Справа № 751/8760/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/17/2015
Категорія - ст. 115 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 травня 2014 року за № 0002235 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, перебуваючого в цивільному шлюбі, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 червня 1999 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст.101 КК України (в ред. 1961 року) до 10 років позбавлення волі,-

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2014 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.115 КК України та призначено покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено з часу затримання 27 травня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 491 грн. 66 коп.

Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ставить питання про скасування обвинувального вироку суду з постановленням нового, яким виправдати останнього.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2014 року, близько о 9-й годині, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, наніс ОСОБА_10 не менше дев`яти ударів ножем в область тулубу та лівого плеча, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень лівої половини грудної клітки з ушкодженням 2,6-го ребер та верхньої долі лівої легені, проникаючих поранень живота з ушкодженням 9 ребра та крововиливами в заочеревинний простір, колото-різаних поранень грудної клітки та лівого плеча, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 165 від 08.08.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок гострої крововтрати, котра виникла внаслідок дев`яти колото-різаних поранень тулубу та лівого плеча.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що досудове розслідування проведено неякісно, жодна інша версія, крім його причетності до кримінального правопорушення перевірена не була. Хоча захисник і заявляв клопотання перед слідчим про виїмку одягу ОСОБА_11 , яка знаходилась 27 травня 2014 року разом з потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 , проте слідчий відреагував лише через три місяці, що не сприяло встановленню істини. При цьому і суд не звернув уваги на даний факт, а більше того не дав належної оцінки показанням ОСОБА_11 , які були, на думку автора апеляції, суперечливими, неоднозначними та відрізнялися від даних нею показань на досудовому розслідуванні. Крім того, вирок суду, на думку обвинуваченого, обґрунтований показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який не був очевидцем подій, а лише дав показання зі слів свідка ОСОБА_12 , тобто прямих доказів вини обвинуваченого місцевим судом встановлено не було.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений висловлюючи непогодження проти заперечень прокурора в черговий раз наголошує на суперечливості показань свідка ОСОБА_11 та звертає увагу на відсутність висновків експертизи щодо належності залишків крові під нігтями потерпілого, яка, як він переконаний, і належить дійсному злочинцю. Вказує про відсутність мотиву та фізичної можливості щодо позбавлення потерпілого життя.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вказує про законність та обґрунтованість вироку суду та не вбачає підстав для його скасування. Вважає показання свідка ОСОБА_11 , з якими не погоджується обвинувачений, логічними та послідовними, а показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 такими, що разом з протоколами слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 та за участю ОСОБА_8 , протоколом одночасного допиту цього свідка та обвинуваченого, висновками експертів та протоколом огляду місця події, такими, що достатньою мірою підтверджують саме вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_9 до апеляційного суду не прибув. Звернувся з заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності і залишити без змін вирок суду.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав вирок місцевого суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_8 у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні упевнено показала, що 27 травня 2014 року вранці в будинку АДРЕСА_2 після спільного розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_8 з причини сварки та раптово виниклих неприязних відносин, в її безпосередній присутності наніс удар ножем в груди ОСОБА_10 . Всіх деталей заподіяння ОСОБА_16 поранень вона не бачила, оскільки злякалась і побігла додому. По дорозі додому її наздогнав ОСОБА_8 і почав бити, але в цей момент її співмешканець ОСОБА_17 розборонив їх.

Ці показання свідка ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який показав, що ОСОБА_8 дійсно бив ОСОБА_15 і він змушений був захистити її.

Показання свідка ОСОБА_11 місцевий суд підставно поклав в обґрунтування вироку, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі. З таким рішенням погоджується колегія суддів апеляційного суду. Незначні розбіжності в її показаннях в судовому засіданні та під час досудового розслідування не являються принциповими, не створюють алібі обвинуваченому і на думку суддів апеляційного суду пояснюються тим, що ОСОБА_11 спеціально не спостерігала усієї картини злочину, та від дій ОСОБА_8 вона була сильно перелякана. Тим не менш, за весь час кримінального провадження ОСОБА_11 наполягала, що саме ОСОБА_8 і ніхто інший заподіяв ОСОБА_16 тілесні ушкодження за допомогою ножа.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердив, що 27 травня 2014 року разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 вживав спиртні напої в будинку останнього. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_19 і ОСОБА_16 виник конфлікт і свідок, знаючи характер ОСОБА_16 , вийшов з його будинку. Через деякий час звідти вийшов і ОСОБА_8 , рука якого була в крові. Цей факт ОСОБА_8 пояснив тим, що побив ОСОБА_18 за крадіжку у нього мобільного телефону. Після цього запросив ОСОБА_12 знову зайти в будинок, а через деякий час він же ( ОСОБА_8 ) і знайшов тіло ОСОБА_10 на землі за рогом будинку.

На думку колегії суддів апеляційного суду, ОСОБА_8 такими діями намагався створити собі алібі, оскільки його твердження про побиття в будинку ОСОБА_11 є неправдивими. ОСОБА_18 про своє побиття ОСОБА_8 не стверджувала. А той факт, що ОСОБА_8 першим знайшов мертвого ОСОБА_10 якраз і свідчить, що він знав, де знаходиться тіло загиблого, тобто він і є тією особою, яка заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 27 травня 2014 року він бачив ОСОБА_8 на вул. Орловській в м. Чернігові, рука якого була в крові.

Про причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину свідчить і той факт, що він намагався сховати сліди та знаряддя скоєння злочину. Так, при проведенні слідчого експерименту він пояснив, що повернувшись додому до ОСОБА_16 , знайшов там ніж, яким було заподіяно тілесні ушкодження і поклавши його до пакета, забрав з собою, але куди цей ніж дівся, згадати не зміг, бо був п`яний. Він же ретельно вимив руки після злочину, змивши з них сліди крові і підтвердженням тому є висновки судово-цитологічних експертиз, які не знайшли будь-яких слідів крові в зразках, взятих з рук ОСОБА_8 .

На джинсових брюках, належних ОСОБА_8 і вилучених у нього, знайдено сліди крові, яка належить загиблому ОСОБА_16 , що підтверджується висновком судово-імунологічної експертизи (т.2 а.с. 15). Це, на думку колегія суддів, підтверджує безпосередню участь ОСОБА_8 в умисному убивстві ОСОБА_10 .

Причиною смерті ОСОБА_10 стала гостра крововтрата унаслідок не менше 9 колото-різаних поранень тулубу та лівого плеча. Усі тілесні ушкодження є небезпечними для життя в момент їхнього заподіяння. Кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень свідчить про наявність у ОСОБА_8 умислу на позбавлення життя ОСОБА_16 .

Згідно висновків судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_8 в момент скоєння злочину не страждав на психічні захворювання і не страждає на них в даний час, примусове лікування йому не показане.

Колегія суддів дійшла висновку, що усі докази, повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст.115 КК України є правильною.

Щодо призначеного покарання, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. Так, судом враховано негативні характеристики ОСОБА_8 , той факт, що він був судимий за тяжкий злочин проти життя людини і знову вчинив особливо тяжкий злочин, в стані алкогольного сп`яніння. Обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено. За таких обставин, призначене ОСОБА_8 покарання є достатнім для його виправлення і зміні не підлягає.

Обговорюючи позицію сторони захисту, колегія суддів не знайшла ніяких доказів для задоволення апеляційної скарги. Місцевий суд цілком обґрунтовано критично поставився до показань ОСОБА_8 , які є непослідовними, нелогічними. Доводи ОСОБА_8 про необ`єктивність суду при постановленні вироку, неврахування його показань та неправдивість показань ОСОБА_11 є безпідставними й необґрунтованими. Висновок судово-імунологічної експертизи № 106 від 19.06.2014 року, на неврахування якого скаржиться обвинувачений (т.1 а.с. 230-233) носить характер припущення і в обґрунтування судового рішення як на користь так і проти обвинуваченого покладений бути не може.

Обставин, які б були безумовною підставою для скасування постановленого щодо ОСОБА_8 судового рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Питання цивільного позову в апеляційній скарзі не порушується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4