Справа№
виро к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі головуючого - судді Прудиіка О.Л.

при секретарі Борисові
І.Ю,

з участю прокурора ОнуфрієвоїЮ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
М.Києва, українки,громадянки
України, незаміжньої, що має середню освіту, не
працюючої, раніше не
судимої,проживаючої АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 383 КК
України;

ВСТАНОВИВ:

З листопада 2006 року, приблизно в 16 годин, ОСОБА_1
разом з ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прибули до
квартири АДРЕСА_2, де проживає ОСОБА_3.

Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_1,ОСОБА_2 та ОСОБА_3. стали
розпивати алкогольні напої. В ході сумісного вживання алкогольних напоїв, па
грунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла
сварка. У зв'язку з цим. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишили квартиру ОСОБА_3 і вийшли
вул.Північна в м.Києві. Перебуваючи поруч з будинком №2"" по
вул.Північна, в м.Києві, у вечірній час. у ОСОБА_1 виник злочинний умисел
направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину в
правоохоронні органи з метою помсти ОСОБА_3.. Реалізуючи свій злочинний умисел,
направлений
на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину
в правоохоронні органи, ОСОБА_1 у вечірній час. З листопада 2006 року,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, з телефону-автомата.
що встановлений на вул.Північній, 6. в м.Кисві, зателефонувала за телефоном
«02» до органу дізнання - чергової частини штабу головного управління МВС
України в м.Києві, та повідомила, що 3 листопада 2006 року, в квартирі
АДРЕСА_2, її зґвалтував наглядно знайомий чоловік на ім'я ОСОБА_3. Після нього,
ОСОБА_1 продовжуючи свої злочинні дії, по прибуттю працівників міліції до
будинку АДРЕСА_2, вказала їм на ОСОБА_3, як на особу, яка зґвалтувала її.

Завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_1 про вчинення злочину передбаченого
ст. 152 КК України, було зареєстровано 03.11.2006 року в журналі реєстрації
заяв і повідомлень про злочини, то вчинені або готуються Оболонського РУ ГУ МВС
України в м.Києві за №17400.

Після цього, ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні
Оболонського РУ ГУМВС України в м.Києві заявила, що ОСОБА_3. не вчинював
відносно неї будь-яких протиправних дій.

Допитана в судовому засіданні підсудна свою вину у вчиненні інкримінованих
їй дій кваліфікованих за ст. 383 ч.І КК України визнала повністю, щиро
покаялась і дала суду показання, які повністю відповідають встановленим
обставинам, доповнивши, що вона вчинила дії, які їй інкримінують, не обдумавши
їх наслідки та на теперішній час дуже шкодує за свій вчинок та те, що сталося.

Крім повного визнання своєї вини підсудною, йоі'о винність у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 383 ч.І КК України повністю підтверджується та
доведена зібраними по кримінальній справі доказами, дослідження яких відповідно
до ст.ст.299, 301-1 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано
недоцільним та обмежено, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Згідно ст.275 КПК України розгляд справи провадився
тільки відносно підсудної и межах пред'явленого їй
обвинувачення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у
завідомо неправдивому повідомленні органу дізнання про вчинення злочину
передбаченого ст. 152 КК України, ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ч.І
ст.383 КК України.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість вчиненого злочину, особу винної
та дані, що її характеризують, її відношення до подій, що відбулися, їх
наслідків. її вік, стан здоров'я, матеріальне становище, повне визнання своєї
вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, та приходить
до висновку про доцільність призначення підсудній покарання у виді обмеження
волі в межах санкції визначеної статті кримінального закону з застосуванням
ст.75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки
на думку суду її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від
суспільства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 299. 301-1. 323. 324 КПК
України , суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого
ст.383 ч,І КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року
обмеження волі, і застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування
призначеного покарання з випробуванням на І (один) рік, якщо вона протягом
визначеного судом іспитового строку не вчинить новою злочину і виконає
покладені на неї обов'язки :

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обов'язки:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу криміпально-ви ко
навч ої системи;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання;

· періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчо'!"
системи.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд залишити попередньою до вступу вироку в
законну силу.

Вирок може бути
оскаржений протягом 15 днів до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський
районний суд м. Києва.