Справа № 1819/519/12 р.
Провадження № 1/1819/109/2012 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2012 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвші С.Л.,

з участю секретаря Щербань С.О.,

прокурора Ладишевої А.М.,

представника кримінальної міліції у справах дітей Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області - Гришко В.П.,

представника педагогічного колективу ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

підсудного ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5,

підсудного ОСОБА_6,

законного представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, українця, освіта базова середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, українця, освіта базова середня, неодруженого, непрацюючого, учня ШХТК, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2012 року близько 19 години ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_6, знаходячись біля торгівельних кіосків в районі буд. 15 по вул. Онупрієнка в м. Шостка, побачив раніше знайомого йому малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, та маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, підійшов до останнього та, використовуючи надуманий привід, став просити останнього розміняти 50 грн. більш дрібними купюрами, з метою побачити скільки грошей є у малолітнього ОСОБА_8 Коли ОСОБА_8 став казати, що у нього немає такої суми грошей, то ОСОБА_4, не зупиняючись на досягнутому, узяв його за руку та повів у напрямку пустиря, який розташований біля спортивної площадки, яка знаходиться в районі буд. 15 по вул. Онупрієнка м. Шостка, де було більш темно. Відійшовши разом з малолітнім ОСОБА_8 у бік від інших, ОСОБА_4 штовхнув у спину ОСОБА_8 та повалив його на землю. В цей час ОСОБА_6, розуміючи протизаконність дій ОСОБА_4, а також те, що останній вирішив заволодіти грошима малолітнього ОСОБА_8, фактично приймаючи пропозицію на відкрите заволодіння грошима малолітнього ОСОБА_8, мовчки на це погодився та, маючи умисел на відкрите з корисливих мотивів викрадення чужого майно, діючи за мовчазною змовою з ОСОБА_4 та в інтересах групи, підбіг до ОСОБА_8 та ОСОБА_4, щоб у потрібну мить допомогти останньому. В цей час малолітній ОСОБА_8 лежав на землі та коли намагався закричати, то ОСОБА_6, діючи в інтересах групи, затулив йому долонею рот, щоб ОСОБА_8 не зміг покликати на допомогу та не привернув увагу сторонніх, і таким чином утримував останнього на землі, забезпечуючи можливість ОСОБА_4 безперешкодно заволодіти майном малолітнього ОСОБА_8 В цей час ОСОБА_4, діючи в інтересах групи, витягнув з кишені руку малолітнього ОСОБА_8, в якій останній тримав гроші, та, діючи із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, з силою розігнув останньому пальці, після чого, діючи відкрито від потерпілого, викрав у малолітнього ОСОБА_8 гроші в сумі 30 гривень.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 було завдано фізичного болю та матеріальну шкоду на загальну суму 30 гривень.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4, свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 13 січня 2012 року близько 19 години він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_10, проходячи по вул. Онупрієнка у м. Шостка побачив свого знайомого ОСОБА_8 і вони підійшли до нього. У ОСОБА_8 він попросив розміняти 50 гривень, але у того, такої суми не було і на підтвердження цього показав гроші які у нього були. Після цього він вирішив забрати гроші і, схопивши ОСОБА_8, потягнув у бік від дороги, де надавив йому на плечі, від чого останній впав. В цей час підійшов ОСОБА_6 і затулив рота, щоб ОСОБА_8 не зміг кричати. Він насильно розігнув пальці ОСОБА_8 руки і забрав гроші і побіг у сторону вулиці Некрасова, за ним також побіг ОСОБА_6 Після цього ОСОБА_6 перерахував гроші і віддав йому і вони поїхали кожен до себе додому. Підсудний в скоєному злочині розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6, свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 13 січня 2012 року близько 19 години він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_10, проходячи по вул. Онупрієнка у м. Шостка, ОСОБА_4 побачив свого знайомого ОСОБА_8, і вони підійшли до нього. ОСОБА_4 попросив ОСОБА_8 розміняти 50 гривень, але у останнього, такої суми не було і на підтвердження цього показав гроші, які у нього були. Після цього ОСОБА_4 схопивши ОСОБА_8 потягнув у бік від дороги, де штовхнув його, від чого останній впав. В цей час підійшов він і затулив рота, щоб ОСОБА_8 не зміг кричати. ОСОБА_4 насильно розігнув пальці ОСОБА_8 руки, забрав гроші і побіг у сторону вулиці Некрасова. Він також побіг за ним. Після цього він перерахував гроші, віддав їх ОСОБА_4 і вони поїхали кожен до себе додому. Підсудний в скоєному злочині розкаюється.

Окрім повного визнання підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_6 своєї вини в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вона також підтверджується зібраними в справі доказами.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 у присутності законного представника та педагога показав, що 13 січня 2012 року разом з товаришем ОСОБА_11 ходив щедрувати і після цього близько 19 години поверталися додому. Біля кіосків, що знаходяться на вул. Онупрієнко у м. Шостка їх зупинили троє хлопців, один з яких був йому знайомий як ОСОБА_4, а інший, як потім з'ясувалося, був ОСОБА_9. ОСОБА_4 попросив його розміняти гроші, на що він відповів, що грошей немає. Потім вони взяли його під руки, а саме, ОСОБА_4 взяв під праву руку, а ОСОБА_9 взяв під ліву руку, повели в кущі та стали відбирати гроші. По дорозі вони між собою не розмовляли. Гроші були зажаті в його руці, вони це побачили і стали розтискати йому пальці, при цьому було трохи боляче. ОСОБА_9 сидів зверху на ньому і тримав його тулуб. Забрали 30 грн. Коли його повели в кущі, ОСОБА_11 побіг звати на допомогу. Крім того показав, що з ОСОБА_4 був знайомий раніше. В подальшому ОСОБА_4 повернув 30 грн., а ОСОБА_9 повернув 100 грн.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що із ОСОБА_6 підтримує дружні відносини, а ОСОБА_4 є його знайомим. 13 січня 2012 року він зустрівся із ОСОБА_6 і ОСОБА_4 у себе вдома. Після цього вони пішли гуляти на вул. Онупрієнко у м. Шостка, де зустріли ОСОБА_8 та його товариша. ОСОБА_8 був знайомий з ОСОБА_4. Потім він відійшов, щоб побалакати по мобільному телефону. Під час розмови по мобільному телефону стояв спиною до вищевказаних осіб і що там відбувалося не бачив, на вулиці було темно, лише помітив, що вони відходили у бік швидким кроком.

Неповнолітній свідок ОСОБА_11 у присутності законного представника та педагога показав, що 13 січня 2012 року близько 19 години він разом із ОСОБА_8 був на вул. Онупрієнко у м. Шостка і збирався йти додому. В цей час до них підійшло троє хлопців - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_10, які запитали у них, чи можуть вони розміняти їм 20 гривень. Після цього, ОСОБА_8 взяли під руки і повели у бік, а він побіг до ларьків, покликати кого-небудь на допомогу, але там нікого не було. Пізніше, зі слів ОСОБА_8 йому стало відомо, що у ОСОБА_8 забрали 30 гривень, які він отримав в цей день розказуючи щедрівки.

Із протоколу огляду місця події від 13 січня 2012 року вбачається, що встановлено місце вчинення злочину - місцевість, що знаходиться по вул. Онупрієнко, зліва від будинку №15 у м. Шостка. (а.с.8-9).

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події від 21 січня 2012 року вбачається, що ОСОБА_4 у присутності понятих показав, як саме він вчинив даний злочин. (а.с.41-43).

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події від 21 січня 2012 року вбачається, що ОСОБА_6 у присутності понятих показав, як саме він вчинив даний злочин. (а.с.53-45).

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом, суд вважає, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_6 доведена.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує, як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує обставини справи, особи підсудних, пом'якшуючі та обтяжуючі обставини по справі.

Так, згідно з ст. 12 КК України скоєний злочин відноситься до категорії тяжких, хоча тяжких наслідків від дій підсудних не настало.

Пом'якшуючими обставинами по справі згідно ст. 66 КК України необхідно визнати з'явлення із зізнанням підсудних, повне визнання вини, їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітніми, повернення заподіяної шкоди.

Обтяжуючою обставиною по справі, згідно з ст. 67 КК України, суд визнає вчинення підсудними злочину відносно малолітнього.

Під час вивчення особи підсудних встановлено, що:

- ОСОБА_4, виховується у неповній сім'ї, скоїв злочин будучи неповнолітнім - 17 років, не судимий, зарахований до Шосткинської вечірньої (змінної) школи, але її не відвідує та не має бажання навчатися, зловживає спиртними напоями, не знаходиться на обліку у нарколога;

- ОСОБА_6, виховується у неповній сім'ї, скоїв злочин будучи неповнолітнім - 15 років, не судимий, навчається, не знаходиться на обліку у нарколога.

Враховуючи обставини справи, особи підсудних, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає можливим призначити покарання у межах санкції ч. 2 статті 186 КК України, з застосуванням вимог ст. 76, 104 КК України давши підсудним шанс виправитись без ізоляції від суспільства.

Обраний підсудним такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі кожного підсудного, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ст. 445 КПК України суд враховує, що мати не має впливу на неповнолітнього підсудного ОСОБА_4, хоча намагається контролювати його поведінку та навчати його основним правилам поведінки у суспільстві, а також те, що йому до досягнення повноліття залишилось менше місяця - тому не вважає необхідним призначати неповнолітньому громадського вихователя.

Відповідно до ст. 445 КПК України суд враховує, що мати все ж таки має вплив на неповнолітнього підсудного ОСОБА_6, намагається контролювати його поведінку, навчає його основним правилам поведінки у суспільстві, зазначила, що нічого подібного її син більше не вчинить ніколи - тому не вважає необхідним призначати неповнолітньому громадського вихователя.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

У відповідності до ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку два роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Громадського вихователя ОСОБА_4 не призначати.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

У відповідності до ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку один рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Громадського вихователя ОСОБА_6 не призначати.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша