АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-1071
2007 р. Головуючий у 1
інстанції - Андрущенко С.А.
122 КК України Доповідач - Слєпуха О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця 31 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді
- Кожевнікова О.В.,

суддів - Орлової
Н.Ф., Слєпухи О.Є.,

з участю
прокурора - Рибачук Г.А.,

засудженого -
ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому зсіданні в м.Полтаві кримінальну справу за апеляцією
потерпілого ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м.Полтави від 23 лютого
2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, мешканець АДРЕСА_1, працює електрогазозварювальником
ПП „Зимин", не судимий, -

засуджений за
ч.1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на підставі
ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до
ст.76 КК України його зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

Цивільний позов
ОСОБА_2 залишено без розгляду.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 29 грудня 2005 року на території середньої
школи 22, розташованої по вул.Низова,8 м.Полтави, де відбувалася дискотека, на
грунті неприязнених відносин наніс удар кулаком в щелепу ОСОБА_2 і спричинив
йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілий
ОСОБА_2 в поданій апеляції просить скасувати вирок місцевого суду, призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі, стягнути з засудженого на його
користь моральну шкоду в сумі 100000 грн. та витрати, понесені за надання
юридичної допомоги в сумі 2000 грн. і посилається на те, що ОСОБА_1 вчинив
тяжкий злочин, фактично свою вину не визнав і не розкаявся, що вчинив злочин,
не відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, не допомогав ліками і
грошима, в той час коли потерпілий перебував тривалий час на лікуванні та не
допомагає зараз, коли також почуває недобре і потребує медичного обстеження.

На думку апелянта
суд першої інстанції безпідставно залишив цивільний позов без розгляду та не
стягнув витрати, понесені за надання юридичної допомоги.

2

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про залишення вироку без змін,
пояснення засудженого, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши
матеріали справи і мотиви апеляції та приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Винність
засудженого у скоєнні злочину при обставинах, викладених у вироку доведена: показаннями
потерпілого ОСОБА_2, свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт того, що засуджений наніс удар
рукою в обличчя ОСОБА_2,
протоколами відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілого та
свідків (а.с. 58, 61, 65), висновком судово-медичної експертизи (а.с.40),
згідно якої потерпілому були спричинені тілесні ушкодження в строк та за
обставин, на які посилався підекспертний та іншими матеріалами справи в їх
сукупності.

Тому суд першої
інстанції зробив обгрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і правильно кваліфікував його дії за цим
законом.

Місцевий суд
призначив покарання засудженому з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним
злочину та даних його особи, взявши до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не
притягався до кримінальної відповідальності і позитивно характеризується.

Обране покарання
відповідає вимогам ст.65 КК України.

Не є підставою
для скасування вироку те, що суд першої інстанції не задовольнив цивільний
позов потерпілого і не стягнув з засудженого на користь ОСОБА_2 витрати,
понесені ним на надання правової допомоги.

Місцевий суд не
відмовив потерпілому в задоволенні цих вимог, а тільки залишив їх без розгляду,
роз'яснивши ОСОБА_2 його право звернення з позовом в порядку цивільного
судочинства.

Витрати,
понесені потерпілим на надання йому юридичної допомоги, місцевий суд може
стягнути і на стадії виконання вироку в порядку, передбаченому ст.ст.409, 411
КПК України.

На підставі
викладеного і, керуючись ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляцію
потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного
суду м.Полтави щодо ОСОБА_1 - без змін.