Справа № 460/421/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2014 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 від 22 листопада 2013 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Польща, працюючого сантехніком в ТзОВ «Протос», не одруженого, не судимого,

- про обвинувачення його за ст. 286 ч. 2 КК України -

В С Т А Н О В И В:
обвинувачений Кручек Марек, 22 листопада 2013 року, близько 18 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «FIAT SCUDO», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Львів-Краківець у напрямку смт. Краківець, на 38 км., порушив вимоги Р.1 п.1.5; Р.2 п.2.3 б),д); Р.12 п.12.3; Р.18 п.18.1; Р.19 п.19.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшив швидкості руху аж до повної зупинки автомобіля, а продовжив рух далі, при появі в полі його зору пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину дороги справа на ліво по ходу його руху, по нерегульованому пішохідному переході, позначеному інформаційно-вказівними дорожними знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід», не зупинився та здійснив наїзд на неї. Внаслідок наїзду потерпіла ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 108/2013 від 05.12.2013 отримала: підшкірний крововилив в лівій скроневій ділянці; садно та синець на обличчі; повні переломи 2-11-го правих ребер по передній пахвовій лінії та повні переломи 3-9-го правих ребер по лопатковій лінії з крововиливами в м`які тканини; повні переломи 3-9-го лівих ребер по середній пахвовій лінії з крововиливами в м`які тканини, розрив між хребцевого з`єднання на рівні 3-4-го грудних хребців з розривом твердої мозкової оболонки та ушкодженням спинного мозку на цьому рівні; крововиливи в корені легенів з розривами по задній поверхні та крововиливи в грудні порожнини; садна в лівій пахвинній ділянці; крововилив в м`які тканини живота справа; поперечний перелом середньої третини правої плечової кістки з крововиливом в м`які тканини; крововиливи в зв`язковий апарат печінки, навколоаортальну клітковину грудної аорти та жирову капсулу правої нирки повний вивих кісток правого променевого-запясткового суглоба; множинні садна на тильних поверхнях кистей та лівого передпліччя; множинні синці та крововиливи в м`які тканини обох нижніх кінцівок; поперечні, відламкові переломи верхньої третини лівої малогомілкової кістки та зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки; відламковий перелом верхньої третини правої великогомілкової кістки, які утворилися прижиттєво, одномоментно, або в швидкій послідовності одне за одним від контактів з тупими предметами, за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Характер, множинність, локалізація, поєднаність та механізм утворення ушкоджень,

- 2 -

вказують на можливості їх утворення в результаті транспортної травми, можливо від удару виступаючими частинами автомобіля в ділянку лівої гомілки з наступним падінням та ударами головою, грудьми, верхніми та нижніми кінцівками об тупі предмети (автомобіль, дорожнє покриття). При цьому потерпіла перебувала у вертикальному або близькому до нього положенні, а первинний удар виступаючими частинами автомобіля відбувся в основному зліва на право.

Таким чином своїми діями ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно 22 листопада 2014 року у втомленому стані, близько 18.00 години, їхав до смт. Краківець Яворівського району Львівської області, в напрямку до кордону з Польщею, оскільки мав намір поїхати в Польщу. Окрім нього в автомобілі, ще було 4 пасажири, які є громадянами Польщі. По дорозі Львів-Краківець безпосередньо перед пригодою, що сталася, він рухався із швидкістю приблизно 70 км/год, на ближньому світлі фар. Попереду нього рухались транспортні засоби, назустріч рухалась колона трьох вантажних автомобілів, а за ним якісь легкові автомобілі. Наближаючись до місця пригоди він не бачив, що наближається до пішохідного переходу, а точніше не бачив знаку наближення до пішохідного переходу та не бачив самої дорожньої розмітки «Зебра», оскільки його засліпив зустрічний вантажний автомобіль. Тому посередині першої та другої смуги руху побачив пішохода - жінку, яка йшла в темпі спокійної ходи по проїжджій частині дороги по пішохідному переході. Побачивши жінку, він натиснув на педаль гальма і його автомобіль почав рухатись в юзовому стані, однак уникнути наїзду на пішохода не вдалось. До гальмування він змістився лівіше і хотів уникнути зіткнення таким способом, однак виїхати на зустрічну смугу руху він не міг, оскільки там рухалась колона автомобілів. Після наїзду на пішохода і зупинки автомобіля він вийшов з автомобіля і відразу пішов до травмованого пішохода, яка лежала без свідомості на дорозі. Також відразу він зупинив якийсь попутній автомобіль та попросив водія, щоб той викликав швидку допомогу, оскільки сам не знав номера телефону. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє бути більш обережним до дорожньої обставноки. Просить суворо його не карати та застосувати до нього Закон України "Про амністію в 2014 році". Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає частково та просить врахувати факт його добровільного відшкодування в розмірі 16700 гривень. Цивільний позов в частині моральної шкоди не визнає, та просить такий стягнути з Страхової компанії.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 просить суд призначити покарання обвинуваченому відповідно до Закону. Вимоги цивільного позову підтримує повністю та просить суд стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 заподіяну ним матеріальну шкоду в розмірі 22948,00 гривень та 100000,00 гривень моральної шкоди з підстав зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 просить суд призначити покарання обвинуваченому відповідно до Закону.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 вимоги цивільного позову підтримує повністю та просить суд стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 заподіяну ним матеріальну шкоду в розмірі 6248 гривень, оскільки той вже добровільно повернув 16700 гривень майнової шкоди, а також 100000,00 гривень моральної шкоди. При цьому повідомив, що потерпілий звертався в страхову компанію з метою отримати відшкодування, проте в цьому йому було відмовлено, тому просить стягнути завдану шкоду з винної особи, з підстав викладених в позовній заяві.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого та інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі.

- 3 -

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України правильна, оскільки він своїми діями вчинив порушення Правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Судом встановлено та підтверджено документально факт наявності на утриманні в обвинуваченого ОСОБА_9 матері, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він разом проживає.

Прокурор в судовому засіданні проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» не заперечує.

Підстав для незастосування до обвинуваченого Закону України "Про амністію у 2014 році" судом не встановлено.

Суд приходить до висновку , що цивільний позов по справі слід задоволити з наступних підстав.

Враховуючи вимоги норм ст. 1187 ЦПК України, відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, та враховуючи часткове визнання цивільного позову обвинуваченим в частині заподіяння матеріальної шкоди, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди слід задоволити частково, та стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди в розмірі 6248 гривень, тобто різницю між 22948 грн. та добровільним відшкодуванням в розмірі 16700 грн.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено поняття моральної шкоди, а саме зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, дослідивши та оцінивши усі матеріали справи, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди слід задоволити повністю, оскільки обвинувачений ОСОБА_11 своїми незаконними діями допустив порушення Правил безпеки дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинула мати потерпілого, та чим заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях внаслідок втрати близької людини.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні престарілу матір, пом`якшуючі обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч.2 КК України та звільнити його від відбування покарання на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, Закону України «Про амністію у 2014 році», суд -

- 4 -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними изасобами на строк 2 (два) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування, призначеного судом, покарання на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Цивільний позов по справі задоволити. Стягнути із ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 суму заподіяної ним матеріальної шкоди в розмірі 6248 (шість тисяч двісті сорок вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 суму заподіяної ним моральної шкоди в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок

Стягнути із засудженого ОСОБА_9 судові витрати по справі, за проведення судових експертиз в сумі 4112 (чотири тисячі сто дванадцять) гривень 46 копійок.

Речовий доказ: автомобіль марки «FIAT SCUDO», р.н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання його власнику залишити у його законному володінні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівського районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику

Суддя ОСОБА_1