Справа №1 -30/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року Кролевецький
районний суд Сумської області

в складі: судді Бєгунової О.В.,

при секретарі Писаренко О.М.,

з участю прокурора Компанієць В.О.,

адвоката ОСОБА_1.,

потерпілого ОСОБА_2.,

законного
представника

підсудного
ОСОБА_4. ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м.Кролевець справу по обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця м.Конотоп, Сумської області, громадянина України,
невійськовозобов'язаного, освіта професійно -технічна, проживаючого в АДРЕСА_1
з батьком без реєстрації, зареєстрованого в АДРЕСА_2, судимого 31 грудня 2003 року Кролевецьким районним судом
ч.3 ст.185, ч.4 ст.296, ч.2 ст.296 КК України до 3 років позбавлення
волі, звільнений 22 квітня 2005 року умовно - достроково за Постановою
Дергачівського районного суду Харківської області на 1 рік 5 місяців 11 днів, -

- ч. 1 ст.
162, ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця і жителя АДРЕСА_3, громадянина України,
невійськовозобов'язаного, освіта базова середня, неодруженого, непрацюючого,
судимого 23 березня 1999 року Роменським
міським судом Сумської області за ч.3 ст.140 КК України 1960 року до 3 років
позбавлення волі без конфіскації майна з відстрочкою виконання вироку на 1 рік
відповідно до ст.461 КК України 1960 року; 10 квітня 2000
року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.2292,
ч.2 ст.2296 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі; 07
грудня 2000 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст.ст. 17, 94
КК України, ч.3 ст.42 КК України 1960 року до 7 років позбавлення волі,
звільнений 21 грудня 2005 року умовно - достроково на 1 рік З місяця 25 днів за
постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.12.2005 року,

- за ч.1 ст.162 КК
України, -

встановив:

близько 19
години 05 жовтня 2006 року ОСОБА_4. і ОСОБА_5. прийшли до господарства ОСОБА_2.
в АДРЕСА_4, з якими обидва раніше були знайомі, в особистих справах ОСОБА_5.

Виявивши
відсутність вдома ОСОБА_2., ОСОБА_5. незаконно всупереч волі господаря, через
кватирку вікна проник в житловий будинок ОСОБА_2., знаходячись в якому відчинив
вхідні двері, після чого ОСОБА_4. незаконно, всупереч волі господаря, через
відчинені вхідні двері проник в будинок.

Перебуваючи у
житлі ОСОБА_2., ОСОБА_4. побачив та вирішив викрасти мобільний телефон та
гроші. Діючи з цією метою ОСОБА_4. таємно заволодів належним ОСОБА_2. мобільним телефоном «Самсунг Е-350Е»,
вартістю 1045 грн та грошима в сумі 250 грн, які виніс з будинку та
розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_2. матеріальну шкоду на загальну
суму 1295 грн.

Підсудний
ОСОБА_4. в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні злочину і
пояснив, що в вечірній час 05 жовтня 2006 року зустрів ОСОБА_5., який
запропонував йому в своїх справах сходити до ОСОБА_2. з якими вони раніше були
знайомі.

2

Прийшовши до
будинку АДРЕСА_4, де мешкав ОСОБА_2., вони виявили, що ОСОБА_2. немає вдома і
ОСОБА_5. через віконну кватирку проник до будинку та відчинив вхідні двері. Він
також зайшов до будинку, щоб уникнути лаю собаки.

ОСОБА_5.
перебував в одному з приміщень будинку, а він побачив на шафі кухні мобільний
телефон та гроші, які вирішив викрасти. Діючи таємно від ОСОБА_5. і нічого йому
не сказавши він забрав мобільний телефон «Самсунг» і гроші, яких виявилось 250
грн., та вийшов з ними з будинку.

Підсудний
ОСОБА_5. в суді повністю визнав вину у вчиненні злочину і пояснив, що раніше
був знайомий з ОСОБА_2.,
якому напередодні подій злочину віддав кільце своєї матері для перевірки
якості металу. 05 жовтня 2006 року йому терміново потрібно ьуло повернути
кільце і біля 19 годин цього дня він разом з ОСОБА_4., якого запросив з собою,
прийшов до помешкання ОСОБА_2. АДРЕСА_4.

ОСОБА_2. вдома не було, і тоді він, усвідомлюючи протиправність своїх дій,
через віконну кватирку проник в будинок, де в кухні та ванній кімнаті
намагався знайти потрібне йому кільце.

Після
проникнення до будинку він відчинив вхідні двері, через які в будинок зайшов
ОСОБА_4. Що саме робив ОСОБА_4. він не бачив, але через короткий проміжок часу
рахований хвилинами, вони вийшли з будинку.

Вина підсудних у вчиненні злочинів підтверджується
зібраними по справі доказами.

Потерпілий
ОСОБА_2. в суді дав показання про те, що в вечірній час 05 жовтня 2006 року
повернувся з роботи додому АДРЕСА_4, та залишивши вдома мобільний телефон
Самсунг» та гроші в сумі 250 грн пішов в магазин.

Повернувшись,
він виявив, що вхідні двері відчинені, віконна рама в кухні у місці знаходження кватирки пошкоджена, з дому зник
мобільний телефон та гроші в сумі 250 грн. У нього дійсно знаходилось
кільце, яке передав йому ОСОБА_5., але в той вечір він біля магазину ще до
повернення додому бачив ОСОБА_5., спілкувався з ним, але останній йому не
казав, що проникав до його житла та шукав кільце.

Даними
дактилоскопічної експертизи підтверджується, що сліди пальців рук, виявлені на
віконному склі будинку по АДРЕСА_4 при огляді місця події належить ОСОБА_5.
(а.с.55-58).

Даними
протоколів огляду місця події (а.с.14 - 17), протоколу відтворенняч обстановки
та обставин події (а.с. - 38), протоколів добровільної видачі мобільного
телефону та огляду речових доказів (а.с.73, 82), висновку товарознавчої
експертизи (а.с.74 -81)
підтверджується, що злочини вчинені підсудними за обставинами викладеними у
вироку.

Дослідивши зібрані
по справі докази, суд вважає, що дії обох підсудних підлягають кваліфікації за
ч.1 ст.162 КК України, оскільки вони вчинили незаконне приникнення до житла,
дії підсудного ОСОБА_4. підлягають
кваліфікації також за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив
крадіжку чужого майна повторно.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних, їх
ставлення до скоєного.

Відносно
підсудного ОСОБА_4. суд враховує, що він щиро покаявся сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі
відшкодував завдану потерпілому шкоду, вчинив злочин будучи
неповнолітнім, що відповідно до ст.66 КК України суд визнає пом'якшуючими
обставинами. Суд також враховує, що цей підсудний займається суспільно -
корисною працею, працюючи за трудовими угодами, позитивно характеризується.

Суд також
приймає до уваги, що цей підсудний раніше вчиняв умисні злочини, дані злочини
вчинив через короткий проміжок часу після відбуття покарання.

Таким чином,
враховуючи дані про особу цього підсудного при призначенні йому покарання за
ч.1 ст.162 КК України, суд приймає до уваги наявність у ОСОБА_4. самостійного
доходу у виді заробітної плати і вважає можливим призначити покарання у виді
штрафу. Беручи до уваги наявність пом'якшуючих обставин, призначення цього покарання
можливо з застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі штрафу,
передбаченого санкцією ч.1 ст. 162 КК України.

Суд вважає
можливим виправлення підсудного ОСОБА_4. без ізоляції від суспільства і
призначення йому покарання за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ст.104 КК
України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді
позбавлення волі з випробуванням.

Відносно
підсудного ОСОБА_5. суд враховує, що він щиро покаявся та сприяв розкриттю
злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно
відшкодував

3

завдану потерпілому шкоду.

Разом з тим, суд
приймає до уваги вчинення цим підсудним злочину в період умовно -дострокового
звільнення від покарання за попередній злочин, що свідчить про його вперте
небажання стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочинів передбаченого ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України і
призначити йому покарання за ч.1 ст.162 КК України із застосуванням ст.69 КК
України у виді штрафу у розмірі 510 грн; за ч.2 ст.185 КК України призначити
покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно
визначити покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4. від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки.

ОСОБА_5 визнати
винним у вчиненні злочинів передбаченого ч. 1 ст.162 КК України і призначити
йому покарання у виді обмеження волі на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до
ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково
приєднати невідбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду від 07
грудня 2000 року у виді позбавлення волі на
1 рік 3 місяці 25 днів і остаточно призначити покарання у виді позбавлення
волі на 1 рік 6 місяців.

Строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_5. рахувати з 28 лютого 2007 року.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_4. залишити підписку про невиїзд, засудженому ОСОБА_5.
змінити на взяття під варту із залу суду.

Відповідно до
ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4. покласти такі обов'язки:

·
не виїзджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально -виконавчої системи;

·
повідомляти ці органи про зміну місця проживання роботи
або навчання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально
- виконавчої системи;

Стягнути з
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в доход держави судові витрати на проведення судово -
дактилоскопічної експертизи по 46 грн.87 коп. з кожного, перерахувавши
зазначену суму на р/рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Речовий доказ,
мобільний телефон «Самсунг Е-350 Е», який зберігається під охоронною розпискою
потерпілого ОСОБА_2., надати йому в розпорядження як власнику.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через районний суд
протягом 15 діб з моменту проголошення, засудженим ОСОБА_5. - в той же строк з
моменту вручення копії вироку.