Справа № 524/948/15-к
УХВАЛА

06.02.2015 року. слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_2 про дозвіл на проведення обшуку, внесене у кримінальному провадженні № 0001032 від 07.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України

В С Т А Н О В И В:
Начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області капітан міліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на проведення обшуку, внесене у кримінальному провадженні №0001032 від 07.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, яке погоджене з прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 .

Просив надати дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності 1/3 частка ОСОБА_4 , та яка знаходиться у його фактичному володінні, де планується встановити місцезнаходження (відшукати) підозрюваного ОСОБА_4 .

Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі Смирнов проти Росії вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі Ернст та інші проти Бельгії, де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Відповідно до ст.. 234 КПК України, підставами для проведення обшуку є , наявність достатніх відомостей про те, що знаряддя кримінального правопорушення або майно (речі й цінності), здобуте у результаті його вчинення, відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Такі дані можуть бути одержані кримінальним процесуальним шляхом і міститися в матеріалах кримінального провадження, у протоколах слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій та ін. Ці дані також можуть бути отримані оперативно-розшуковим шляхом. Докази, на підставі яких виноситься клопотання про проведення обшуку, повинні відповідати вимогам допустимості.

Внесене слідчим клопотання не відповідає вимогам ст.. 234 КПК України.

Так в клопотанні не вказані підстави для проведення обшуку та предмет обшуку.

Відповідно до ч.5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Враховуючи викладене, вважаю що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132,160,163-165,166,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_2 про дозвіл на проведення обшуку, внесене у кримінальному провадженні № 0001032 від 07.08.2013 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :