Справа №1-248/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої -
судді Малюк Т.О.

при
секретарі Баланюк
Н.Ю.

з участю
прокурора Луценко
С. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Миколаєва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1, ніде не зареєстрованого, не працюючого, розлученого,
раніше не судимого,

- за ст. 164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
рішенням Центрального районного суду м.
Миколаєва від 04.08.2006 року підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2006 року і до їх
повноліття.

Не
зважаючи на це та попередження державного виконавця, підсудний ОСОБА_1 від сплати аліментів злісно ухиляється, ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості населення не
перебуває, ніякої матеріальної допомоги
на утримання дітей не надає. Аліменти не сплачує з 17.05.2006 року, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по
аліментам станом на 01.06.2007 року у сумі 2490 грн. 32 коп.

Підсудний
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та
пояснив, що він дійсно зобов'язаний
сплачувати аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та сина ОСОБА_4, 1ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. Аліменти не
сплачує, оскільки не працює, не може влаштуватися на роботу через те, що ніде не зареєстрований. . На обліку у
центрі зайнятості населення не перебуває. Зобов'язується найближчим часом
влаштуватися на роботу та виплатити заборгованість. У вчиненому кається.

Пояснення
підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, тому у відповідності до ч.3 ст.
299 КПК України суд вважає можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти цього не заперечують.

Аналізуючи
викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 , які полягають у злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/, правильно кваліфіковано за ст.
164 ч.1 КК України.

До обставин, які у відповідності до ст. 66
КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1 , суд відносить визнання ним своєї вини, каяття у вчиненому, те, що
він раніше не засуджувався.

Обставин, які згідно зі
ст. 67 КК України обтяжують
покарання підсудного ОСОБА_1 , судом не
виявлено.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1 , суд
враховує викладене, його негативну
характеристику, ту обставину, що він не має постійного місця
проживання, суд не вбачає підстав для
застосування до нього ст. 75 КК України та звільнення від покарання з
випробуванням.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

Вирок
може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський
міськрайонний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.