Справа №639/659/15-к
Провадження №1-кп/639/143/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0002456 від 26.12.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19.12.2014 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході виниклого на тлі особистих неприязних відносин зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 конфлікту, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній, об`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність свого діяння, наніс їй не менше трьох ударів кулаком правої руки в область лівої щоки та підборіддя, а також не менше трьох ударів кулаком лівої руки в область правої щоки. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 декілька разів штовхнув ОСОБА_4 обома руками в груди та схопив її за руки, викручуючи їх до верху. Своїми злочинними, протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , синці на обличчі, шиї, тулубі та руках, які згідно висновку судово-медичної експертизи №65-ая/15 від 13.01.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що 19.12.2014 року у вечірній час за місцем проживання у нього відбувся конфлікт із колишньою дружиною, під час якого він дійсно спричинив їй вищезазначені тілесні ушкодження.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснила, що в середині грудня 2014 року у неї із колишнім чоловіком виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 наніс їй декілька ударів руками по обличчю та тулубу, потім обома руками наніс їй удар в груди, після чого почав хватати її за руки та викручуючи їх до верху, внаслідок чого спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини, його вина підтверджується наступними доказами дослідженими та перевіреними судом, а саме:

- змістом протоколу слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_4 від 12 січня 2015 року, згідно якого потерпіла в присутності понятих надала пояснення про обставини вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, а саме нанесення їй легких тілесних ушкоджень (а.с.38-44);

- висновком судово-медичної експертизи №65-ая/15 від 13.01.2015 року згідно якого, у потерпілої ОСОБА_4 мали місце синці на обличчі, шиї, тулубі та руках, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Показання потерпілої в частині механізму травми, що надані під час проведення слідчого експерименту за її участі від 12.01.2015 року, відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Локалізація та характер ушкоджень на тілі потерпілої не є типовими для їх спричинення власною рукою (а.с.45-46).

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у скоєному злочині та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, є пенсіонером, у встановленому законом порядку визнаний інвалідом ІІ групи, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, раніше судимий (а.с.51-57).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття у скоєному злочині.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , є повторність злочинів, оскільки ним раніше вчинявся злочин за ч.2 ст.125 КК України.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються інвалідам першої або другої групи, а згідно ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовуються до непрацездатних осіб, тому судом ОСОБА_5 не можуть бути призначені зазначені види покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд виходить з положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся, що відповідно не позбавляє її права заявити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку вимог ст.100 КПК України.

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1