Справа № 11-а-2229
Категорія - ч. 1 ст. 122 КК України
Головуючий в суді 1-ї інстанції Карабань В. М.
Доповідач Скавронік В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Приндюк М. В.,

суддів: Скавроніка В.М. , Гонти Л.С. ,

прокурора Рабінчук Т.І.,

потерпілої ОСОБА_3,

представника потерпілої ОСОБА_2,

звільненого від кримінальної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_3 на

постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2007 року,

встановила:

Цією постановою кримінальна справа щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження не судимого у відповідності із ст. 89 КК України, обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, закрита у зв'язку із звільненням його від кримінальної відповідальності за п. «б», ст. 1 і ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року та п. 4 ст. 6 КПК України.

Цивільний позов потерпілої залишено без розгляду.

Як вказано у постанові суду, ОСОБА_1 обвинувачується органом досудового слідства в тому, що він 07.12.2006 року, приблизно о 12 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в кімнаті підвального приміщення будинку АДРЕСА_1, під час конфлікту з ОСОБА_4 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, став наносити йому удари руками та ногами по тулубу, умисно завдавши потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта КМБ СМЕ № 14/4944 від 16.02.2007 року відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За клопотанням обвинуваченого та за наявності на його утриманні неповнолітньої дитини суд застосував до ОСОБА_1 п, «б» ст. 1 і ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року, звільнив його від кримінальної відповідальності та закрив кримінальну справу.

В апеляції потерпіла просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, в зв'язку з неповнотою та однобічністю судового слідства: необхідністю призначення комісійної судово-медичної експертизи, оскільки висновок, зроблений комісією Управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації, згідно з яким її сину заподіяно тяжку черепно-мозкову травму з субарехноїдальним крововиливом, яка ускладнилася гнійним менінгітом, гнійним вентрикулітом, побічною поширеною серозно-гнійною пневмонією і потягла за собою його смерть, суперечить висновку експерта.

Крім того, на думку потерпілої, суд неправомірно звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки наявна в справі копія Актового запису про народження сина ОСОБА_1 має виправлення, що викликає сумнів в достовірності внесених в неї даних про батьківство останнього, а відтак свідчить про неправомірність застосування до ОСОБА_1 п. «б» ст. 1 і ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, представника потерпілої та потерпілої, які підтримали апеляцію, ОСОБА_1, який проти неї заперечував, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляції і скасування постанови суду з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з доводами потерпілої про те, що за наявності суперечливих даних про батьківство ОСОБА_1 щодо малолітньої дитини, яка, начебто, знаходиться на його утриманні, що і стало підставою для застосування до підсудного п. «б» ст. 1 і ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року, звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи, суд не перевірив їх та з достатньою повнотою і всебічністю не дослідив обставини справи, передчасно постановивши в ній незаконне та необгрунтоване рішення.

Так, в Актовому запису № 03 від 21 червня 2000 року про народження ОСОБА_5, дата народження якого ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком вказаний ОСОБА_6, а не ОСОБА_1.

В графі «національність» зазначено про те, що батько малолітнього є татарином, тоді, як ОСОБА_1 за національністю українець( т. 2, а . с 88).

Лише в Свідоцтві про народження ОСОБА_5, яке датоване 23 серпня 2007 року, тобто виписане значно пізніше вчинення ОСОБА_5 злочину та притягнення його до кримінальності, підсудний вказаний батьком малолітнього.

Суд не усунув вказані суперечності. В матеріалах справи відсутні судові рішення про встановлення батьківства ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_5 чи його усиновлення. Не з'ясовано, з

якої причини більше семи років не було видане Свідоцтво про народження малолітнього ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що за таких обставин, не усунувши вказані суперечності, які мають суттєве значення для вирішення справи у відповідності із вимогами кримінально-процесуального закону, суд першої інстанції не вправі був застосовувати до підсудного амністію, звільняти його від кримінальної відповідальності і закривати справу.

Під час нового судового розгляду справи, крім вищезазначеного, суду першої інстанції належить ретельно перевірити всі доводи апеляції потерпілої, зокрема щодо необхідності призначення і проведення комісійної судово-медичної експертизи для встановлення причин смерті ОСОБА_4 та повно і всебічно дослідити обставини, що підтверджують чи спростовують наявність у справі підстав для застосування до ОСОБА_1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2007 року про застосування до ОСОБА_1 п. «б», ст. 1 і ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року та п. 4 ст. 6 КПК України, звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінальної справи скасувати.

Кримінальну справу з обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України направити в Печерський районний суд міста Києва на новий судовий розгляд.