У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О. та
Пошви Б.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві 16 січня
2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника Генерального прокурора України Кудрявцева В.В.
на судові рішення щодо ОСОБА_1, -

встановила:

постановою Гайсинського районного
суду Вінницької області від 22 лютого 2006 року ОСОБА_1 звільнено від
кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 129 ч. 1
КК України, з передачею його на поруки трудовому колективу ДПФ „Орізон-Бета”.

У апеляційному порядку постанова
суду щодо ОСОБА_1 не переглядалася.

Органами досудового слідства
ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що він
21 вересня 2005 року у селі Щурівці Гайсинського району Вінницької області на ґрунті особистих неприязних стосунків
погрожував вбивством ОСОБА_2.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вперше
вчинив злочин невеликої тяжкості, у його скоєнні розкаявся, визнав вину та
сприяв слідству, позитивно характеризується, суд задовольнив подання трудового
колективу і передав ОСОБА_1 на поруки.

У касаційному поданні прокурора
порушується питання про скасування постанови суду з направленням справи на
додаткове розслідування. Свою вимогу він обґрунтовує тим, що органами
досудового слідства та судом неправильно було кваліфіковано дії ОСОБА_1,
оскільки він фактично сокирою вдарив потерпілого по голові, тобто в його діях
убачаються ознаки злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2 і 115 ч. 1 КК України.
Також у поданні зазначається, що матеріалами кримінальної справи не
підтверджено щире каяття та визнання вини
ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів не вбачає підстав для
внесення справи на касаційний розгляд з метою перегляду постановлених у ній
судових рішень.

Постанова місцевого суду відповідає
вимогам закону. Суд, оцінивши характеристику особи та встановивши тяжкість
вчиненого злочину, правильно прийняв рішення і задовольнив клопотання трудового
колективу про передачу ОСОБА_1 на поруки та в зв'язку з цим звільнив його від
кримінальної відповідальності.

Порушене у поданні питання про
необхідність скасування постанови суду з направленням справи на додаткове
розслідування через наявність у діях ОСОБА_1 більш тяжкого злочину колегія
суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу. Органами досудового слідства
ОСОБА_1 пред'являлося обвинувачення у вчиненні погрози вбивством, в межах
пред'явленого обвинувачення суд і прийняв рішення, при цьому у відповідності до
вимог чинного законодавства суд був
позбавлений права вирішувати питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за інший більш тяжкий злочин. Що стосується доводів про
відсутність підстав для прийняття такого рішення в зв'язку з невизнанням вини,
то колегія суддів вважає й ці доводи необґрунтованими. Як убачається із
матеріалів справи, ОСОБА_1 по суті визнавав
фактичні обставини вчиненого злочину, що правильно розцінено судом як
визнання вини і щире каяття.

Із змісту протоколу судового
засідання видно, що прокурор, який брав участь у розгляді справи, також
погоджувався із клопотанням про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу,
а в апеляційному порядку рішення суду ні прокурором, ні потерпілим оскаржено не
було.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку
суд вимог закону не порушив.

Не вбачаючи передбачених ст. 398
КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

відмовити в задоволенні касаційного
подання заступника Генерального прокурора України Кудрявцева В. на постанову
Гайсинського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2006 року щодо
ОСОБА_1.

С у д д і:

Міщенко С.М. Паневін В.О. Пошва Б.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України Паневін В.О.