Провадження № 1-в/635/1407/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника Хролівського виправного центру №140 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Огурцівка Шевченківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого за: 1) вироком Військового суду Хмельницького гарнізону від 13 грудня 1994 року за ст. 241 «а» КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 09 серпня 1996 року згідно указу « Про амністію» від 27 червня 1996 року; 2) вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 13 березня 1998 року за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч.2 ст. 141 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 12 листопада 2002 року за відбуттям строку покарання, 3) вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 31 січня 2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 4) вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2005 року за ч. 1 ст. 289, ст. 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого умовно достроково 23 травня 2008 року на 1 рік 1 місяць 24 дні, 5) вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 11 лютого 2009 року за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільненого умовно достроково 09 квітня 2010 року на 25 днів, 6) вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджений за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2014 року невідбуту частину покарання у виді 2 років 3 місяців 30 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же строк. Залік 27 днів.

Початок строку: 17 серпня 2011 року. Кінець строку: 21 липня 2016 року.

Адміністрація Хролівського виправного центру №140 спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області звернулися до суду із поданням про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, визначеного вироком суду, на не відбутий строк, як особі, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довела своє виправлення, посилаючись на те, що за період відбування покарання в Хролівському виправному центрі № 140 засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався адміністрацією установи один раз, працевлаштований в житловій зоні, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання адміністрація Хролівського виправного центру №140 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 заперечував, посилаючись на те, що з моменту заміни невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_5 більш м`яким не пройшов рік, що відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України є підставою для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації виправного центру та засуджений у судовому засіданні підтримали подання про умовно-дострокове звільнення, просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника адміністрації виправного центру та засудженого, дослідивши матеріали особової справи на засудженого вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_5 прибув до Хролівського виправного центру №140 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області 07 травня 2014 року.

Станом на 25 грудня 2014 року ОСОБА_5 відбув 03 роки 05 місяців 04 дні, до відбуття залишилось 01 рік 06 місяців 26 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, за час відбування покарання як у вигляді позбавлення волі так і у вигляді обмеження волі засуджений ОСОБА_5 режиму відбування покарання не порушував, позитивно характеризується, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення, одне з яких застосовано протягом останнього року адміністрацією Хролівського виправного центру №140. Крім того, ОСОБА_5 працевлаштований в житловій зоні, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує у повному обсязі, проявляє ініціативу, на заходи виховного характеру реагує правильно, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року, особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою і ставленням до праці доводить своє виправлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково. При цьому суд не приймає до уваги заперечення прокурора, оскільки норми ч. 8 ст. 154 КВК України, поширюються тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, і положення ч. 8 ст. 154 КВК України не поширюється на засудженого ОСОБА_5 , який відбував та продовжує відбувати покарання за вироком суду, а із застосуванням до нього заміни невідбутої частини покарання позбавлення волі на обмеження волі на той же строк мало місце зміна типа установи виконання покарань, а не направлення у місця обмеження волі у передбачених законом випадках в розумінні положень ч. 8 ст. 154 КВК України. Так, ОСОБА_5 відбував покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу (виправній колонії), а з 20 квітня 2014 року відбуває покарання у кримінально виконавчій установі відкритого типу (виправному центрі).

На підставі викладеного суд задовольняє подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81, 82 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

подання адміністрації Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 та спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2011 року умовно достроково на невідбутий строк 01 рік 06 місяців 26 днів.

Ухвалу направити в Хролівський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1