Справа № 128/3379/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
цивільного позивача: ОСОБА_8 ,
представника цивільного позивача: ОСОБА_9
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів Подільський Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_6 , 18.12.2013 близько 08.45 год., керуючи технічно-справним автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою сполученням «Стрий-Кіровоград-Знам`янка», в районі 411 км. + 300 м., поблизу с. Комарів, Вінницького району Вінницької області, в порушення вимог п.п. 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3 додатку № 2 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, а саме при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнув подвійну суцільну розділову лінію дорожньої розмітки, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив зіткнення з вантажним автомобілем «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по правій смузі руху у зустрічному напрямку.
Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажири автомобіля «Daewoo Lanos», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 867 від 18.06.2014 року, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини - закритих переломів 4-го, 5-го, 6-го ребер справа зі зміщенням уламків, які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 868 від 18.06.2014 року, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої хребтово-спинномозкової травми - компресійного уламкового перелому тіла 6-го шийного хребця 1 ступеню, ротаційного підвивиху 1-2-го шийних хребців. Дана травма належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом тіла 6-го шийного хребця являвся небезпечним для життя в момент спричинення.
Водій ОСОБА_6 за викладених обставин порушив вимоги п.п. 10.1, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3 додатку № 2 ПДР України, де зазначено:
п. 10.1 - "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху";
п. 11.4 -"На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги";
п. 12.1 - "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним";
горизонтальна дорожня розмітка: п. 1.3 - "поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху".
Порушення ОСОБА_6 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судово - автотехнічної експертизи № 145а від 04.04.2014 року, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку із виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, а саме, що у вказаний в обвинувальному акті час та у вказаному місці керував автомобілем «Daewoo Lanos», зі швидкістю близько 70 км/год, автомобіль був у справному стані, були складні погодні умови, він не зміг справитись з керуванням та керований ним автомобіль винесло на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення з вантажним автомобілем. Визнає, що між наслідками, які настали, та його діями існує причинний зв`язок та потерпілі отримали відповідно середньої тяжкості тілесні ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження, та було пошкоджено вантажний автомобіль цивільного позивача. Потерпілим він по можливості допомагав відшкодувати завдану їм шкоду та жодних претензій до нього вони не мають. Цивільно-правова відповідальність як водія керованого ним автомобіля була ним застрахована належним чином. Про страховий випадок повідомляв страхову компанію. Зобов`язується відшкодовувати цивільному позивачу завдану шкоду в межах, встановлених судом.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що того дня їхали у відрядження з колегою ОСОБА_5 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, за кермом автомобіля був ОСОБА_6 , дорога була складною, туман, ожеледиця, їхній автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, та потерпілим себе не вважає, оскільки пройшов необхідне лікування, ніяких претензій до обвинуваченого не має, він йому допомагав під час лікування, навідував, вдячний йому за те, що залишився живим.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що того дня їхав у відрядження з колегою ОСОБА_4 , він сидів на задньому пасажирському сидінні, за кермом автомобіля був ОСОБА_6 , та під час руху автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, так як на дорозі була ожеледиця, вважає, що ОСОБА_6 вжив всіх можливих заходів, щоб зберегти їм життя, оскільки за інших обставин вони могли б отримати значно більші ушкодження, жодних претензій до обвинуваченого він не має, обвинувачений допомагав йому під час лікування.
Цивільний позивач ОСОБА_8 та його представник в судовому засіданні підтримали цивільний позов, пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_6 , та просили його задовольнити в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого 160 256, 44 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 650 грн. - на відшкодування витрат з оплати експертизи, 5 000 грн. - на відшкодування завданої моральної шкоди. Крім цього, ОСОБА_8 пояснив, що у вказаний в обвинувальному акті час та у вказаному місці він керував належним йому на праві власності автомобілем «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , дорога була вкрита інеєм та раптово побачив, що на нього їде некерований автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , він не мав змоги уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 . Зі свого боку він намагався уникнути зіткнення, але не мав такої можливості. Про настання страхового випадку та проведення ним експертизи майнової шкоди він повідомляв страхову компанію, де застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 , та страхова компанія пояснила, що відшкодує йому завдану шкоду в межах 50 000 грн., оскільки більше вони не мають права відшкодовувати.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах підтверджується також наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
висновком експерта №145а від 04.04.2014 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 необхідно було діяти згідно з вимогами п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водію автомобіля «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_8 необхідно було діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_8 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «DAF 75CF320» ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди;
висновком експерта №121а від 31.03.2014 року, відповідно до якого робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , на момент експертного огляду знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через несправності, вказані в дослідницькій частині висновку. Зазначені несправності виникли в результаті пригоди. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. Зазначені несправності виникли від значних ударних навантажень, що мало місце в процесі розвитку події ДТП. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Daewoo Lanos» державний номер НОМЕР_2 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено;
висновком експерта №124а від 27.03.2014 року, відповідно до якого зіткнення автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , сталось на проїзній частині автодороги «Стрій-Кіровоград-Знамянка» на правій смузі руху в напрямку м. Немирів;
висновком експерта № 868 від 04.06.2014 року 18.06.2014 року, відповідно до якого, згідно наданих медичних документів, у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження: «закрита хребтово-спинномозкова травма - компресійний уламковий перелом тіла 6-го шийного хребця 1 ступеню, ротаційний підвивих 1-2-го шийних хребців», «садна обох кистей та передньої поверхні правої гомілки». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 18.12.2013р., за ступенем тяжкості належать: закрита хребтово-спинномозкова травма, компресійний уламковий перелом тіла 6- го шийного хребця 1 ступеню, ротаційний підвивих 1-2-го шийних хребців - до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом тіла 6-го шийного хребця являвся небезпечним для життя в момент спричинення, садна обох кистей та передньої поверхні правої гомілки - до легких тілесних ушкоджень;
висновком експерта № 867 від 04.06.2014 року 18.06.2014 року, відповідно якого, згідно наданих медичних документів, у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження: «закрита тупа травма грудної клітини - закриті переломи 4-го, 5-го, 6-го ребер справа зі зміщенням уламків», «садна підборіддя, передньої поверхні правої гомілки». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 18.12.2013р., за ступенем тяжкості належать: закрита тупа травма грудної клітини, закриті переломи 4-го, 5-го, 6-го ребер справа зі зміщенням уламків - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не являлись небезпечними для життя і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я, садна обох кистей та передньої поверхні правої гомілки - до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що він офіційно працює водієм, одружений, має власну неповнолітню дитину та проживає з дружиною, їх спільною дитиною та двома неповнолітніми дітьми його дружини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача та потерпілих щодо можливості виправлення та перевиховання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та без застосування до нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. В даному випадку суд враховує, що обвинувачений має тривалий стаж керування транспортними засобами та відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, його склад сім`ї та потребу в їх утриманні, при цьому працює офіційно на посаді водія та готовий добровільно відшкодовувати потерпілому завдану шкоду у встановленому судом розмірі, що буде значно утрудненим в разі позбавлення його права керування транспортними засобами.
Також, в судовому засіданні захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році, оскільки він має неповнолітню дитину, щодо якої не позбавлений батьківських прав, а відтак підпадає під дію п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році, яке було підтримано обвинуваченим. Прокурор та інші учасники судового розгляду в судовому засіданні не заперечували проти звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання згідно Закону України Про амністію у 2014 році.
Відповідно до п в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 є батьком неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не позбавлений відносно нього батьківських прав, вчинив злочин до набрання законної сили Законом України Про амністію у 2014 році, який відноситься до тяжких злочинів, водночас вчинений з необережності. Тому суд вважає, що ОСОБА_6 слід звільнити від відбування покарання, відповідно до п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році.
Враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, а саме належне виконання ним процесуальних обов`язків, з огляду на закінчення строку встановленого під час досудового слідства запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та відсутність клопотань про його продовження чи встановлення, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
З обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даній справі в загальній сумі 1 401,14 грн.
Речові докази, а саме: автомобіль «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , належний цивільному позивачу ОСОБА_8 та переданий йому зберігання, слід залишити у ОСОБА_8 ,, автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишений на зберіганні на території спеціального майданчику для утримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДАІ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, належний ОСОБА_10 , слід повернути власнику.
Цивільний позов по справі, заявлений до відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 160 256, 44 грн., 650 грн. витрат по оплаті експертизи та моральної шкоди в сумі 5 000 грн., підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 , який керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 ,була застрахована у Одеській філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», згідно полісу № АС/5320322 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.07.2013 року.
Згідно ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону (що становить 5 000 грн.).
Суд вважає доведеним, що цивільному позивачу ОСОБА_8 як власнику автомобіля «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП, складає 160 256, 44 грн., згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 16.01.2014 року № 1042/13, наданого цивільним позивачем, оскільки він не спростований жодним іншим належним та допустимим доказом.
Так як ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, становить 50 000 грн., з ОСОБА_6 слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що становить 110 256, 44 грн., позовні вимоги ж до страхової компанії позивачем не пред`являлись.
Крім цього, з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_8 слід стягнути 650 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, що підтверджується відповідною квитанцією та відповідає ст. 22 ЦК України. Тому на відшкодування ОСОБА_8 завданої матеріальної шкоди з ОСОБА_6 . Слід стягнути 110 906, 44 грн.
Оскільки моральна шкода цивільним позивачем обгрунтовується завданням шкоди його майну, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, вимоги про її відшкодування правомірно пред`явлені до обвинуваченого. Визначаючи розмір завданої ОСОБА_8 моральної шкоди суд враховує душевні страждання цивільного позивача у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, внаслідок яких було завдано шкоди його майну, необхідність вживати відповідні дії по захисту своїх порушених прав в зв`язку з відсутністю добровільного відшкодування завданої шкоди, тому суд вважає, що визначена цивільним позивачем сума завданої йому моральної шкоди є обґрунтованою та достатньою для відновлення його душевного стану. Тому з ОСОБА_6 слід стягнути 5 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році суд,
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання відповідно до п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 110 906, 44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1 401, 14 грн.
Речові докази, а саме: автомобіль «DAF 75CF320», державний номерний знак НОМЕР_3 , належний ОСОБА_8 та переданий йому на зберігання, залишити у власника ОСОБА_8 ; автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишений на зберіганні на території спеціального майданчику для утримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДАІ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_10 .
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: