Справа № 592/1762/15-к
Провадження № 1-кп/592/177/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 року м.Суми

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученому, не працюючому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
за ст. 164 ч.1 КК України, -
ОСОБА_6 .01.2002 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народивсясин ОСОБА_8 . Мати дитини 2004 року звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_6 .
Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.10.2004 р. про стягнення аліментів, ОСОБА_6 , зобов`язаний з 14.09.2004 року щомісяця на користь громадянки ОСОБА_7 , сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх його видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян до настання повноліття дитини.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у скоєному при вищезазначених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що в період 2004-2015 років мав, як постійну, так і тимчасову роботу, в тому числі працював і за межами України. Отримував, як офіційну заробітну плату, так і оплату праці за роботу по тимчасовим угодам але аліменти на утримання дитини не сплачував, не повідомляв адміністрацію за місцем постійної роботи роботи про наявність аліментних зобов`язань, з дитиною не спілкувався декілька років.
За таких обставин, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі, оскільки, вони обвинуваченим не оспорювались, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам справи процесуальні наслідки повного визнання обвинуваченим своєї провину у скоєному по пред`явленому обвинуваченню. Письмова розписка обвинуваченого про зрозумілість змісту обвинувачення, змісту ч.3 ст. 349 КПК України приєднана до матеріалів справи.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст. 164 ч.1 КК України, оскільки він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліменти).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, у скоєному кається, раніше не судимий, за місцем останньої постійної роботи характеризується позитивно. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
При призначенні покарання, суд враховує думку потерпілої особи про покарання ОСОБА_6 . Потерпіла ОСОБА_5 на суворому покаранні не наполягала.
З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу підсудного суд вважає за необхідним призначити йому покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідно та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Вказане покарання дасть можливість ОСОБА_6 працевлаштуватись, виплачувати поточні аліментні зобов`язання та вживати заходів по погашенню існуючої заборгованості.
Речові докази в справі відсутні, судові витрати не зазначені.
Клопотань про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 від учасників судового розгляду не надходили.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
Засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1