АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/196/15 Справа № 204/7875/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за №0000027 за апеляційною скаргою старшого прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, начальника бюро № 2 житлового промислового будівництва та об`єктів соцкультпобуту відділу № 33 ДП КБ Південне імені М.К. Янгеля, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

за участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
До Апеляційного суду Дніпропетровської області звернувся старший прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону з апеляційною скаргою на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вважає, ухвалу суду незаконною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зроблені внаслідок довільного тлумачення норм законодавства, чим допущено істотне порушення кримінального процесуального закону.

Прокурор стверджує, що повернутий судом обвинувальний акт в повному обсязі відповідає вимогам КПК України, зокрема в ньому вказані прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення і статті закону України про кримінальну відповідальність, а також акт містить формулювання обвинувачення щодо якого чітких вимог КПК України не містить. При цьому, останній звертає увагу на те, що суд даючи оцінку змісту обвинувачення у підготовчому судовому засіданні вийшов за межі судового розгляду на цій стадії, так як це питання є предметом судового розгляду. Також, сторона обвинувачення вказує на помилковість висновку суду в частині невиконання прокурором вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, за його переконанням, в обвинувальному акті зазначається розмір витрат на залучення експерта, а не відомості про вартість проведеної експертизи, яка по цьому провадженню експертом була проведена безкоштовно.

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України повернуто прокурору Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

Судом першої інстанції було встановлено, що в порушення положень ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено ім`я, по батькові слідчого, прокурора; при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначено місце та час вчинення кримінального правопорушення, обвинувальний акт не містить які саме акти приймання будівельних робіт підписала обвинувачена ОСОБА_6 та відсутнє посилання на дату їх підписання, не зазначено в якій саме формі було допущено неналежне виконання службовою особою своїх обов`язків, тобто не розкрита суб`єктивна сторона злочину, не розкрито об`єктивну сторону службової недбалості, не зазначена вартість проведеної експертизи від 30.07.2014 року. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що обвинувачення є не конкретним, чим порушено право обвинуваченого на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, представника потерпілого, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною, пояснення обвинуваченої і її захисника, які не заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, провівши судові дебати, ознайомившись з матеріалами провадження, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпні вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст.ст. 291, 109 КПК України.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.

Згідно положенням ч.1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність) вчинене суб`єктом злочину.

Склад кримінального правопорушення (злочину) включає сукупність установлених кримінальним законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, характеризуючих конкретне суспільно-небезпечне діяння ( дію чи бездіяльність) як злочин.

Виходячи з зазначених загальних положень кримінального закону, в обвинувальному акті прокурором повинні бути установлені і викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, тобто всі складові, які характеризують його як злочин, передбачений КК України, з посиланням на ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону злочину.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення

Однак, всупереч зазначеним нормам закону, в даному обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не розкриті всі складові злочину, наявність яких повинен перевірити суд при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню. Як правильно зазначив суд в ухвалі, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 є не конкретним, що порушує її право на захист. Так, обвинувальний акт не містить конкретного місця вчинення злочину, не зазначений час вчинення кримінального правопорушення, обвинувачення не містить інформації, які саме акти приймання будівельних робіт вона підписала і коли, що ставиться в вину обвинуваченій, як неналежне виконання її службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, чим була завдана істотна шкода інтересам ДП КБ Південне ім. М.К. Янгеля.

При таких обставинах, як правильно зазначив суд першої інстанції, суд позбавлений буде можливості перевірити фактичні обставини вчинення злочину, встановити наявність чи відсутність значущих ознак злочину, та які мають значення для предметного захисту обвинуваченого. А тому слід погодитися з висновком суду, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, що є недотриманням вимог ст. 291 КПК України і підставою для повернення його прокурору для усунення недоліків.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 були зазначені всі відомості, які має містити обвинувальний акт, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Положеннями ч.1 ст.337 КПК України визначаються межі судового розгляду кримінального провадження при розгляді матеріалів провадження по суті. Вказівка суду про відсутність в обвинувальному акті тих фактичних обставини, які характеризують зазначену подію як кримінальне правопорушення, не свідчить про порушення судом вимог закону при проведенні підготовчого судового засідання та що суд вийшов за межі судового розгляду на даній стадії. Посилання прокурора в апеляції на вищевказану норму закону є недоречним.

Разом з тим, суд безпідставно, при поверненні обвинувального акту прокурору вказав на відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо ім`я, по батькові слідчого, прокурора, що не зазначені відомості про вартість проведеної експертизи.

Так, у обвинувальному акті зазначено, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснювала старший слідчий СВ ВСМ ГУМВС України в Дніпропетровській області майор міліції ОСОБА_10 , а нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснювалось групою прокурорів: заступником військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України радником юстиції ОСОБА_11 та старшим прокурором військової прокуратури Дніпропетрповського гарнізону Південного регіону України молодшим радником юстиції ОСОБА_7 .

Крім того, дійсно, відповідно до вимог п.8) ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі і дані про розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

Разом з тим, як витікає з вимог ч.3 ст.15 Закону України Про судову експертизу № 4038-XII від 25 лютого 1994 року зі змінами та доповненнями, а також вимог ч.2 ст.122 КПК України проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чим місцевого бюджету.

При перевірці колегією суддів матеріалів кримінального провадження встановлено, що на досудовому слідстві дійсно було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу, при цьому обвинувальний акт не містить будь-які дані про розмір витрат на залучення експерта, але зважаючи на вимоги наведених вище норм Законів, суд першої інстанції у своїй ухвалі безпідставно послався на порушення органом досудового розслідування вимог п.8 ч.2 ст.291 КПК України в частині не зазначення у обвинувальному акті розміру витрат на залучення експерта, оскільки у даному випадку обвинувальний акт не міг містити посилання на такі витрати, які не були понесені стороною обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року, якою було повернуто прокурору Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України для належного оформлення обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4