Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Британчука В.В.,суддів:
Щепоткіної В.В., Леона О.І.,
за участю
прокурора Міщенко Т.М.,засудженого
ОСОБА_5, розглянула в судовому
засіданні у м. Києві 05 серпня 2014 року
кримінальну справу за касаційними
скаргами засудженого ОСОБА_5 та
захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного
суду Хмельницької області від
17 квітня 2014 року.

Вироком Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 29 січня 2014 року засуджено

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, судимого 10 травня 2005 року
Старокостянтинівським районним судом
Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК
України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки,
на підставі ст. 75 КК України
звільненого від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік,за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання
у виді позбавлення волі на строк
3 роки.

На підставі ст. 71 КК
України ОСОБА_5 до покарання за новим
вироком частково приєднано невідбуту
частину покарання за вироком
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 10 травня 2005
року і остаточно визначено покарання у
виді позбавлення волі на строк 3 роки 1
місяць.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5
звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік 6 місяців та покладено обов'язки,
передбачені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винним
і засуджено за те, що він 19 травня 2005
року близько 03:00 год за попередньою
змовою з неповнолітнім ОСОБА_7, а також
з використанням малолітнього
ОСОБА_8, через відкрите вікно проникли у
складське приміщення кафе-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1, звідки
таємно викрали майно на загальну суму
767 грн.

Вироком Апеляційного суду
Хмельницької області від 17 квітня 2014
року вирок суду першої інстанції у
частині звільнення ОСОБА_5 від
відбування покарання на підставі ст. 75
КК України скасовано.

Постановлено вважати ОСОБА_5
засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання часткового
приєднано невідбуту частину покарання
за вироком Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 10 травня 2005 року та остаточно
визначено покарання у виді позбавлення
волі на строк 3 роки 1 місяць.

У решті вирок суду першої інстанції
залишено без зміни.

У касаційній скарзі зі змінами і
доповненнями засуджений
ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність
призначеного покарання тяжкості
вчиненого злочину і особі засудженого
внаслідок суворості, просить вирок
апеляційного суду скасувати, а справу
направити на новий апеляційний
розгляд. Вказує, що щиро покаявся,
активно сприяв слідству, відшкодував
потерпілій заподіяну злочином шкоду,
має матір похилого віку.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6,
посилаючись на невідповідність
призначеного покарання тяжкості
вчиненого злочину і особі засудженого
внаслідок суворості, просить вирок
апеляційного суду скасувати, а справу
направити на новий апеляційний
розгляд. Вказує на неврахування судом
як обставини, яка пом'якшує покарання,
неповнолітнього віку засудженого на
час вчинення ним злочину, а також
безпідставне незастосування щодо
нього положень ст. 104 КК України в
частині звільнення засудженого від
відбування покарання з випробуванням.
Суд не врахував тяжких умов життя та
виховання ОСОБА_5 На думку захисника,
виправлення засудженого є можливим без
ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засудженого ОСОБА_5, який підтримав
свою касаційну скаргою та вважав, що
касаційна скарга захисника ОСОБА_6
також підлягає задоволенню, прокурора
Міщенко Т.М., яка заперечила проти
задоволення касаційних скарг
засудженого та захисника, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційних скаргах доводи,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги засудженого ОСОБА_5 та захисника
ОСОБА_6 не підлягають задоволенню на
таких підставах.

Подія злочину, доведеність винності
ОСОБА_5 у його вчиненні,
кримінально-правова оцінка діяння за ч.
3 ст. 185 КК України не перевірялись,
оскільки законність і обґрунтованість
вироку апеляційного суду у цій частині
не оскаржено.

Покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України
у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
яке є мінімальним у межах санкції
вказаної норми, а також на підставі ст.
71 КК України за сукупністю вироків у
виді позбавлення волі на строк 3 роки 1
місяць, відповідає вимогам ст. 65 КК
України, є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого і
попередження нових злочинів з
урахуванням його особи, ступеню
тяжкості вчиненого злочину, обставин,
що обтяжують та пом'якшують покарання.

Доводи касаційних скарг про можливість
звільнення засудженого від відбування
покарання з випробуванням на підставі
статей 75, 104 КК України є
безпідставними.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції
у цій частині, апеляційний суд належним
чином врахував всі обставини справи,
тяжкість вчиненого злочину, який є
тяжким, дані про особу винного, який
хоча і вчинив злочин будучи
неповнолітнім, щиро розкаявся у
вчиненому та відшкодував потерпілій
завдану злочином шкоду, проте будучи 10
травня 2005 року засудженим вироком
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК
України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки та на
підставі ст. 75 КК України звільненим
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік, належних висновків для себе не
зробив, на шлях виправлення не став і
вже через 9 днів після постановлення
попереднього вироку знову вчинив
злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК
України, після чого з метою уникнення
кримінальної відповідальності залишив
постійне місце проживання і виїхав за
межі держави, у зв'язку з чим був
оголошений у міждержавний розшук, де
перебував протягом 8 років.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку про
можливість виправлення ОСОБА_5 лише в
умовах реального відбування покарання
у виді позбавлення волі.

Вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_5
належним чином мотивований, підстав
для його зміни чи скасування колегія
суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 394-396 КПК України 1960 року,
пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні
положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Хмельницької
області від 17 квітня 2014 року щодо
ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційні
скарги засудженого та захисника ОСОБА_6
- без задоволення.

Судді:

В.В. Британчук В.В. Щепоткіна О.І. Леон