Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-220/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу

про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і жительки с. Нові Скоморохи Галицького району Івано-Франківської області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимої, громадянинки України,

за ст. 122 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 заподіяла потерпілому ОСОБА_2 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя при слідуючих обставинах:

28 вересня 2011 року близько 08 год. 10 хв., знаходячись по вул. С. Стрільців в с. Нові Скоморохи Галицького району. В цей час побачила, що по вулиці в напрямку автобусної зупинки іде її колишній чоловік ОСОБА_2 Між підсудною та потерпілим виникла суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_1, умисно нанесла ОСОБА_2 палицею удари по тілу. Внаслідок цих ударів потерпілому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього над виростка лівої плечової кістки з травматичним набряком в цій ділянці. Вищевказані тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність в предявленому їй обвинуваченні визнала повністю і суду пояснила, що в с. Нові Скоморохи Галицького району проживає разом із своїми дітьми, так як близько шести років назад розлучилась із потерпілим. ЇЇ колишній чоловік працює трактористом у ТзОВ Світанок в с. Світанок Рогатинського району, однак аліментів на утримання дітей не сплачує. 28 вересня 2011 року близько 08 год. 15 хв. пішла у магазин і по вулиці побачила свого колишнього чоловіка, який йшов по дорозі в напрямку автобусної зупинки. Вона сказала йому, щоб він дав їй грошей, які необхідно заплатити за навчання сина, на що останній відмовився, пояснюючи тим, що у нього грошей немає. Після цього знайшла на дорозі деревяну палицю та нанесла потерпілому два удари в ліву частину його тіла. Від її ударів ОСОБА_2 впав на землю.

Умисно завдавати потерпіліому тілесні ушкодження в неї наміру не було, зробила вона це частково через необережність, а також через те, що була знервована. В даний час вони з ОСОБА_2 помирилися. У вчиненому щиро розкаюється, просила не призначати їй суворого покарання.

На дослідженні інших, наявних в матеріалах справи доказів, не наполягає, оскільки не оспорює фактичних обставин справи і вину свою визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні з приводу обставин спричинення йому тілесних ушкоджень дав аналогічні пояснення, що й підсудна ОСОБА_1 При цьому підтвердив, що в даний час вони з підсудною помирилися, жодних претензій матеріального і морального характеру до неї він не має і не наполягає на суворості її покарання. На дослідженні інших доказів теж не наполягає.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення підсудної та потерпілого, міркування прокурора, який теж вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які не оспорюються підсудною та потерпілим суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вона заподіяла потерпілому ОСОБА_2 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя і вину свою у вчиненому визнала повністю.

Призначаючи підсудній покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, що судиться вперше, у вчиненому розкаюється, на утриманні двоє неповнолітніх дітей і потерпілий не наполягає на суворості покарання підсудному.

Як особа, за місцем проживання підсудна характеризується позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які помякшують покарання підсудній і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності її як особи для суспільства, суд вважає за можливе призначити підсудній більш мяке покарання, ніж передбачено законом.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 122 ч.1 КК України і на підставі ст. 69 КК України призначити їй покарання у вигляді 240 (двісті сорок) год. громадських робіт.

Запобіжний захід відносно засудженої до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_3Мельник