ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/21853/15-к щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має неповнолітню дітину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.02.1998 року Малиновським районним судом міста Одеси за ст. 215-3 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік;

- 22.06.1999 року Приморським районним судом міста Одеси за ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.06.2003 року Приморським районним судом міста Одеси за ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

-10.01.2005 року Овідіопільським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 до 2 років позбавлення волі;

- 04.12.2008 року Приморським районним судом міста Одеси за ст. 185 ч. 2,3, 70,71 КК України до 2 років та 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 8.07.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 2, 395, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 08.12.2011 року Приморським районним судом міста Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 14.06.2013 року Київським районним судом міста Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

06.11.2014 року, приблизно о 20 годині, знаходячись у маршрутному таксі №168, здійснюючому рух по вулиці Гастело в м. Одесі, діючи повторно, з корисних мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майно, побачив відкриту сумку ОСОБА_6 в якої знаходився гаманець з грошима, який він визначив об`єктом свого злочинного посяння.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 переконався в тому, що його злочинні дії будуть не поміченими, після чого проник до сумки ОСОБА_6 , з якої таємно викрав належній їй гаманець, вартістю 500 гривень з грошима у розмірі 500 гривень, завдавши останній збиток на суму 1000 гривень. Переховуючись з вказаним гаманцем, ОСОБА_7 вийшов на зупинці громадського транспорту «Вулиця Гастело» у місті Одесі, після чого був затриманий співробітниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України при викладених у обвинувальному акті обставинах визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини, показання обвинуваченого суд визнає достовірними.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги, сімейний стан обвинуваченого та наявність в нього тяжких хроничних захворювань.

Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_7 раніше многократно був засуджений за злочини проти власності, у тому числі і за аналогічні злочини. Скоєння ним чергового злочину в період непогашеної судимості свідчить про стійкість тенденції до скоєння ним злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, дію запобіжного заходу у вигляді застави - припинити, обрати відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сумму застави у розмірі 18 270 гривень, яка перебуває на депозитному рахунку теріторіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_9 чи його представнику.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту взяття ОСОБА_10 під варту, а саме з 2.04.2015 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання, строк перебування ОСОБА_10 під вартою з 6 по 10 листопада 2014 року.

Речові докази вважати повернутими власнику.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_11