БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1/2503/61/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2011 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Литвиненко В.В.

з участю прокурора Колесника В.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, має 2-х неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.117 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 27 грудня 2010 року близько 10-00 год. знаходилась у неопалювальній господарській будівлі за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, де під час фізіологічних пологів народила живу, доношену, зрілу та життєздатну дитину чоловічої статі. Відразу після пологів ОСОБА_3, з метою умисного вбивства своєї новонародженої дитини, свідомо не вжила першочергових післяпологових медичних заходів щодо даної новонародженої дитини, а завернувши її в ковдру та куртку, умисно залишила на місці пологів при низькій температурі навколишнього середовища, достовірно усвідомлюючи, що за таких умов невідворотно настане смерть дитини. За висновками судово-медичної експертизи №52 від 08.04.2011р. смерть новонародженої дитини чоловічої статі настала не більше ніж через 6 годин після народження внаслідок загального переохолодження тіла.

Підсудна ОСОБА_3 в судовому засіданні винною себе в пред'явленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що у 2010 році вона завагітніла від свого чоловіка й так як у них вже мається двоє дітей, матеріальне становище в сім'ї скрутне, то мала намір перервати вагітність шляхом аборту. До медичного закладу для постановки на облік не зверталася, аборт робити не поспішала, в зв'язку з чим і пропустила відповідні строки. Тому, повідомила чоловіка про вагітність і вони вирішили народжувати дитину. 27 грудня 2010 року близько 10-00 год. вона знаходилась вдома, чоловік пішов до сусідки рубати дрова, а діти гралися на вулиці. В неї несподівано почалися перейми і вона зрозуміла, що прийшов час пологів. Злякавшись, що в будинок можуть прийти діти і побачити даний процес, вона вирішила народжувати у дерев'яному сараї, який розташований за будинком; даний сарай не опалюється. Дитина народилася живою, на стать вона не звернула уваги, після чого, перебуваючи в стресовому стані, завернула дитину у ковдру та куртку й поклала при вході до сараю, накривши зверху металевим ящиком. Вона усвідомлювала, що на вулиці низька температура і за таких погодних умов дитина помре, але вона прийняла самостійно таке рішення в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем у сім'ї. Чоловіку повідомила, що стався викидень. В подальшому, до сараю не заходила і на труп дитини не дивилася. Розкаюється в скоєному.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що у серпні 2010 року йому дружина повідомила, що завагітніла, але пройшли строки для аборту і тому вони вирішили, що будуть народжувати дитину, хоча в їх сім'ї вже мається двоє малолітніх дочок. Вранці 27 грудня 2010 року він пішов до сусідки рубати дрова й близько 11-00 год. до нього прийшла дружина і повідомила, що стався викидень і вона закопала плід, після чого вони повернулися додому. Про деталі він дружину не розпитував. В даний час він за скоєний вчинок дружину вибачив і ніяких претензій до неї не має.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що підсудна ОСОБА_3 повністю визнала свою вину в пред'явленому їй обвинуваченні, не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудної, а тому відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудної, потерпілого та матеріалами справи, які характеризують особу підсудної.

Заслухавши підсудну, допитавши потерпілого, вивчивши матеріали справи, суд находить, що винність ОСОБА_3 в пред'явленому їй обвинуваченні, крім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достатніми, достовірними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудна ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві матір'ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів, скоїла злочин, передбачений ст.117 КК України, і її дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання підсудній, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, особи винної, позицію потерпілого.

Як особа, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем колишньої роботи позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має 2-х неповнолітніх дітей.

За висновками амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №218/238 від 04 травня 2011 року в ОСОБА_3 маються клінічні ознаки інфантильного розладу особистості, але вона є осудною (а.с.108-114).

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудної, є її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудної, по справі не встановлено.

Таким чином, виходячи з наявності декількох пом'якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного підсудною злочину, відсутності обтяжуючих обставин, особи винної та її ставлення до вчиненого нею діяння, позиції потерпілого, який просить не позбавляти підсудну волі, суд вважає за можливе застосувати у відношенні ОСОБА_3 ст.75 КК України зі звільненням її від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконуватиме покладені на неї обов'язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст.117 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, зобов'язавши її відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з'являтися до них на реєстрацію і повідомляти останні про зміну місця проживання чи роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області: ковдру, куртку, дитячий комбінезон, фрагменти тканини, змиви з поверхні трупу новонародженої дитини, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець