Справа № 199/357/15-к
ВИРОК
іменем України
06.02.2015 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, призваного за мобілізацією, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.05.2014 року наказом №8 (по стройовій частині) командира військової частини п/п В НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини п/п/ НОМЕР_1 та призначено на посаду навідника 3 стрілецького взводу стрілецької роти. В серпні 2014 року командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 було надано відпустку терміном до 01.09.2014 року. Солдат ОСОБА_4 01.09.2014 року повинен був повернутися на службу після відпустки та приступити до виконання службових обов`язків. Однак, 01.09.2014 року так і в подальшому солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 22.12.2014 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.

17.01.2015 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України.

14 січня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_4 .

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та обсяг підозри за ч.3 ст.407 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - керуючись вимогами ст.ст.60,69 КК України сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту на гауптвахті строком на п`ять місяців, тобто покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.407 КК України. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, а тому його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 раніше не засуджувався та не був судимим, щиро кається та активне сприяє розкриттю злочину, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджав слідству, характеризується задовільно.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про винуватість покарання за ч.3 ст.407 КК України та на підставі ст.ст.60,69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на п`ять місяців, тобто до покарання, не передбаченого санкцією ч.3 ст.407 КК України, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.110,314,369,371-374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 14 січня 2015 року про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000317 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та, на підставі ст.ст. 60,69 КК України, призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14 січня 2015 року покарання за ч.3 ст.407 КК України у вигляді арешту на гауптвахті строком на п`ять місяців.

Відбуття ОСОБА_4 призначеного покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд. м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його-згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1