Провадження № 274/6490/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/116/15
І м е н е м У к р а ї н и
23.01.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
з участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6490/14-к про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 186 КК України,
з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
09 лютого 2014 року приблизно о 09 год. 00 хвилин ОСОБА_3 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони вдвох вжили спиртні напої. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поїхали на автомобілі таксі до знайомого ОСОБА_3 , особа якого не встановлена, який проживає поблизу міського ринку м. Бердичева, де на невстановленій слідством квартирі знову почали розпивати спиртні напої. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_3 , побачивши, що ОСОБА_5 відволікся, таємно викрав з кишені його куртки, яка знаходилась в іншій кімнаті, ключі, які не представляють матеріальної цінності, від вхідних дверей квартири ОСОБА_5 з метою подальшого проникнення до цієї квартири, та пішов з квартири знайомого.
Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, приблизно о 16 годині, використовуючи зазначені вище ключі, відчинив вхідні двері та проник всередину квартири АДРЕСА_3 , звідки заволодів грошима в сумі 700 гривень та цифровим ефірним приймачем „Strong SRT 8500 цифрового ефірного телебачення України Т2, вартістю 534 гривні. Намагаючись з викраденим залишити приміщення квартири через вікно спальної кімнати, він був помічений ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 , які повернулися додому. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 зумів тимчасово затримати ОСОБА_3 , останній, достовірно знаючи, що його злочинні дії викриті, продовжив скоєння злочину та, утримуючи викрадене майно, вирвався від ОСОБА_5 і з місця скоєння злочину втік. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1234 гривні.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, вказав, що всі фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого суд не має. Обвинувачений показав, що раніше він працював неофіційно у приватного підприємця на „обшивці (переобладнанні автомобілів). Разом з ним працював ОСОБА_7 . 09 лютого 2014 року йому зателефонував ОСОБА_8 і запросив до себе. Близько 09 ранку він поїхав до ОСОБА_8 на вул. Профсоюзну, у потерпілого був вперше. На квартирі пили коньяк, а далі вирішили їхати продовжувати. Перебуваючи у квартирі потерпілого, він бачив як ОСОБА_9 брав гроші з шафи. Вони взяли таксі та поїхали до його знайомого в районі міського ринку. Там на квартирі продовжили розпивати спиртне. Близько 14 години потерпілий заснув. Через випите у нього щось „перемкнуло і він вирішив взяти ключі від квартири потерпілого, щоб викрасти гроші. Непомітно з кишені дублянки потерпілого взяв ключі та поїхав на квартиру ОСОБА_10 . Сам потерпілий залишався спати у квартирі знайомого. Відчинивши ключами двері, зайшов до квартири потерпілого, взяв 700 грн. з шафи, а також невеликий тюнер. Це було близько 16 години. В цей час побачив, що до будинку прийшли ОСОБА_11 жінкою. Тоді він вистрибнув з вікна та оббіг будинок. Але вискочивши, зіткнувся з потерпілим. ОСОБА_8 його затримав за куртку, але він вирвався та з викраденим майном втік. В подальшому викрадений тюнер повернув потерпілому, а ще через деякий час повернув і гроші в сумі 100 доларів США, вибачився перед потерпілим і той до нього претензій не має. Знає, що зробив неправильно, у скоєному щиро кається, обіцяє, що такого більше не повториться, просить суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:
даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.02.14, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявив про злочин, а саме вказав, що 09.02.14 по АДРЕСА_2 в період часу з 15 до 16 години у нього шляхом проникнення до квартири було викрадено майно. У скоєнні злочину підозрює ОСОБА_12 , з яким працював на переобладнанні автомобілів (т. 1, а.п. 7);
2) даними протоколу огляду місця події від 09.02.14 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_4 , зафіксовано обстановку в приміщенні, місце, де до викрадення знаходились гроші, під вікном квартири виявлено слід взуття (т. 1, а.п. 26-33);
3) даними заяви ОСОБА_5 від 20.11.14 про те, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 він не має, оскільки останній відшкодував суму збитку та повернув ТВ-тюнер Т2 (т. 1, а.п. 47);
4) даними копій коробки та фіскального чеку, наданих потерпілим на придбаний ним 23.12.12 за 534 грн. цифровий ефірний приймач „Strong SRT 8500 цифрового ефірного телебачення України Т2 (т. 1, а.п., 48, 49).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 4 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, за місцем проживання характеризується як особа, на поведінку якої скарг не надходило, не притягувався до адміністративної відповідальності, офіційно не працює, з 04.10.14 перебуває на лікуванні з діагнозом: „Перелом лобової і сідничної кісток тазу зліва зі зміщенням.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги санкцію статті, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, а саме його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, приймаючи до уваги повернення потерпілому викраденого майна, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. При цьому судом враховує стан здоров`я обвинуваченого і тому не покладає на засудженого обов`язку періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого, процесуальну поведінку ОСОБА_3 , який не допускав порушень, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 196 грн. 56 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судової дактилоскопічної експертизи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1