Дата документу 16.01.2015
Справа № 501/5283/14-к
Іллічівський міський суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,
18 серпня 2014 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де мешкав обвинувачений ОСОБА_6 , та звинуватив останнього у крадіжці його майна, що нібито мала місце півроку тому, спровокувавши таким чином сварку з обвинуваченим на побутовому ґрунті. Під час сварки ОСОБА_7 умисно наніс обвинуваченому два удари кулаком в обличчя, що завдало останньому фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.
ОСОБА_6 , перебуваючи у стані необхідної оборони, що виник внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 (в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 КК України), однак перевищивши її межі, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_7 не менше п`яти ударів кулаком в область голови, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу верхнього віка лівого ока, крововиливу у м`які тканини голови у скронево-тіменну область справа, крововиливу у правий скроневий м`яз, переламу правої скроневої і тіменної кістки, крововиливу під тверді і м`які мозкові оболонки головного мозку, множинних вогнищ забоїв головного мозку, які містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
ОСОБА_7 від отриманих ударів впав, однак пізніше підвівся та був відведений до місця мешкання сторонніми особами.
Від отриманих травм ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у реанімаційному відділенні Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України, куди його було доставлено 28 серпня 2014 року.
Смерть ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливу верхнього віка лівого ока з крововиливами у м`які тканини голови і скроневий м`яз справа, переламу правої скроневої і тіменної кісток, крововиливів під твердою і м`якими мозковими оболонками головного мозку, а також множинних вогнищ забоїв головного мозку, яка у посттравматичній течії ускладнилась розвитком набуханням головного мозку, що і слугувало безпосередньою причиною смерті.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст.124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
Під час судового провадження 19 грудня 2014 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до умов якої ОСОБА_6 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.124 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту, беззастережно визнати цивільний позов потерпілого та до 01 квітня 2015 року сплатити ОСОБА_5 5000 грн. на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому у вигляді одного року обмеження волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України якщо він у період іспитового строку терміном один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися до зазначеного органу для реєстрації.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, він частково відшкодував потерпілому завдану злочином моральну шкоду, згоден на призначення йому погодженого з потерпілим покарання, звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього відповідних обов`язків, просив суд затвердити зазначену угоду.
Захисник ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, пояснивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а узгоджене покарання - загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, зазначив, що обвинувачений частково відшкодував завдану злочином моральну шкоду та просив суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував, пояснивши, що при її укладенні дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості за ініціативою потерпілого або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення.
Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.
На думку суду укладена між сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст.65 КК України, санкції ст.124 КК України та вимогам ст.75 КК України.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ч.2 ст.373, статтями 374, 474, 475 КПК України,
Затвердити угоду про примирення, укладену 19 грудня 2014 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року шістьох місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтись до зазначеного органу для реєстрації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити, стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_6 5000 грн. на відшкодування завданої злочином моральної шкоди, зобов`язавши обвинуваченого сплатити цю суму потерпілому ОСОБА_5 до 01 квітня 2015 року.
Речовий доказ: диск (а.с.61), - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя