11-кп/775/104/2015(м)

Категорія: ст. 539 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.12.2014 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Невельське Ясинуватського району Донецької області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженому 15.03.2013 року Тельманівським районним судом Донецької області за ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Розглядаючи клопотання, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 був засуджений 15.03.2013 року Тельманівским районним судом Донецької області за ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Раніше судимий 24.03.2000 року Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 101 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.12.2014 року йому відмовлено у задоволенні цього клопотання, з тих підстав, що амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Не погодившись з судовим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та переглянути його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який не підтримав апеляційні вимоги апелянта та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, особову справу засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», виходячи з тих підстав, що амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії, відповідно до вимог ст. 4 п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року.
Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З матеріалів судової справи та особової справи, дослідженої у ході апеляційного розгляду вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений 24.03.2000 року Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 101 КК України до 7 років позбавлення волі та був звільнений 17.09.2004 року на підставі ухвали Кіровського міськрайонного суду м.Макіївки Донецької області від 10.09.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 15 днів.
Він же, засуджений вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15.03.2013 року за ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 11 Розділу ІІ Перехідних положень Кримінального кодексу України правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960р. щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності КК України 2001р., за винятком випадків, якщо КК України 2001р. пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.
За змістом частини 3 статті 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання.
З огляду на наведене та враховуючи вимоги ст. 89 ч.1 п.8 КК України, строк погашення судимості за вироком від 24.03.2000р. становив шість років з дня дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.
Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_8 нового злочину 11.06.2012 року за вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15.03.2013 року, судимість за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 24.03.2000 року була погашена.
На підставі викладеного, враховуючи вимоги Закону України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів дійшла висновку про застосування щодо ОСОБА_8 статті 6 вказаного закону та скорочення наполовину невідбутої ним частини покарання за вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15.03.2013 року за ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України.
Керуючись статями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.12.2014 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_8 статтю 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», на підставі якої скоротити наполовину невідбуту ним частину покарання за вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15.03.2013 року за ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: