АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , його представника ОСОБА_9 розглянув у відкритому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2014 року по матеріалам кримінального провадження № 11-кп/777/95/15 яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарьово, Мукачівського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 1360 ( одна тисяча триста шістдесят) гривень .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди залишено без розгляду. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2000 грн. ( дві тисячі гривень) моральної шкоди, в іншій частині позову відмовити.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 294,84 грн. ( двісті дев`яносто чотири гривні 84 копійки).

За вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 21.09.2014 року, в період часу з 22:30 години по 23:15 годину в с. Макарьово, Мукачівського району , Закарпатської області діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу , скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого ОСОБА_8 , підійшов до належного останньому автомобіля марки Ауді 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі вул. Духновича, біля будинку №2 і за допомогою ключа, якого заздалегідь приніс з собою, відкрутив та таємно викрав чотири легкосплавні диски марки Titanum, бувші в користуванні, вартістю 1341,60 грн. ( одна тисяча триста сорок одна гривня 60 копійок), дві пневматичні шини марки Pirelli Snowkontrol, бувші у користуванні, вартістю 842,80 грн. ( вісімсот сорок дві гривні 80 копійок).

Крім цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незачинені на замок двері, проник всередину салону та моторного відсіку вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав від потерпілого ОСОБА_8 нетбук марки Acer, вартістю 450 гривень; радіоприймач марки Піонер, вартістю 275 гривень; акумуляторну батарею марки ISTA VOLTA 60A, вартістю 435 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3344,40 грн. ( три тисячі сорок чотири гривні 40 копійок).

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2014 року щодо ОСОБА_6 в частині розв`язання цивільного позову та призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі. Порушує питання про повне задоволення цивільного позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 24 431,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень. Вказує на те, що обвинувачений повернув йому нетбук та динаміки в несправному виді. Зазначає, що в ході здійснення крадіжки ОСОБА_6 пошкодив всі крила, бампери та проводку автомобіля, який належить потерпілому ОСОБА_8 . На заміну вказаних деталей потерпілий витратив 7 367 грн., за послуги автомобільного майстра за ремонт автомобіля 800 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 15,33 грн. ? 800 =12 264 гривні.

Заслухавши доповідь судді, обгрунтування доводів потерпілого та його представника на підтримання поданої апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, доводи обвинуваченого та його захисника, які вказали на безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюється, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не підлягають до перевірки.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.

Діяння ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості призначеного покарання, апеляційний суд відкидає, оскільки покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення; даних про особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно; за наявності обставин, що пом`якшують його покарання щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину; відсутності обставин, що обтяжують покарання. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства й не вбачає підстав для призначення більш суворго покарання. Вважати призначене покарання явно несправедливим немає підстав. Доводи апелянта щодо м`якості призначеного судом покарання слід визнати необґрунтованими.

Разом з тим, апеляційним судом виявлено порушення процедури вирішення цивільного позову в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі виправдання обвинуваченого, а також у випадках передбачених частиною 1 статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Так, згідно ч.1 ст. 326 КПК України суд залишає цивільний позов без розгляду якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, крім випадків, встановлених ст. 326 КПК України.

Як вбачається з журналу судового засідання від 18.11.2014 року потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 були присутні у судовому засіданні.

Крім того, згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 207 ЦПК України передбачено виключні випадки , коли суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Судом першої інстанції таких випадків не встановлено , у вироку не наведено.

Як вбачається з матеріалів провадження, жодних підстав, передбачених вимогами КПК України та ЦПК України для залишення цивільного позову потерпілого без розгляду в суду не було.

У порушення норм кримінального процесуального та цивільного процесуального законів, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, не вирішив цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , а залишив його без розгляду, тобто, прийняв рішення у супереч нормам законодавства.

Таким чином , колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги потерпілого про неправильне розв`язання судом першої інстанції цивільного позову є обґрунтованими, а допущені судом порушення вимог кримінально-процесуального закону істотними, що зумовлює скасування вироку в частині розв`язання цивільного позову та направлення провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 412 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України в частині розв`язання цивільного позову скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: