовтневого району винесла постанову про відмову в порушенні кримінальної справи ( а.с. 287-288).

Крім того, показання ОСОБА_3 на досудовому слідстві про спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6, узгоджуються з дослідженими в суді доказами, в тому числі з показаннями свідків ОСОБА_7 (а.с. 155 -156), ОСОБА_8 (а.с. 157), ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11Б.(а.с. 159, 172-175), даними протоколу огляду місця події (а.с. 132-143), висновком судово медичної експертизи трупа (а.с. 195 -198).

Так, згідно висновків судово-медичної експертизи № 37 від 11.02.2010р. смерть ОСОБА_6 настала в результаті спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя у виді поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з численними переломами ребер зліва та справа, з пошкодженням пристінкової плеври та лівої легені, гемотораксом зліва, з відривом нижнього полюса селезінки, крововиливом в області воріт селезінки, гемоперітоніумом, з численними обширними синцями голови, тулуба та кінцівок, ранами голови та верхніх кінцівок, саднами голови, переломовивихами кісток лівого передпліччя, перелому правої ліктьовоївої кістки в нижній третині, субдуральним крововиливом у лівій тіменно - потиличній області. Дані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, вказаних ОСОБА_3 в ході допиту на досудовому слідстві та при утворенні з ним обстановки та обставин події.

Таким чином, доводи апелянта про непричетність до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, спростовуються сукупністю вищезазначених доказів.

Надавши дослідженим в ході судового слідства доказам належну оцінку, суд мотивовано визнав засудженого винним в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть потерпілої, та кваліфікував його дії за вказаним епізодом за ч. 2 ст. 121 КК України.

Щодо покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України суд 1-ої інстанції дійшов правильного висновку про вид та міру призначеного засудженому покарання.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 липня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни.

Головуючий

Судді