АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/373/15 Справа № 183/7544/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
19 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0003891 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Обвинуваченим ОСОБА_7 принесена апеляційна скарга на вищевказаний вирок, в якій останній, виходячи з її змісту, просить пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання.

В обґрунтування вимог апеляції ОСОБА_7 вказує на те, що внаслідок необ`єктивного розгляду кримінального провадження, судом першої інстанції не було враховано ряд пом`якшуючих обставин, зокрема його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також батьків похилого віку. При цьому, заявник звертає увагу на те, що він, за власною ініціативою викликав на місце злочину працівників правоохоронних органів та швидкої допомоги.

Провадження № 11-кп/774/373/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .
Вироком суду першої інстанції встановлено, що 4 жовтня 2014 року близько 19 години ОСОБА_7 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 прибули до кафе «Молодіжне» по АДРЕСА_2 , в приміщенні якого вони спільно з їх знайомими вживали спиртні напої.

Після вживання алкогольних напоїв у цей же день о 22 годині 30 хвилин у ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, виникли неприязні стосунки до дружини. ОСОБА_7 вів себе не адекватно та вибив з рук своєї дружини ОСОБА_9 чашку з кавою та наказав слідувати з ним до власного домоволодіння. У вказаний час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_9 .

4 жовтня 2014 року о 22 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вулицю для спільного прямування до їх мешкання. Коли подружжя ОСОБА_12 перейшли АДРЕСА_2 , на відстані 10 м від кафе «Молодіжне», ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почав наносити удари кулаками по голові та обличчю своїй дружині ОСОБА_9 . Від нанесених ударів ОСОБА_9 впала на землю, але ОСОБА_7 розуміючи свою фізичну перевагу над дружиною продовжив наносити їй удари ногами та руками по обличчю, голові та тулубу. ОСОБА_10 побачив противоправні дії ОСОБА_7 , підбіг до нього, та припинив ці дії.

ОСОБА_7 заспокоївся й ОСОБА_10 відпустив його. ОСОБА_7 зі своєю дружиною, яка піднялась із землі пішли до своєї домівки.

Цього ж дня близько 23 години ОСОБА_7 знаходячись на вул. Веселій с. Голубівка Новомосковського району, приблизно в 50 метрах від кафе «Молодіжне» продовжуючи свої противоправні дії, діючи умисно почав наносити удари кулаками по обличчю ОСОБА_9 , від яких остання знову впала на землю. ОСОБА_7 незважаючи на те, що його дружина ОСОБА_9 лежала на землі продовжував наносити їй багаточисельні удари кулаками та ногами по обличчю, голові та тулубу. До ОСОБА_7 знову підбіг ОСОБА_10 та припинив противоправні дії останнього.

ОСОБА_7 знову заспокоївся, ОСОБА_13 зі своєю дружиною ОСОБА_11 пішли додому, а ОСОБА_7 зі своєю дружиною також попрямували до місця їх проживання.

Прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 доводячи свій злочинний умисел до кінця продовжив наносити своїй дружині ОСОБА_9 багаточисельні удари кулаками по голові та тулубу. Бив головою своєї дружини ОСОБА_9 об скло свого автомобіля марки «Оpel Veсtra», який знаходився на подвір`ї їх домоволодіння та коли остання знепритомніла, ОСОБА_7 припинив наносити їй тілесні ушкодження.

В результаті своїх противоправних дій ОСОБА_7 згідно висновку судово медичної експертизи наніс своїй дружині ОСОБА_9 не менше 35 травматичних дій, спричинивши їй тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалася переломами 5, 6, 7, 8, 9-го ребер зліва, розривами лівої легені, що привело до розвитку лівостороннього травматичного гемопневмотораксу та гострої дихальної недостатності, синців в області грудної клітини зліва, на спині зліва, які у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку, призвели до смерті потерпілої.

Тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалась крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, перелому кісток носа, синців, саден та забитих ран на голові, які у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відповідно до живих осіб, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку, могли прискорити настання смерті. Тілесні ушкодження у виді синців на верхніх та нижніх кінцівках, животі, сідницях, саден на шиї, спині, які у своїй сукупності та кожне окремо, відповідно до живих осіб, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

На думку прокурора призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 просила апеляційний суд залишити вирок суду щодо ОСОБА_7 без змін, а апеляцію останнього без задоволення.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Принесена обвинуваченим апеляція стосується призначеного йому покарання, а тому, апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не перевіряє висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину.

Доводи апеляції ОСОБА_7 щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, виходячи з санкції ст. 121 ч. 2 КК України та відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_7 суд об`єктивно відніс до обставини, що пом`якшує покарання.

Однак, обираючи вид та розмір покарання, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, наслідком якого стала смерть потерпілої, визнавши факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння обставиною, що обтяжує покарання, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Таке покарання в повній мірі відповідає передбаченим ст. 65 КК України загальним засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Таким чином, за вказаних обставин, підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання з тих мотивів, які він привів в апеляції, по справі не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області