Справа № 1-183/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2011 року Новобузький районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі: Кічігіну Д.А.,

за участю прокурора: Герасимчук А.В.,

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Ніроб,

Чердинського району,
Пермської області, РФ, українця,
громадянина України, маючого

неповну середню освіту, не
одруженого, не працюючого,
проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1, раніше не судимого
в силу ст. 89 КК України,

в скоєні злочинів передбачених ст.
ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3 КК України -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2011р. приблизно о 16
годині, в м. Новий Буг, ОСОБА_3,
перебуваючи в районі Центральної
районної аптеки, що розташована по вул.
Леніна, 38-а в м. Новий Буг, побачив, що до
вказаної будівлі під'їхав на
велосипеді ОСОБА_4, який залишивши
велосипед біля сходів будівлі аптеки
без нагляду, і зайшов в її приміщення.
Побачивши вказані події, ОСОБА_2
вирішив викрасти велосипед, що
належить ОСОБА_4, для чого зразу ж
підійшов до вказаного велосипеда,
відкотив його декілька метрів по
тротуару вул. Леніна в напрямку
будівлі, де розташована Новобузька
міська рада, після чого сів на нього і
поїхав в тому ж напрямку, маючи умисел
на таємне викрадення вказаного
велосипеда, і таким чином заволодів
ним, вартістю 300грн., завдавши
матеріальну шкоду ОСОБА_4 на вказану
суму. Крім цього, викравши вказаний
велосипед, ОСОБА_2 таємно викрав і
майно, що належить ОСОБА_4, яке було на
велосипеді, а саме господарську сумку,
термос, дві велосипедні кобури та
автомобільну медичну аптечку, які для
ОСОБА_4 не представляють ніякої
цінності. Однак, в районі міської ради
після заволодіння велосипедом та
майном, яке було на ньому, що належить
ОСОБА_4, ОСОБА_2 був затриманий самим
ОСОБА_4 і працівником міліції, після
чого доставлений в Новобузький РВ УМВС,
а велосипед і майно, яке було на
велосипеді, були вилучені у нього.

Крім цього, в квітні 2011 року ОСОБА_2
звернувся до мешканця м. Новий Буг,
ОСОБА_5, що мешкає по АДРЕСА_2, з
проханням пожити у того в
автомобільному вагончику,
розташованому біля двору, допомагаючи
тому в деяких господарських справах, і
за що його будуть годувати. 17 квітня
2011р. ОСОБА_2 після вжиття спиртних
напоїв повернувся в автомобільний
вагончик, де мешкав біля двору ОСОБА_5, в
цей час до нього підійшла дружина
ОСОБА_5 -ОСОБА_6, яка запросила ОСОБА_2
їсти та після цього зробити деякі її
господарські справи. На це ОСОБА_2
відповів негативно, але через деякий
час пішов в двір, де мешкають ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 та попросив у ОСОБА_6 чаю, на що
та йому відмовила. Повернувшись у
вагончик, ОСОБА_2 вирішив залишити
вказане місце проживання, і у вечірній
час вирішив для цього викрасти у ОСОБА_5
велосипед. З цією метою ОСОБА_2, в ніч на
18 квітня 2011р. таємно переліз через
огородження двору, де мешкає ОСОБА_5, і
через не зачинені двері таємно проник в
господарське приміщення недалеко від
воріт двору, де знаходився велосипед.
Викотивши з вказаного приміщення
велосипед Салют, що належить ОСОБА_5,
ОСОБА_2 перекинув його через
огородження двору, після чого переліз
через це ж огородження сам, таким чином
таємно викравши велосипед Салют, що
належить ОСОБА_5, вартістю 700грн.,
завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_5 на
вказану суму. Зразу ж після викрадення
вказаного велосипеда, ОСОБА_2, на ньому
поїхав в напрямку м. Миколаїв, але не
доїжджаючи до вказаного населеного
пункту, покинув велосипед, в якому
пробив колесо, тобто розпорядився
викраденим велосипедом на власний
розсуд.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_2 показання якого були оголошені
в судовому засіданні, провину визнав,
щиро сердечно розкаявся, суду пояснив,
що всі свої свідчення, які він давав
раніше на досудовому слідстві повністю
підтверджує і наполягає на них. Просив
уточнити, що крадіжки він скоював, у
тверезому стані, причиною крадіжок
стала їжа. Просив суд строго його не
карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що 27.03.2011р. в денний
час він знаходився вдома, коли до двору
його домоволодіння прийшов молодий
чоловік, як він назвався ОСОБА_2. Він
раніше питав у хлопців робочих які б
змогли перекидати щебінь біля двору
його домоволодіння. ОСОБА_2 прийшов ще з
одним хлопцем і вони домовилися що
виконають роботу, а він їм заплатить.
Роботу вони виконали і ОСОБА_2
повідомив йому що в нього немає
власного житла і попросив дозволу
пожити у металевому вагончику, який
знаходився біля його домоволодіння за
двором. Він погодився та дозволив
ОСОБА_2 жити у вагончику, і він став
допомагати по господарству. 17.04.2011р.
біля 20 год. він пішки пішов на роботу, де
знаходився до 08 години ранку наступної
доби, тобто до 18.04.2011р., та потім прийшов
додому. Від свої дружини ОСОБА_6 він
дізнався про те, що немає велосипеда
Салют, який він придбав у тому році, а
також відсутній ОСОБА_2, який проживав у
вагончику. Він почекав до вечора,
оскільки ОСОБА_2 вже не раз брав
велосипеда та їздив у своїх справах на
ньому, після чого зрозумів що ОСОБА_2 не
повернеться і він повідомив органи
міліції. Викраденим велосипедом йому
були завдані матеріальні збитки на
суму 800грн..

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_2 свою
вину визнав повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи
та розміру цивільного позову, які ніким
не оспорюються, обмежившись
оголошенням свідчень підсудного,
показаннями потерпілого і
характеризуючими даними особистості
підсудного.

По справі заявлений потерпілим
ОСОБА_5 цивільний позов на суму 800грн. в
рахунок відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди.

Підсудний цивільний позов
повністю визнав.

Суд, вважає позов обґрунтований
та підлягаючим задоволенню в повному
обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вина ОСОБА_2 по ст. 185 ч. 1 КК України
доказана і його дії, тобто таємне
викрадення чужого майна (крадіжка) та
по ст. 185 ч. 3 КК України - таємне
викрадення чужого майна (крадіжка ),
вчинена повторно та поєднана з
проникненням у приміщення -
кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_2 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєні підсудним злочини
відноситься до категорії середньої
тяжкості та тяжкий.

Підсудний по місцю проживання
характеризується посередньо.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному покарання є щире каяття у
скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочини, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе лише без ізоляції від
суспільства, шляхом призначення
покарання із застосуванням ст. ст. 70 ч. 1,
75, 76 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні
злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.
3 КК України і призначити покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України -1 рік
позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 3 КК України -3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарання,
визначив покарання 3 років і 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбуття покарання з випробуванням
строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально
-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально -виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи,
навчання; періодично з'являтись в
органи кримінально -виконавчої
системи.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_2 до набуття вироком законної
сили змінити з тримання під вартою на
підписку про невиїзд, звільнивши його
із під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_7 800грн., як матеріальну шкоду
завдану злочином.

Речові докази:

- велосипед «Україна» зеленого кольору
жіночого типу з заводським номером
2102690, вилучений у ОСОБА_2 та знаходиться
на відповідному зберіганні у ОСОБА_4,
повернути останньому за належністю.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко