Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
10 серпня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0004542, на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мухарів Славутського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, і обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, яких повідомляти про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 29 липня 2015 року близько 20.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту з сином ОСОБА_9 , що виник на грунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на протиправне позбавлення життя останнього, умисно наніс йому один удар ножем в живіт, в результаті чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 була надана вчасна медична допомога.

У поданій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке вчинив в стані алкогольного сп`яніння, схильний до сімейних конфліктів та зловживає спиртними напоями, а тому обраний судом запобіжний захід, на його думку, не зможе запобігти спробам, зазначеним в ст. 177 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й надані в розпорядження апеляційної інстанції матеріали кримінального провадження № 0004542, обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

За вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

З клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 слідує, що слідчим на його обґрунтування вказано про тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , відсутність в останнього, який зловживає спиртними напоями, постійного заробітку, й можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, які є його близькими родичами.

Однак, при розгляді даного клопотання судом першої інстанції жодних даних, які б свідчили про будь - який тиск ОСОБА_7 , який дав детальні показання щодо обставин події, на потерпілого і свідків, що також допитані органом досудового розслідування, чи переховування підозрюваного від досудового розслідування не встановлено, як і даних про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_7 , що знайшло своє підтвердження з боку слідчого та прокурора.

Як свідчать матеріали провадження, ОСОБА_7 являється пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, і скарг на його поведінку до ЖКП не надходило.

Доказів перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином чи порушення останнім цілодобового домашнього арешту при розгляді апеляційної скарги не наведено, як не надано і будь-яких доказів про наявність заяв від потерпілого чи свідків про тиск на них.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з обовязковим носінням електронного засобу контролю законною і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 31 липня 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3