Справа № 745/155/15-к
№ провадження 1-кп/738/46/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року місто Мена Чернігівська область

Менський районний суд Чернігівської області у складі колегії:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000255 від 15 грудня 2014 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сосниця Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 26 грудня 2012 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 187 ч.4, ст. 121 ч.2 КК України
з участю учасників кримінального провадження:
прокурорівОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої, цивільної позивачкиОСОБА_9 ,
представника потерпілоїОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_11 ,
обвинуваченого, цивільного відповідачаОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за умисний злочин та звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став та до закінчення визначеного судом іспитового строку, вчинив нові умисні злочини при наступних обставинах.

14 грудня 2014 року близько 01 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном прибув до господарства ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , шляхом розбиття віконного скла, проник в будинок та вчинив напад на ОСОБА_12 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, який виразився у тому, що ОСОБА_6 , примушуючи ОСОБА_12 передати йому гроші, умисно наніс декілька ударів дерев`яною биткою по різним частинам тіла ОСОБА_12 , заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_12 віддала ОСОБА_6 гаманець з грошима в сумі 285 грн., яким ОСОБА_6 заволодів та покинув будинок, від спричинених ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 померла.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с. 83-85).

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів, згідно з пред`явленим обвинуваченням, не визнав, цивільний позов визнав та показав, що ОСОБА_12 знав наглядно, йому було відомо, що ОСОБА_12 глухоніма. 13 грудня 2014 року з 19 години був на дні народженні у ОСОБА_13 , алкогольних напоїв не вживав. Близько 1 години 30 хвилин разом із сестрою ОСОБА_14 пішов з гостей. Повернувся до себе додому, потім знову повернувся до ОСОБА_15 . Взяв велосипед належний ОСОБА_16 і відвів їй додому, розмовляв з ОСОБА_16 , залишив велосипед та знову повернувся до себе додому. Вдома взяв горілку і пішов до знайомої ОСОБА_17 вживати алкоголь, коли підходив до її помешкання, то побачив, що хвіртка у господарство ОСОБА_18 відкрита. Зайшов у двір ОСОБА_18 , побачив розбите вікно будинку, зазирнув у вікно у будинку нікого не побачив. Через вхідні двері зайшов у будинок. Присвітив сірниками побачив, що ОСОБА_18 лежала на підлозі, штовхнув два рази ногою, перевірив пульс вона була жива, допомоги не надавав тому що злякався. Після цього покинув будинок ОСОБА_18 , пішов додому, перевдягнувся, взяв гроші та на таксі поїхав у село Вільшане. Чому зайшов до будинку ОСОБА_12 пояснити не може. Обвинувачений також не може пояснити чому так і не зайшов до ОСОБА_17 15 грудня 2015 року був затриманий працівниками міліції в селі Вільшане. Під час досудового розслідування працівники міліції погрожували, били, примушували взяти провину на себе. З приводу побиття до лікаря не звертався.

Показання обвинуваченого про заперечення вчинення ним злочинів згідно з пред`явленим обвинуваченням, свідчать про те, що обвинувачений, не визнає вину у вчиненні щодо ОСОБА_12 розбою, поєднаного з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, які спричини смерть потерпілої. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності, оскільки, його вина у вчинених злочинах знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду показала, що обвинувачений проживав по сусідству з її 78-річною бабусею ОСОБА_12 , яка була глухонімою. За ОСОБА_12 наглядала сусідка ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 12 години їй повідомили, що ОСОБА_12 померла. Працівники міліції сказали, що це насильницька смерть. Близько року тому, ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_17 розповідала, що до неї приходив ОСОБА_19 і вимагав гроші. Чоловік ОСОБА_17 після цього мав розмову з ОСОБА_19 . ОСОБА_12 отримувала пенсію близько 1000,00 грн., ще 500,00 грн. вона давала бабусі. Гаманця після вбивства не знайшли. Цивільний позов підтримала, просила стягнути з обвинуваченого 50000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та наполягала на призначенні обвинуваченому покарання - 15 років позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_17 під час судового розгляду показала, що обвинуваченого знає. З обвинуваченим склались нормальні стосунки, який інколи допомагав по господарству. При цьому категорично заперечила можливість спільного вживання алкоголю з ОСОБА_6 , у тому числі й в ніч з 13 на 14 грудня 2014 року, оскільки ОСОБА_6 молодший за неї і стосунки з ним були не такі щоб разом проводити час. На прохання ОСОБА_9 доглядала за глухонімою сусідкою ОСОБА_12 .. Раніше працювала у школі для глухонімих, тому могла спілкуватись з ОСОБА_18 . В силу свого фізичного стану ОСОБА_18 майже ні з ким не спілкувалась, у дворі ОСОБА_18 обвинуваченого або інших осіб ніколи не бачила. За життя, близько року тому, ОСОБА_12 розповідала, що до неї приходив обвинувачений і вимагав гроші. З цього приводу з обвинуваченим розмовляв її чоловік ОСОБА_20 , але ОСОБА_19 тоді заперечував, що вимагав у сусідки гроші. У грудні 2014 року, точної дати не пам`ятає, зайшла у будинок ОСОБА_12 та виявила її тіло у спальні під ліжком. Викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_20 під час судового розгляду показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_12 , обвинуваченого знає, він інколи допомагав по господарству. Свідок ОСОБА_20 категорично заперечив можливість спільного вживання алкоголю з ОСОБА_6 , у тому числі й в ніч з 13 на 14 грудня 2014 року. За глухонімою сусідкою ОСОБА_12 доглядала його дружина ОСОБА_17 .. У листопаді 2014 року, точної дати не пам`ятає, дружина ОСОБА_17 сказала, що треба викликати міліцію, бо померла ОСОБА_12 ..

Свідок ОСОБА_21 під час судового розгляду показав, що взимку в кінці 2014 року, точної дати не пам`ятає, вночі відвозив обвинуваченого до кафе «Отаман», яке знаходиться в селищі Сосниця, а потім в село Вільшане. Тоді обвинувачений повернув борг у сумі близько 100-150 грн..

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_14 під час судового розгляду надали аналогічні за змістом показання, зазначивши, що обвинувачений їх брат. ОСОБА_12 знали наглядно. 13 грудня 2014 року близько 18 години ОСОБА_6 був у гостях у ОСОБА_22 на святкуванні дня народження, де вживав алкогольні напої, біля 01 години пішов додому. Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , характеризуючи обвинуваченого, заперечували, що обвинувачений може вночі з будь-ким розпивати алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_24 під час судового розгляду показала, що є сестрою обвинуваченого. Потерпілу ОСОБА_12 знала наглядно. 13 грудня 2014 року була на дні народження у племінника, де також був і обвинувачений. Додому поїхала на таксі близько 24 години. Близько 2 години брат привів велосипед.

Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 під час судового розгляду надали аналогічні за змістом показання про те, що проживали по сусідству з ОСОБА_12 , яка була глухонімою, через свою фізичну ваду була одноосібницею та майже ні з ким не спілкувалась. Напередодні дня загибелі бачили ОСОБА_12 , на якій видимих тілесних ушкоджень не було.

15 грудня 2014 року до Сосницького РВ УМВС України в Чернігівській області по телефону надійшла інформація від ОСОБА_17 про те, що у власному помешканні в АДРЕСА_3 раптово померла ОСОБА_12 , що зафіксовано у картці первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону. Відомості про надходження заяви ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2015 року з попередньою правовою кваліфікацією злочину за ст. 121 ч.2 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження (т.1 а.с. 112-114)

З протоколу огляду місця події від 15 грудня 2014 року вбачається, під час проведення огляду подвір`я та будинку по АДРЕСА_3 було виявлено в одній з кімнат будинку труп ОСОБА_12 , встановлено, що розбите одне вікно веранди будинку. Під час огляду вилучено наволочку з подушки зі слідами речовини бурого кольору, нижню білизну з трупа ОСОБА_12 , бите скло з віконної рами, два сірники (т.1 а.с.123-132).

У протоколі огляду місця події від 15 грудня 2014 року зафіксовано, що під час проведення огляду будинку АДРЕСА_1 місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , виявлено та вилучено битку - дерев`яний предмет циліндричної форми, довжиною 82 см., брюки джинсові зі слідами речовини темно-бурого кольору (т.1 а.с.137-139).

У лікарському свідоцтві про смерть №234 від 15 грудня 2014 року, зазначено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у власному помешканні, причина смерті - закрита травма грудної клітки (т.1 а.с.142).

Причину смерті, локалізацію, характер та тяжкість тілесних ушкоджень ОСОБА_12 встановлено висновком судово-медичної експертизи № 231 від 14 січня 2015 року, у якому зафіксовано, що смерть настала від травматичного шоку, який став наслідком закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер, грудини та перелому лівого плеча, а також множинних травм голови та кінцівок, про що свідчать наступні патологічні ознаки: множинні прямі та непрямі переломи ребер зліва та справа по різних анатомічних лініях, перелом тіла грудини та лівої плечової кістки з крововиливами в м`які тканини в ділянках переломів, синець на повіках лівого ока, забійна рана лобної ділянки зліва, синець лівого плеча, передньої черевної стінки, передньої поверхні правого стегна та колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині та зовнішній поверхні лівого кульшового суглобу. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, масивні крововиливи в наднирники, нирки, під серозні оболонки, рідка кров в порожнинах серця та судин. Смерть могла настати в період з 00 до 02 години 14 грудня 2014 року. Комплекс тілесних ушкоджень голови, кінцівок, живота міг утворитись внаслідок нанесення ударів тупим предметом, а закрита травма грудної клітини утворилась внаслідок здавлення грудної клітини в напрямку спереду-назад та місцем прикладанням тупого предмету в ділянку обмеженою грудиною та 5-7 ребром справа по середньо ключичній лінії за умови, що в даний момент потерпіла знаходилась в горизонтальному положенні (т.1 а.с.143-147).

Роз`яснюючи вищевказаний висновок судово-медичної експертизи під час допиту в судовому засіданні, судовий експерт ОСОБА_29 підтвердив вірність підсумків щодо причини смерті та наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , які були викладені ним у висновку експертизи та зазначив, що при дослідженні трупа виявлено множинні паралельні переломи ребер в комплексі з переломом грудини. Локалізація і характер цих ушкоджень свідчать, що вони утворилися внаслідок надавлювання на грудину при цьому потерпіла знаходилась у горизонтальному положенні. Деякі тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок заподіяння не менше семи ударів тупим предметом, у тому числі й битою. Виключив заподіяння тілесних ушкоджень ногами чи руками. Смерть настала внаслідок травматичного шоку. Потерпіла від отриманих тілесних ушкоджень прожила б не більше 6 годин.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 грудня 2014 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей щодо результатів допиту ОСОБА_6 від 16 грудня 2014 року в якості підозрюваного, було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери Panasonic SDR-S70. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які міститься на лазерному диску доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2014 року, зокрема під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_6 надав показання про те, що 13 грудня 2014 року був на дні народженні у свого племінника, де вживав алкогольні напої. Ввечері, точного часу не пам`ятає повернувся додому. Вночі вирішив пограбувати ОСОБА_12 , яку знав як «німу». Щоб налякати ОСОБА_12 з дому взяв дерев`яну битку та пішов до господарства ОСОБА_12 .. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 показав будинок потерпілої ОСОБА_12 , вказавши, що переліз через паркан, щоб зайти у двір потерпілої. Вхідні двері у будинок були замкнені. Підійшов до вікна, биткою розбив шибку та через вікно заліз до будинку. У будинку присвічував телефонним ліхтарем щоб знайти ОСОБА_12 .. Показав кімнату, у якій знайшов ОСОБА_12 .. Розбудив потерпілу та жестом показав, що та дала гроші. ОСОБА_12 закричала, перевів її в іншу кімнату, вона кричала, ударив биткою один раз по ногам, один раз по тілу, вона кричала, накрив її голову подушкою і деякий час тримав щоб не кричала. Знову жестом показав щоб дала гроші. ОСОБА_12 вибила телефон з рук, підсвічував сірниками щоб знайти телефон, потерпілу у цей час тримав за комір. Після того як знайшов телефон, разом з ОСОБА_12 повернулись до кімнати де вона спала, потерпіла з-під матрацу дістала гаманець, який ОСОБА_6 забрав. ОСОБА_12 почала кричати, стукати у вікно, тому ударив її битою по ногам та два рази по спині. Потерпіла упала на підлогу, перевірив у неї пульс, була жива. З будинку потерпілої вийшов через вхідні двері, що були зачинені на засув, з двору вийшов через хвіртку. Пішов додому, перевдягнувся. У гаманці було 285 грн.. Гаманець викинув між гаражами. Викликав таксі та поїхав у село Вільшани. Наміру вбивати ОСОБА_12 не було, хотів пограбувати. Показав місце між гаражами куди викинув гаманець (т.1 а.с. 86-92).

Під час розгляду справи у суді також було досліджено протокол допиту підозрюваного від 16 грудня 2014 року та відтворено відеофайл із записом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 16 грудня 2014 року, який міститься на лазерному диску доданому до протоколу. Показання ОСОБА_6 , зафіксовані відеозаписом його допиту в якості підозрюваного узгоджується з показаннями, внесеними до протоколу допиту підозрюваного, а також з відеозаписом слідчого експерименту та протоколом проведення слідчого експерименту від 17 грудня 2014 року (т.1 а.с. 106-111).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10 березня 2015 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей щодо проникнення ОСОБА_6 в будинок ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації - цифрової відеокамери. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на лазерному диску доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту від 10 березня 2015 року, зокрема під час проведення даної слідчої дії було залучено статиста антропологічні дані та одяг якого відповідають антропологічним даним та одягу ОСОБА_6 .. Статист без сторонньої допомоги проник до будинку ОСОБА_12 через пройм у вікні, на який вказував ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 17 грудня 2014 року (т.1 а.с. 93-96).

У протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю місця (за особою) від 12 лютого 2015 року зафіксовано, що на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 17 грудня 2014 року із застосуванням магнітного носія аудіокасети ТDK-90 хв. було проведено аудіо-, відеоконтроль місця за адресою АДРЕСА_4 в ізоляторі тимчасового тримання Сосницького РВ УМВС. Результати прослуховування аудіозапису оформлені у протоколі від 10 березня 2015 року. Під час розгляду справи у суді було відтворено аудіо запис, що міститься на касеті, доданій до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю місця (за особою) від 12 лютого 2015 року, який узгоджується з відомостями, внесеними до протоколу прослуховування аудіо запису від 10 березня 2015 року, а саме при відтворенні даного файлу встановлено, що на ньому записано розмову ОСОБА_6 та сторонньої особи, яка мала місце 17 грудня 2014 року, під час якої ОСОБА_6 розповідає, що ненавмисно убив німу бабусю, тілесні ушкодження заподіяв їй биткою, наносячи удари по ногам та ниркам, бабуся сама віддала гроші, а також повідомляв, що залишив свої відбитки на підвіконні, коли залазив через вікно. Обвинувачений ОСОБА_6 після дослідження даного доказу вказав, що упізнав свій голос, зазначивши, що дійсно така розмова мала місце з чоловіком на ім`я « ОСОБА_30 » (т.1 а.с.97-99, 100-102).

Вищезазначені докази, узгоджуються між собою та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 про непричетність його до вчинення стосовно потерпілої ОСОБА_12 розбійного нападу, поєднаного із заподіянням умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої. Так, під час допиту в якості підозрюваного та під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 детально, послідовно відтворював свої дії, які мали місце 14 грудня 2014 року близько 01 години, а саме вказав, що ввечері 13 грудня 2014 року вживав алкогольні напої, показав маршрут слідування до будинку потерпілої, яким чином потрапив у двір, проник у будинок та пересувався у будинку, як наносив тілесні ушкодження потерпілій, а також те як покинув будинок після заволодіння грошима потерпілої. Також обвинувачений під час розгляду справи у суді, а саме при дослідженні повідомлення про підозру від 16 грудня 2015 року підтвердив, що при врученні йому цього повідомлення, він відмовився від підпису про отримання, у зв`язку з тим, що хотів лише пограбувати потерпілу, а не вбивати її про що особисто вчинив напис на повідомленні про підозру т.1 а.с. 103-105. Посилання обвинуваченого на те, що визнавальні показання під час досудового розслідуванні були надані ним внаслідок тиску на нього працівниками Сосницького РВ УМВС, не знайшли свого підтвердження, оскільки щодо заяви ОСОБА_6 про застосування до нього фізичного та психологічного насильства під час досудового розслідування кримінального провадження, прокуратурою Чернігівської області було здійснено досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України і слідчим прокуратури 27 квітня 2015 року винесено постанову про закриття цього кримінального провадження у зв`язку із відсутністю у діях працівників Сосницького РВ УМВС України в Чернігівській області складу злочину, передбаченого ст. 365 ч.1 КК України (т.2 а.с. 5-9).

Посилання захисника обвинуваченого на те, що показання ОСОБА_6 надані ним під час досудового розслідування суперечать висновку судово-медичної експертизи щодо характеру тілесних ушкоджень у потерпілої, не заслуговують на увагу, оскільки дослідженням протоколу допиту підозрюваного з додатками від 16 грудня 2014 року, протоколу проведення слідчого експерименту з додатками від 17 грудня 2014 року встановлено, що зі слів обвинуваченого він наніс не менше п`яти ударів биткою по тілу потерпілої, а також здавлював її голову подушкою. Локалізація, характер та тяжкість тілесних ушкоджень потерпілої встановлено висновком судово-медичної експертизи № 231 від 14 січня 2015 року, при роз`яснененні якого судовий єксперт не виключив, що комплекс тілесних ушкоджень голови, кінцівок, живота міг утворитись внаслідок нанесення ударів тупим предметом - битою, а закрита травма грудної клітини утворилась внаслідок здавлення грудної клітини.

Враховуючи наведені докази, суд дійшов висновку, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 187 ч.4 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та за ст. 121 ч. 2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 , неодружений, непрацюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, будучи раніше судимим та звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став і протягом іспитового строку, вчинив умисний тяжкий злочин та умисний особливо тяжкий злочин (т.1 а.с. 171-186).

Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи №17 від 08 січня 2015 року та №18 від 08 січня 2015 року у ОСОБА_6 мали місце клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу ообистості (F60.3 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ним на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_6 на теперішній час мають місце клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (F60.3 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення; психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявлено і протиалкогольне лікування ОСОБА_6 не показане (т.1 а.с.152-158).

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлені.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів, вчинення злочинів щодо особи похилого віку, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкціями ст. 187 ч.4, ст. 121 ч.2 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене санкцією ст. 187 ч. 4 КК України та, відповідно до ст. 70 КК України, визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2012 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання - з 15 грудня 2014 року (т.1 а.с. 225-229).

Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с. 83-85) підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного. Як вбачається із змісту позовних вимог ОСОБА_9 , просить стягнути з ОСОБА_6 на її користь 50000,00 грн. моральної шкоди, яка була їй заподіяна внаслідок смерті її бабусі ОСОБА_12 .. Відповідно до положень ст. 1168 ч. 2, ст. 1177 ч.1 ЦПК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові(дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Надана під час судового розгляду представником потерпілої копія заповіту, згідно з яким ОСОБА_12 на випадок своє смерті зробила розпорядження заповіла все своє майно ОСОБА_9 , не підтверджує родинні відносини між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 та те, що вони проживали однією сім`єю. Інших доказів на підтвердження родинних відносин чи проживання однією сім`єю, позивачкою та її представником не надано, що позбавляє можливості вирішити цивільний позов відповідно до вимог ЦПК України. Залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає потерпілій звернутися з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

У обвинувальному акті зазначено про здійснення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, пов`язаних із проведенням експертизи холодної зброї №9 від 01 лютого 2015 року в сумі 245,70 грн., при цьому стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження проведення цієї експертизи та вартості послуг експерта, що позбавляє можливості суд вирішити питання про ці процесуальні витрати.

Речові докази: бейсбольну биту, недопалки сірників, які передано до кімнати речових доказів Сосницького РВ УМВС України в Чернігівські області знищити; наволочку, нижню білизну, килим, які передані на зберігання ОСОБА_9 вважати такими, що повернуті законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст. 187 ч.4, ст. 121 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 187 ч.4 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

- за ст. 121 ч.2 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2012 року і з врахуванням положень ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків - 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 15 грудня 2014 року.

До набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази: бейсбольну биту, недопалки сірників, які передано до кімнати речових доказів Сосницького РВ УМВС України в Чернігівські області знищити; наволочку, нижню білизну, килим, які передані на зберігання ОСОБА_9 вважати такими, що повернуті законному володільцю.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3