Справа № Провадження №11-386/12 11/1090/1941/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Костенко
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2012 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Літвінова Є.В.

суддів Костенко І.В., Орла А.І.

прокурора Скрипки І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями: прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком вирішено питання речових доказів.

Колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження та крадіжку за слідуючих обставин.

Так, 12.06.2010 року близько 20 години 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного спяніння, навпроти торгівельного ларька, який розташований на території базару «Райспоживспілка» по вул.Залізничній, смт.Калинівка Васильківського району Київської області, розмовляв з ОСОБА_4

Справа № 11-386/12 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1

Категорія ст.121 ч.1, ст.185 ч.1 Доповідач Костенко І.В.

ОСОБА_5 час даної розмови на грунті неприязних відносин, між ними виникла сварка, яка раптово переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_2, маючи намір на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, забіг в приміщення вказаного торгівельного ларька, взяв зі столу кухонний ніж і підбігши до ОСОБА_4 умисно наніс йому три удари ножем, один з яких в область правої половини грудної клітки, інші в область лопатки справа та лівого стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: пошкодження правої половини грудної клітки-проникаюче, з розвитком правостороннього гострого клапанного гемопневмоторикса яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння; ушкодження правої лопаточної ділянки не проникаюче; ушкодження верхньої третини лівого стегна не проникаюче, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоровя.

Крім того, 06.11.2010 року ОСОБА_2, перебуваючи в центрі смт. Калинівки Васильківського району Київської області по вул.Леніна, неподалік зупинки громадського транспорту «Кінцева», підійшов до дитячої коляски, яка належить гр.ОСОБА_6 та користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, з кишені вказаної коляски таємно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG SSAMSUNG S3653», вартістю 950 грн., чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_6

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_2 за її змістом просить вирок суду по суті змінити і призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі. При цьому просить врахувати, що потерпілий ОСОБА_4 наніс йому удар в область сонячного сплетіння першим. Після чого між ними виникла бійка і він змушений був захищатись від нанесення йому ударів дошкою з цвяхами.

Також просить врахувати, що ОСОБА_4 немає до нього ніяких матеріальних претензій та що він має на утриманні неповнолітню доньку Уляну ІНФОРМАЦІЯ_5;

- захисник ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_2 зі ст.121 ч.1 на ст.124 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Апелянт обгрунтовує свої вимоги тим, що потерпілий ОСОБА_4, не реагуючи на зауваження засудженого припинити приставання до його співмешканки, першим наніс йому удар кулаком в область сонячного сплетіння та в область голови, від чого ОСОБА_2 впав на землю.

Після чого останній піднявся і наніс удар ОСОБА_4 у відповідь.

Потім потерпілий відірвав дошку зі східців торгівельного ларка і намагався нанести нею удари по голові засудженого.

Захищаючись від ударів дошкою з цвяхами, ОСОБА_2 згадав, що в ларку є ніж, забіг до нього, схопив ножа і вдарив ОСОБА_4 в область бедра. Оскільки останній не зважив на прохання засудженого йти додому і потерпілий знову кидався до нього битись, то він наніс ОСОБА_4 удар ножом в область спини і в груди. Вважає, що при цьому ОСОБА_2 перевищив межі необхідної оборони.

Крім того, апелянт вказує на те, що суд безпідставно зазначив у вступній частині вироку, що ОСОБА_2 є жителем ІНФОРМАЦІЯ_6 та не обєктивно оцінив особу засудженого. Вважає, що суд мав би врахувати, що ОСОБА_4 ніяких претензій до ОСОБА_2 немає, а в заяві, направленій до суду просить строго не наказувати засудженого , що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_7 та що на його утриманні знаходиться донька Уляна ІНФОРМАЦІЯ_8;

- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати, в звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Прокурор вказує на те, що суд в порушення вимог ч.3 ст.299 КПК України фактично обмеживши дослідження доказів (за епізодом вчинення крадіжки) допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, не розяснив останньому вимоги вищевказаної статті.

Крім того, призначаючи покарання суд повною мірою не врахував обставини справи, характер, ступінь тяжкості вчиненного злочину, обставини , що помякшують і обтяжують покарання, а послався виключно на дані про особу засудженого.

При цьому не дано належну оцінку тим обставинам, що один із злочинів, які вчинив ОСОБА_8 відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, шкоду потерпілому він фактично не відшкодував і вину за ч.1 ст.121 КК України визнав лише частково, так як заперечив механізм спричинення тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляцію ,

засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подані апеляції підлягають до часткового задоволення

з таких підстав.

Відповідно до положень ст.367 КПК України підставами для скасування вироку є однобічність або неповнота судового слідства; невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Ст. 327 КПК України передбачає, що вирок суду має бути мотивований, а ст.334 КПК України зобовязує при винесенні вироку дати аналіз в мотивувальній частині усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях потерпілих, свідків, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення.

Висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вироку у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Визнання підсудним своєї вини може бути покладене в обґрунтування обвинувального вироку лише за умови, що воно підтверджується сукупністю доказів, що є у справі.

Та як вбачається із змісту вироку, суд першої інстанції цих вимог не дотримався.

Вирок суду є немотивованим.

В основу вироку покладені показання засудженого ОСОБА_2, де зазначено, що вину свою він визнає повністю і разом з тим з його показань слідує, що він заперечує обставини, за яких було заподіяно умисне тяжке тілесне ушкодження, що не може говорити про визнання ним вини.

При цьому не наведено обґрунтування рішення про доведеність вини засудженого як по епізоду умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень так і по епізоду крадіжки.

Суд обмежився лише викладом змісту пояснень на досудовому слідстві потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 та перерахуванням певних доказів без розкриття їх змісту.

Крім того, з матеріалів справи не видно, що потерпілий, свідки, показання яких оголошувались в судовому засіданні взагалі викликались в судове засідання, причина їх неявки не зясовувалась, а потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не викликалась жодного разу.

Порядок дослідження доказів та обсяг доказів, які підлягають дослідженню по справі, як того вимагає ст.299 КПК України не визначався.

Судом не в повній мірі враховані обставини, як ті, що обтяжують, так і ті, які помякшують покарання, зокрема на які посилаються апелянти.

За таких недоліків, допущених при розгляді справи і постановленні вироку, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, який слід провести у відповідності з вимогами процесуального закону, перевірити доводи апеляції і постановити обґрунтоване та законне рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року, щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити до того ж суду на новий судовий розгляд іншим суддею.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній

Судді: підписи

З оригіналом згідно

Суддя І.В.Костенко