Справа № 750/2168/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/89/2015
Категорія - ч. 4 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044 від 26 квітня 2013 року за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисника-адвоката ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Березна, Менського району, Чернігівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березна, Менського району, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника цивільного позивача ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшли апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисника-адвоката ОСОБА_9 .

Обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду відносно неї скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду відносно нього скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 212 КК України.

Захисник ОСОБА_9 просить вирок суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинувачених складу кримінальних правопорушень. Відмовити у задоволенні цивільного позову прокурора до обвинувачених.

Даним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.212, ч.4 ст.358 КК України і призначено їй покарання:

за ч.1 ст.212 у виді штрафу у розмірі 27000 грн.;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточно ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу у розмірі 27000 грн.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.212 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 25000 грн.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України.

Цивільний позов прокурора задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області 539732 грн. 19 коп. збитків, заподіяних державі у вигляді податкового боргу.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 16602 грн. 40 коп. - віднесено на рахунок держави.

Долучені до матеріалів кримінального провадження документи - залишено в матеріалах кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) та будучи відповідальною за організацію бухгалтерського і податкового обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності, упродовж лютого-червня 2012 року займалась фінансово-господарською діяльністю з виготовлення та реалізації піддонів за наступних обставин.

ФОП ОСОБА_7 , використовуючи виробничі потужності та найманих працівників ТОВ «Чернігів-Інтерлісдеталь», де вона є головним бухгалтером, а її чоловік ОСОБА_8 - директором товариства, організували виробництво дерев`яних піддонів. При цьому обвинувачені достовірно знали, що піддони виготовляються на виробництвах ТОВ «Чернігів-Інтерлісдеталь» з деревини, яка придбана за невстановлених обставин. В подальшому виготовлені піддони згідно актів прийому-передачі передавались від ТОВ «Чернігів-Інтерлісдеталь» до ФОП ОСОБА_7 .

Отримуючи таким чином піддони, ФОП ОСОБА_7 була позбавлена права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

При подальшій реалізації піддонів підприємствам різних форм власності, основними з яких були ПАТ «Сан Інбев України» та ТОВ «Аерок» та які є платниками ПДВ, у ФОП ОСОБА_7 виникли податкові зобов`язання з податку на додану вартість.

Розуміючи незаконність своїх дій та бажаючи настання їх наслідків у вигляді несплати до державного бюджету податку на додану вартість, обвинувачені застосували злочинну схему, суть якої полягає у незаконному формуванні податкового кредиту з ПДВ шляхом документального оформлення проведення безтоварних операцій з придбання заготівок для піддонів у підприємств, які є платниками податку на додану вартість.

В подальшому ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що будь-яких товарів ФОП ОСОБА_7 у ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД» не придбавала, з метою незаконного формування податкового кредиту, у невстановленому місці та у невстановлений час передав підроблені документи ФОП ОСОБА_7 для використання в бухгалтерському та податковому обліку.

ОСОБА_8 узгоджуючи свої дії з ФОП, ОСОБА_7 з метою завищення витрат та безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, у невстановленому слідством місці та у невстановлений час надав ОСОБА_7 підроблені бухгалтерські документи (податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури) про нібито проведені фінансово-господарські операції з придбання заготівок для піддонів у ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД», достовірно знаючи, що будь-яких товарів ФОП ОСОБА_7 у даних товариств не придбавала, а саме:

за постачальником ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД»:

Рахунок-фактура № ТВ-0005 від 04.04.2012; Видаткова накладна №ТВ-0005 від 04.04.2012; Рахунок-фактура № ТВ-0007 від 06.04.2012; Видаткова накладна № ТВ-0007 від 06.04.2012; Рахунок-фактура № ТВ-00010 від 11.04.2012; Видаткова накладна № ТВ-0010, від 11.04.2012; Рахунок-фактура № ТВ - 00015 від 17.04.2012; Видаткова накладна № ТВ-0015 від 17.04.2012;

Рахунок-фактура № ТВ - 0018 від 18.04.2012; Видаткова накладна №ТВ-0018 від 18.04.2012; Рахунок-фактура № ТВ - 0020 від 20.04.2012; Видаткова накладна № ТВ-0020 від 20.04.2012; Податкова накладна № 64 від 03.04.2012;

Податкова накладна № 88 від 04.04.2012; Податкова накладна № 130 від 06.04.2012; Податкова накладна № 251 від 11.04.2012; Податкова накладна №391 від 17.04.2012; Податкова накладна № 404 від 18.04.2012; Податкова накладна № 465 від 20.04.2012;Рахунок-фактура №СФ-008 від 15.06.2012; Видаткова накладна №РН-008 від 15.06.2012; Рахунок-фактура №СФ-012 від 19.06.2012; Видаткова накладна №РН-012 від 19.06.2012; Рахунок-фактура №СФ-014 від 21.06.2012; Видаткова накладна №СФ-014 від 21.06.2012; Рахунок фактура №СФ-016 від 25.06.2012; Видаткова накладна №СФ-016 від 25.06.2012; Податкова накладна №407 від 15.06.2012; Податкова накладна №525 від 19.06.2012;Податкова накладна №588 від 21.06.2012;Податкова накладна №733 від 25.06.2012; Рахунок-фактура №ТВ-0003 від 03.05.2012; Видаткова накладна № ТВ-003 від 03.05.2012; Рахунок-фактура №ТВ-004 від 04.05.2012; Видаткова накладна №ТВ-004 від 04.05.2012; Рахунок-фактура №ТВ-0007 від 07.05.2012; Видаткова накладна №ТВ-0007 від 07.05.2012; Рахунок-фактура №ТВ-0011 від 11.05.2012; Видаткова накладна №ТВ-0011 від 11.05.2012; Рахунок-фактура № ТВ-0014 від 14.05.2012; Видаткова накладна №ТВ-014 від 14.05.2012; Рахунок-фактура №ТВ-016 від 16.05.2012; Видаткова накладна №ТВ 016 від 16.05.2012; Рахунок-фактура № ТВ-015 від 15.052012; Видаткова накладна №ТВ-015 від 15.05.2012; Податкова накладна №53 від 03.05.2012; Податкова накладна №87 від 04.05.2012; Податкова накладна №157 від 07.05.2012;Податкова накладна №261 від 11.05.2012; Податкова накладна №358 від 14.05.2012; Податкова накладна №399 від 15.05.2012; Податкова накладна №430 від 16.05.2012; Видаткова накладна №60 від 20.03.2012; Рахунок-фактура №62 від 21.03.2012; Видаткова накладна №62 від 21.03.2012; Рахунок-фактура №63 від 23.03.2012; Видаткова накладна №63 від 20.03.2012; Податкова накладна №63 від 20.03.2012; Податкова накладна №67 від 21.03.2012; Податкова накладна №78 від 23.03.2012;

за постачальником ТОВ «Онікс Компані ЛТД»:

Рахунок-фактура № 2 від 01.03.2012;Видаткова накладна № 2 від 01.03.2012; Рахунок-фактура №5 від 02.03.2012; Видаткова накладна № 5 від 02.03.2012;

Рахунок-фактура №9 від 05.03.2012; Видаткова накладна №9 від 05.03.2012;

Рахунок-фактура №11 від 06.03.2012; Видаткова накладна №11 від 06.03.2012; Рахунок-фактура №12 від 07.03.2012; Видаткова накладна №12 від 07.03.2012; Рахунок-фактура №14 від 12.03.2012; Видаткова накладна №14 від 12.03.2012; Податкова накладна № 16 від 01.03.2012; Податкова накладна № 49 від 02.03.2012; Податкова накладна № 130 від 05.03.2012; Податкова накладна № 154 від 06.03.2012;Податкова накладна № 184 від 07.03.2012; Податкова накладна № 329 від 12.03.2012; Рахунок - фактура №2 від 02.02.2012;Видаткова накладна №2 від 02.02.2012; Рахунок-фактура №4 від 07.02.2012; Видаткова накладна №4 від 07.02.2012; Рахунок - фактура №6 від 08.02.2012; Видаткова накладна №6 від 08.02.2012; Рахунок-фактура №10 від 10.02.2012; Видаткова накладна №10 від 10.02.2012;Податкова накладна №30 від 02.02.2012;Податкова накладна №186 від 07.02.2012; Податкова накладна №210 від 08.02.2012;Податкова накладна №261 від 10.02.2012;

за постачальником ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь»:

Рахунок-фактура №СФ-6 від 15.06.2012 року; Видаткова накладна №РН-006 від 15.06.2012; Рахунок-фактура №СФ-10 від 18.06.2012;Видаткова накладна №РН-0010 від 18.06.2012;Рахунок-фактура №СФ-012 від 20.06.2012; Видаткова накладна №РН-0012 від 20.06.2012; Рахунок-фактура №СФ-016 від 22.06.2012; Видаткова накладна №РН-0016 від 22.06.2012;Рахунок-фактура №СФ-020 від 25.06.2012;Видаткова накладна №РН 0020 від 25.06.2012; Податкова накладна №448 від 15.06.2012; Податкова накладна №527 від 18.06.2012; Податкова накладна №604 від 20.06.2012; Податкова накладна №664 від 22.06.2012; Податкова накладна №750 від 25.06.2012; Рахунок-фактура № 3 від 03.05.2012; Видаткова накладна №3 від 03.05.2012; Рахунок-фактура №4 від 04.05.2012; Видаткова накладна №4 від 04.06.2012; Рахунок-фактура №7 від 07.05.2012; Видаткова накладна №7 від 07.05.2012; Рахунок-фактура №11 від 11.05.2012; Видаткова накладна №11 від 11.05.2012; Видаткова накладна №14 від 14.05.2012; Рахунок-фактура №15 від 15.05.2012; Видаткова накладна №15 від 15.05.2012; Рахунок-фактура №16 від 16.05.2012; Видаткова накладна №16 від 16.05.2012; Податкова накладна № 65 від 03.05.2012; Податкова накладна №83 від 04.05.2012; Податкова накладна №155 від 07.05.2012; Податкова накладна №267 від 11.05.2012; Податкова накладна №363 від 14.05.2012; Податкова накладна №384 від 15.05.2012; Податкова накладна №422 від 16.05.2012; Рахунок-фактура № ТО-000003 від 03.04.2012; Видаткова накладна № ТО-000003 від 03.04.2012; Рахунок-фактура № ТО-000004 від 04.04.2012; Видаткова накладна № ТО-000004 від 04.04.2012; Рахунок-фактура № ТО-000008 від 10.04.2012; Видаткова накладна № ТО-00008 від 10.04.2012; Рахунок-фактура № ТО - 000012 від 12.04.2012; Видаткова накладна № ТО-000012 від 12.04.2012; Рахунок-фактура № ТО - 000015 від 17.04.2012; Видаткова накладна №Т0.000015 від 17.04.2012; Рахунок-фактура № ТО-000019 від 19.04.2012; Видаткова накладна № ТО-000019 від 19.04.2012; Рахунок-фактура № ТО-000023 від 23.04.2012; Рахунок-фактура № ТО-000023 від 23.04.2012; Податкова накладна № 67 від 03.04.2012; Податкова накладна № 89 від 04.04.2012; Податкова накладна № 233 від 10.04.2012; Податкова накладна № 270 від 12.04.2012; Податкова накладна № 390 від 17.04.2012; Податкова накладна № 430 від 19.04.2012; Податкова накладна № 523 від 30.04.2012; Видаткова накладна №10 від 14.03.2012; Рахунок-фактура №14 від 16.03.2012; Видаткова накладна № 14 від 16.03.2012; Рахунок-фактура №16 від 20.03.2012; Видаткова накладна №16 від 20.03.2012; Рахунок-фактура №20 від 22.03.2012; Видаткова накладна №20 від 22.03.2012; Рахунок-фактура №24 від 26.03.2012; Видаткова накладна №24 від 26.03.2012; Податкова накладна № 34 від 14.03.2012; Податкова накладна № 40 від 16.03.2012; Податкова накладна № 63 від 20.03.2012; Податкова накладна № 74 від 22.03.2012; Податкова накладна № 97 від 26.03.2012.

ОСОБА_7 , як фізична особа-підприємець, узгоджуючи свої дії з ОСОБА_8 , в порушення вимог ст.ст.193, 198, 200 Податкового кодексу України, включила до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ за лютий 2012 року (від 20.03.2012 вх.№ ), за березень 2012 року (від 20.04.2012 вх.№ ), за квітень 2012 року (від 18.05.2012 вх.№ ), за травень 2012 року (від 20.06.2012 вх.№), за червень 2012 року (від 20.07.2012 вх.№ ) суми податку на додану вартість по підроблених податкових накладних щодо проведених безтоварних операцій з ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД», внаслідок чого умисно ухилилася від сплати податку на додану вартість в сумі 292435,00 грн.

Також, враховуючи, що витрати по виготовленню піддонів, які в подальшому реалізовувались ФОП ОСОБА_7 , мали місце тільки на ТОВ «Чернігів-Інтерлісдеталь», ФОП ОСОБА_7 із відома ОСОБА_8 , внаслідок неправомірного включення до складу витрат суми коштів, витрачених на придбання товарів у ТОВ «Онікс Компані ЛТД», ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь», в порушення вимог ст.177 Податкового кодексу України, ухилилася від сплати податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 247297,19 грн.

Таким чином, ФОП ОСОБА_7 шляхом використання та проведення по бухгалтерському і податковому обліку фінансово-господарських документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Онікс Компані ЛТД», ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь», які з її відома були підписані невстановленими особами, а не службовими особами зазначених підприємств, в період з лютого по червень 2012 року занижено податків, що підлягають сплаті до бюджету на загальну суму 539732,19 грн., яка більш ніж в 1000 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 вважає вирок щодо неї і чоловіка незаконним та необґрунтованим. Виражає незгоду з пред`явленим обвинуваченням та висновками суду про те, що вона використала завідомо підроблені документи для формування податкового кредиту та ухилення від сплати ПДВ. Вказує, що їй не було відомо хто саме підписував документи від імені ТОВ Онікс Компані ЛТД, ТОВ Мармур ЛТД, ТОВ Комерційна фірма Горизонталь, їх господарська діяльність також не була їй відома. Вважає, що слідство податковою міліцією було проведено упереджено. Зазначає, що дійсно заготівки були їй поставлені та з них виготовлено піддони, проте, ні у обвинувальному акті, ні у вироку суду не надано оцінки її доводам про те, що кількість виготовлених піддонів була значною і для виготовлення необхідно було багато заготівок, які неможливо взяти нізвідки, оскільки всі операції не були безтоварними. Вказує на безпідставну відмову слідчим та судом у задоволенні клопотання про зясування подальшого руху сплачених нею коштів у сумі 1750 тис. грн. товариствам. Зазначає, що діяльність товариств належним чином не було перевірено та не з`ясовано, чи дійсно вони фіктивні. Зазначає, що показання директорів цих товариств не перевірялися ні слідчим ні судом та не було встановлено чи могли інші особи за їх вказівкою здійснювати господарські операції від їх імені. Зазначає, що жодну посадову особу ТОВ Компанія Мармур ЛТД взагалі не було допитано, а тому говорити про фіктивність цього товариства не має підстав. Зауважує, що із обвинувачення їй не зрозуміло, яким чином вона ухилялася від сплати податку з доходів фізичних осіб. Зазначає, що обвинувачення її чоловіка у пособництві в ухиленні від сплати податків є надуманим, оскільки згідно експертизи до підроблення документів він не мав жодного відношення, а тому вважає, що ні її вина, ні вина чоловіка не доведена, і таке кримінальне провадження має бути закритим.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок необґрунтованим і незаконним в частині засудження його за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 212 КК України. Зазначає, що поза увагою суду залишилися показання свідків про те, що наявні на виробничих дільницях обладнання та інструменти не дозволяють самостійно розпилювати деревину на заготовки для піддонів у таких великих об`ємах, як вони в дійсності виготовлялися. Вважає, що його засуджено за відсутності будь-яких доказів обвинувачення, а сама подія несплати податків не доведена по справі належними доказами. Зазначає, що суд у вироку посилається як на доказ обвинувачення на акт перевірки ФОП ОСОБА_7 і вказав, що даний акт не скасований, проте, акт перевірки не є предметом окремого оскарження. Зауважує, шо у справі є докази придбання ФОП ОСОБА_7 заготівок для виробництва піддонів у інших осіб платників податків, а цими доказами виступають не тільки накладні і податкові накладні, а й платіжні доручення про оплату поставлених заготівок цим підприємствам, а тому вважає голослівним твердження про те, що все це виготовлене ТОВ Чернігів-Інтерлісдеталь. Вказує, що жодним чином не доведено твердження обвинувачення та суду про те, що він та ОСОБА_7 завідомо знали про неможливість господарської діяльності ТОВ Компанія Мармур ЛТД, ТОВ Комерційна фірма Горизонталь, ТОВ Онікс Компані ЛТД і про підроблення їх накладних, рахунків та податкових накладних, а тому ці висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Також необґрунтованим є висновок про те, що саме він передавав завідомо підроблені документи цих підприємств на поставку заготовок ОСОБА_7 . Наголошує, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки лісу він не викрадав, не організовував його підпільну переробку в законспірованих бункерах, не мав зговору з ОСОБА_7 підкласти під декларації підроблені документи та цим самим прикрити свою незаконну діяльність, позбавивши ОСОБА_7 необхідності сплатити податки.

Захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не оспорюючи вирок в частині виправдання ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України, вважає в іншій частині вирок таким, що не відповідає вимогам закону, необґрунтованим та невмотивованим. Апелянт посилається на хибність висновку суду про те, що він базується лише на актах перевірки ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» від 01.03.2013, ТОВ «Комерційна фірма Горизонталь від 13.03.2013 року та ТОВ Онікс Компані ЛТД від 15.03.2013 року, а також актах перевірки місцезнаходження підприємств від 05.08.2013 р. №№ 81/07, 82/07, 83/07. Вказує, що судом не надано належної оцінки змісту висновків актів ДПІ у Соломянському районі м. Києва від 01.03.2013 року, від 13.03.2013 року та 15.03.2013 року. Також посилається на неправомірність використання в якості доказів, що свідчать про фіктивність підприємств, актів перевірки місцезнаходження підприємств від 05.08.2013р., оскільки такі складені не податковими інспекторами, а оперуповноваженими і не містять підстав проведення таких перевірок. Зазначає, що не було перевірено наявність товариств за місцем їх реєстрації, в ході розслідування та в суді не досліджувалося чи знаходилися зазначені товариства за місцем реєстрації у 2012 році та чи дійсно вони не знаходяться за місцем реєстрації на даний час, також не досліджувалася господарська діяльність цих товариств за інші періоди, крім 2012 року. Вказує, що ні під час досудового розслідування, ні в суді не були допитані директора ТОВ Компанія Мармур ЛТД ОСОБА_13 та після нього ОСОБА_14 . Відмічає, що згідно виписок із розрахунків товариств від ФОП ОСОБА_7 надходила плата за поставку заготівок для виготовлення піддонів, а не за піддони, як це зазначено у вироку. Вказує, що виписки щодо подальшого спрямування коштів із розрахункових рахунків товариств не перевірялися ні слідством, ні судом та не було їм надано належної оцінки. Виражає незгоду з висновками суду щодо акту перевірки ДПІ у м. Чернігові від 01.06.2013 року щодо перевірки діяльності ФОП ОСОБА_7 з питань правомірності проведення господарських взаємовідносин з товариствами, оскільки акти перевірки не можуть визнаватися судом протиправними або нечинними, бо такі акти не є рішеннями суб`єкта владних повноважень і не є підставою для донарахування та стягнення податків, а відповідно до норм Податкового кодексу України до суду в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскарженими прийняті на підставі актів перевірки податкові повідомлення-рішення. На думку сторони захисту суд належним чином не оцінив показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та у вироку не вказав, в якій саме частині суд вважає показання цих свідків недостовірними. Наголошує, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано жодного доказу про обізнаність ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про фіктивність цих підприємств. Зазначає, що суд у вироку показання обвинувачених та свідків виклав не в повному обсязі та неправомірно прийняв сторону обвинувачення. Обвинувачені в ході допиту у судовому засіданні надали докази про те, що заготівка дійсно доставлялася, необхідні документи вони отримували при доставці заготівок або по пошті, про те, чи дійсно документи на заготівки підписували особи, зазначені в них, їм не відомо, а також їм нічого не було відомо про діяльність цих товариств взагалі. Зазначає, що жодним чином ні під час досудового розслідування, ні у суді не перевірялися показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 щодо їх причетності до діяльності заснованих ними товариств. На думку апелянта є всі підстави вважати, що директори товариств ОСОБА_23 та ОСОБА_24 надали свідчення щодо їх причетності до реєстрації товариств та їх непричетності до діяльності цих товариств в обмін на не притягнення їх до кримінальної відповідальності, адже до матеріалів справи не додано жодних доказів вжиття заходів зі сторони контролюючих та правоохоронних органів до зазначених товариств та їх директорів у зв`язку із їх фіктивністю. Вказує, що ні під час досудового слідства, ні в суді директор ТОВ Компанія Мармур ЛТД ОСОБА_13 взагалі не був допитаний, експериментальні зразки почерку для проведення експертного дослідження у нього не відбиралися. А тому вважає недоведеним обвинувачення у частині взаємовідносин ФОП ОСОБА_7 із ТОВ Компанія Мармур ЛТД. Зазначає, що їх доводи про те, що ці директори могли дати доручення іншим особам про підписання від їх імені документів не були перевірені на досудовому слідстві та проігноровані судом. Вказує, що у випадку виготовлення піддонів з іншої сировини, ніж задекларовано, ФОП ОСОБА_7 несла витрати на закупівлю сировини, але ні слідством, ні стороною обвинувачення цього не було враховано, з якої ж сировини виготовлені піддони. На думку апелянта обвинувачення є неконкретним, оскільки не зрозуміло як саме ФОП ОСОБА_7 ухилився від сплати податку із доходів осіб, чи декларувала вона за 2012 рік взагалі суму податків з доходів фізичних осіб. Зазначену у обвинуваченні суму несплаченого податку з фізичних осіб вважає надуманою, оскільки взагалі була відсутня достатня сума збитків, що необхідна для порушення кримінального провадження. Висновки суду щодо обізнаності обвинувачених з приводу недостовірності документів на придбання заготівок для виробництва піддонів вважає необґрунтованими. Наголошує, що судом не було належним чином встановлено всі обставини події, не надано належну оцінку доказам, а тому суд дійшов до неправильних висновків, які не мотивував та не обґрунтував, оскільки, на думку апелянта, мав бути винесений виправдувальний вирок обом обвинуваченим. Також відмічає, що судом неправомірно було залишено в силі арешт на майно ТОВ Чернігів-Інтерлісдеталь.

В запереченні старший прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.11.2014 року без змін.

В запереченні представник ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_12 просить в задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відмовити, а вирок суду щодо них залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисника, які просили вирок суду скасувати та закрити справу у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, прокурора який наполягав на залишенні вироку суду без змін, представника цивільного позивача, яка погодилась з думкою прокурора щодо задоволення цивільного позову, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним здійснюється із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, зясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, зясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

На думку колегії суддів, доводи захисника в апеляційній скарзі, що вирок суду є необґрунтованим та невмотивованим таким, що не відповідає вищевказаним вимогам закону, а також, щодо неповноти судового розгляду заслуговують на увагу та мають своє підґрунтя.

Так, колегія суддів вважає обгрунтованими посилання захисника щодо ненадання належної оцінки змісту актам перевірки ДПІ у Соломянському району м. Києва від 01.03.2013 року, від 13.03.2013 року та 15.03.2013 року.

Так, як слідує із акту перевірки ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 01.03.2013 року ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» було сформовано податковий кредит за операціями із контрагентами, перелік яких міститься в акті. Однак звірка із цими контрагентами, як слідує із акту, не проводилася та висновки в акті зроблені лише на підставі звітності до податкової (т. 5 а.п. 145-168).

У акті перевірки ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 13.03.2013 року діяльності ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» зазначено, що при перевірці використано податкову звітність товариства та протокол допиту свідка директора товариства ОСОБА_22 . Однак, вказаний допит проводився в рамках іншого кримінального провадження ще до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Як вбачається із акту, взаємозвірки із контрагентами товариства також не проводилися.

Відповідно до акту перевірки ДПІ у Солом`янському районі м. Києва від 15.03.2013 р. встановлено, що ТОВ «Онікс Компані ЛТД» займалося такими видами діяльності, як посередництво у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля будівельними матеріалами, інші види оптової торгівлі, організація перевезення вантажів та іншими, що свідчить про законність операцій по продажу заготівок для піддонів.

У акті є посилання щодо здійснення зустрічних звірок із контрагентами ТОВ «Онікс Компані ЛТД», однак, як слідує із акту такі зустрічні перевірки проводилися до порушення даного кримінального провадження за дорученнями інших правоохоронних органів, однак, такі доручення відсутні у матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та невідомо взагалі чи були такі доручення.

Крім того, у розділі 3 акту зазначається про структуру податкових зобов`язань ТОВ «Гран-Альфа», а не ТОВ «Онікс Компані ЛТД», а тому не зрозуміло перевірка діяльності якого товариства проводилася податковою інспекцією.

Також, як вбачається із акту, список контрагентів ТОВ «Онікс Компані ЛТД», у тому числі з якими проводилася звірка, зазначено у додатку 1 до акту. Однак жодних додатків до матеріалів судової справи не долучено, а тому перевірити, чи дійсно контрагентами ТОВ «Онікс Компані ЛТД» є ті суб`єкти господарювання, які вказані у акті, є неможливим.(т. 5 а.п. 135-139).

Також безпідставними є посилання суду на акти перевірки місцезнаходження товариств від 05.08.2013 р., складені працівниками ДПІ у м. Чернігові, щодо відсутності за юридичною адресою зазначених товариств.

Як видно з матеріалів провадження, вказані акти складалися не податковими інспекторами в ході податкової перевірки, а старшими оперуповноваженими ГОВ ДПІ у м. Чернігові, при цьому не зазначено у зв`язку з чим вони складені, на яких підставах проводилася перевірка чи це були процесуальні дії в рамках кримінального провадження, та чи мали повноваження оперуповноважені ГОВ ДПІ у м. Чернігові проводити будь-які дії на території м. Києва. Ці акти підписані лише оперуповноваженими ГОВ ДПІ у м. Чернігові без залучення будь-яких понятих чи свідків. Власників приміщень за місцем знаходження зазначених товариств в рамках кримінального провадження не допитано.(т. 2 а.п. 31-33).

Таким чином, наявність товариств за місцем реєстрації належним чином не перевірено.

Крім того, у ході розслідування та у суді взагалі не досліджувалося, чи знаходилися зазначені товариства за місцем реєстрації у 2012 році та чи дійсно товариства не знаходяться за місцем реєстрації на даний час, також не досліджувалася господарська діяльність цих товариств за інші періоди окрім 2012 року.

Більш того, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про те, що зазначені товариства офіційно не припинили свою діяльність, а у липні 2014 року навіть відбулася зміна директора ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», яким у 2012 році був ОСОБА_13 , та яким став ОСОБА_14 , проте, ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_14 ні під час досудового розслідування, ні у суді допитані не були.

В своєму рішенні суд посилається на виписки із рахунків ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД» за 2012 рік, відповідно до яких вказані товариства не проводили платежів, що свідчать про господарську діяльність товариств, а натомість постійно отримували плату за різні послуги та товари, також отримувалася плата за піддони від ФОП ОСОБА_7 . Проте, згідно вказаних виписок від ФОП ОСОБА_7 надходила плата за поставку заготівок для виготовлення піддонів, а не за піддони, як це зазначено у вироку.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом аналізувалися виписки лише за період з лютого по червень 2012 року, що ще не свідчить про відсутність по вказаним товариствам платежів, пов`язаних з їх господарською діяльністю. Виписки щодо подальшого спрямування коштів із розрахункових рахунків вказаних товариств взагалі не перевірялися ні слідством, ні в суді та їм не надано належної оцінки.

У вироку суд посилається на акт перевірки ДПІ у м. Чернігові від 01.06.2013року щодо перевірки діяльності ФОП ОСОБА_7 з питань правомірності проведення господарських взаємовідносин з ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» за червень 2012; року, з ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» за березень-червень 2012 року та з ТОВ «Онікс Компані ЛТД» за лютий-березень 2012 року. Згідно висновків цього акту, як зазначає суд, ФОП ОСОБА_7 безпідставно сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з даними товариствами. Суд вказав, що даний акт у встановленому порядку не скасовано та він є чинним.

Проте, з такими висновками суду не погоджується колегія суддів, оскільки на підставі зазначеного акту перевірки від 01.06.2013 р. ДПІ у м. Чернігові були винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 19.06.2013 р. які ФОП ОСОБА_7 оскаржила до Чернігівського окружного адміністративного суду. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2013 р. вказані податкові повідомлення-рішення були скасовані. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 р. постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2013р. визнана нечинною, провадження у справі було закрито з процесуальних підстав, а саме, із ліквідацією ФОП ОСОБА_7 . При цьому в мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначено, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

(т.5. а.п. 126-134).

Також не були перевірені показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 щодо їх причетності до діяльності заснованих ними товариств, до матеріалів судової справи не долучено жодного витягу із ЄРДР щодо порушення кримінальних проваджень за фактами фіктивного підприємництва зазначених товариств. Більш того, на даний час очолювані ОСОБА_21 |та ОСОБА_25 товариства, як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, досі не припинили свою діяльність. Директор ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» ОСОБА_13 взагалі не був допитаний, експериментальні зразки почерку для проведення експертного дослідження у нього не відбиралися, адже, дане товариство до цього часу не є припиненим.

Більш того, незрозуміло з якої сировини виготовлялися піддони, оскільки в обвинувальному акті не враховано з якої саме деревини були вони виготовлені.

Крім того, із вироку не зрозуміло у чому саме виразилися дії ОСОБА_8 у пособництві в ухиленні податків, адже, згідно обвинувального акту, він підробив та передав підроблені документи ОСОБА_7 , але у зв`язку із його виправданням в цій частині є не зрозумілими висновки суду щодо його пособництва, оскільки таким чином він не мав ніякого відношення до складання документів на заготівки. Також незрозумілими є висновки суду про те, що ОСОБА_7 було відомо про недостовірність документів з придбання заготівок. На думку суду факт родинних відносин обвинувачених є доказом їх вини в цій частині. У зв`язку із цим висновки суду щодо обізнаності обвинувачених з приводу недостовірності документів на придбання заготівок для виробництва піддонів є необґрунтованими, а тому доводи захисника з цього приводу заслуговують на увагу.

Так, згідно показань ОСОБА_8 , наданих у судовому засіданні, обвинувачений повідомив, що особисто проводив переговори від імені ФОП ОСОБА_7 , отримував первинні документи від водіїв, які привозили заготівки та передавав ФОП ОСОБА_7 . Згідно оголошених показань ОСОБА_8 , наданих на досудовому розслідуванні, останній вказував, що про взаємовідносини ФОП ОСОБА_7 з ТОВ «Онікс Компані ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма Горизонталь», ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» дізнався від водіїв, які привозили заготівки, тобто в даному випадку вбачається постійна зміна показань обвинувачених, що на думку колегії суддів, також залишена поза увагою суду.

Більш того, обвинувальний вирок повинен відповідати вимогам ст.374 КПК України та містити формулювання конкретного обвинувачення, визнаного судом доведеним та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Разом з тим, обвинувачення переписали зміст акту перевірки податкової інспекції без врахування диспозиції ст.212 КК України яка вимагає умисного ухилення від сплати податків вчиненого службовою особою підприємства чи будь якою іншою особою яка забов`язана їх сплачувати.

Як убачається з документів кримінального провадження приватний підприємець ОСОБА_7 через об`яви в інтернеті здійснювала закупівлю деревини, яку їй на своєму транспорті доставляли представники продавця і одержувала від них документи та проводила після прийому деревини безготівкову оплату. При цьому, кошти перераховувались з її рахунку на рахунок який зазначав продавець деревини.

Обвинувачуючи в здійсненні безтоварних операцій ФОП ОСОБА_26 та директора ТОВ «Чернігів-Інтерлісдеталь» ОСОБА_8 сторона обвинувачення не надала жодних доказів, що вони знали про фіктивність підприємств ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД», ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД». Названі юридичні особи не виключені з реєстру юридичних осіб які здійснюють підприємницьку діяльність.

З огляду на вищевикладене, місцевим судом всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства, Податкового Кодексу України не було належним чином встановлено усі обставини події, не надано належну оцінку доказам, наданих стороною обвинувачення та стороною захисту, у результаті чого суд дійшов до неправильних висновків, які належним чином не мотивував та не обґрунтував.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд не може винести рішення, яке за своїм змістом ставить під сумнів законність та обґрунтованість прийнятого у цій справі рішення.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки суду мають бути належним чином умотивовані. За наявності суперечливих доказів суд повинен у мотивувальній частині вироку, ухвали проаналізувати їх, навести мотиви, з яких взято до уваги одні докази і не взято інші. Висновки і рішення, викладені в резолютивній частині, повинні логічно випливати з обґрунтування, що міститься в мотивувальній частині.

Отже, колегія приходить до переконання, що виявлені під час апеляційного розгляду істотні порушення вимог КПК перешкоджають постановлянню нового рішення та про необхідність направлення даного провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду в суді першої інстанції необхідно дослідити усі наявні у провадженні докази, ретельно перевірити показання обвинувачених та свідків і у відповідності до вимог чинного законодавства постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 ч.1, 419 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисника-адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4