Єдиний унікальний номер 725/6017/14-к
Номер провадження 1-кп/725/243/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000052 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Поточище, Городенківського району, Івано-Франківської області, мешканки АДРЕСА_1 , не одруженої, маючої на утриманні непрацездатну мати, не працюючої, раніше судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України за наступних обставин.

Так, 09.08.2014 року о 02 год. 30 хв. між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на залізничному вокзалі ст. Чернівці по вул. Гагаріна, 38, м. Чернівці в місці для куріння виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого потерпілому нанесено один удар коліном правої ноги в обличчя, унаслідок якого потерпілий упав, а також ряд ударів руками по тулубу та спині.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 , яка знаходилася поруч, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи відкрито з прямим умислом, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на відкрите викрадення чужого майна, у присутності очевидців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які розуміли, що майно належить ОСОБА_5 , відкрито заволоділа його барсеткою із шкірозамінника чорного кольору вартістю 200 грн., в якій були гроші у сумі 70 (сімдесят) гривень, мобільним телефоном чорного кольору, марки «Nokia-1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 190 грн., а також відкрито заволоділа срібним ланцюжком вартістю 280 грн., який був у нього на шиї та срібною каблучкою, вартістю 170 грн., що була у ОСОБА_5 на безіменному пальці лівої руки. В подальшому ОСОБА_4 покинула місце події та викраденим у ОСОБА_5 майном розпорядилася на власний розсуд, унаслідок чого завдала останньому матеріальну шкоду на загальну суму 910 гривень.

Допитана в судовому засіданні в ході розгляду даного кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнала в повному обсязі. При цьому, суду пояснила, що 9 серпня 2014 року вона прихала від сестри з Івано-Франківська на залізничний вокзал до ми. Чернівці і, оскільки вже був пізній час, вирішила до дому не їхати, а залишитись переночувати на вокзалі. Знаходячись в місці для куріння, розташованому на залізничному вокзалі ст. Чернівці бачила як між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс потерпілому ряд ударів руками по тулубу та спині, від яких потерпілий впав. Після того, як потерпілий від нанесених ударів впав, вона знаходилася поруч із ним, заволоділа його барсеткою, яка впала з лавки, з якої в подальшому вийняла грошові кошти та забрала належний потерпілому мобільний телефон, коли останній намагався викликати міліцію. В подальшому, барсетку потерпілого викинула у смітник, який був розташований поряд. Крім того, вказала на те, що коли намагалась підняти потерпілого з землі, зняла з нього футболку, а з його пальця срібну каблучку, з підлоги підняла розірваний в ході бійки срібний ланцюжок та після цього місце події покинула, пішовши вгору в бік вул. Боженка, де через деякий час була затримана працівниками правоохоронних органів. Також вказала на те, що побачивши працівників міліції, срібний ланцюжок та каблучку викинула у смітник, а телефон потерпілого заховала у машині працівників міліції, при цьому віддавши їм свій власний телефон. Щиро розкаялась та просила суд суворо її не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, її вина повністю підтверджується також поясненнями потерпілого та свідків наданими в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним в ході судового розгляду, суду пояснив, що 09 серпня 2014 року в місці для куріння, що на залізничному вокзалі ст. Чернівці між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в результаті якого останній наніс йому ряд ударів руками по тулубу та спині, від отримання яких він впав на землю. В цей час до нього підійшла обвинувачена, яка зняла з нього футболку та забрала з рук мобільний телефон, коли він намагався викликати працівників міліції, а також зняла з пальця срібну каблучку, яким чином зник з шиї срібний ланцюжок він не пам`ятає й відповідно не бачив хто саме його зірвав. Також він особисто не бачив як обвинувачена забирала належну йому барсетку, однак бачив як вона витрушувала з неї речі у сміттєвий ящик на вокзалі та в подальшому її викинула. При цьому вказав, що барсетку та телефон йому повернули, а срібні прикраси ні.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_8 , суду пояснив, що 09 серпня 2014 року бачила потерпілого і обвинувачену в місці для куріння, що на залізничному вокзалі ст. Чернівці по вул. Гагаріна, 38, м. Чернівці. Біля них було багато людей, відбувалась бійка, однак через стан алкогольного сп`яніння не пам`ятає хто саме побив потерпілого ОСОБА_5 та викрав його майно.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_6 , суду пояснив, що 09 серпня 2014 року бачив потерпілого і обвинувачену в місці для куріння, що на залізничному вокзалі ст. Чернівці, а також бачив як обвинувачена зняла з потерпілого футболку та викрала у нього мобільний телефон і барсетку. Хто саме взяв срібні речі потерпілого він не бачив.

Враховуючи, що обвинувачена в ході судового розгляду визнала себе винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення та їй роз`яснені і зрозумілі правові наслідки вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з якими обвинувачена погодилася, а також те, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставини вчинення даних кримінальних проваджень, судом за клопотанням учасників судового розгляду було змінено порядок та обсяг дослідження доказів та визнано недоцільним подальше дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й відповідно дослідження доказів було обмежено лише допитом обвинуваченої, потерпілого та свідків, які з`явились в судове засідання, а також досліджено письмові докази, які характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 по епізоду вчинення у відношенні потерпілого ОСОБА_5 відкритого викрадення чужого майна (грабіж) та вважає, що органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченій міри покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, відношення обвинуваченої до скоєного, зокрема те, що вона свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала в повному обсязі та щиро розкаявся.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона до кримінальної відповідальності притягується не вперше, має непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого злочину, офіційно не працює, негативно характеризується за місцем проживання, однак не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має на утриманні непрацездатну мати.

При цьому, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом відносить рецидив злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим призначити їй покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з іспитовим строком.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст. 65- 67 КК України, ст.ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і за його вчинення призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Речові докази по справі: барсетку чорного кольору із шкірозамінника з наявними у ній особистими речами потерпілого ОСОБА_5 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області від 20.05.2001 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також чоловічу футболку білого кольору, мобільний телефон чорного кольору, марки «Nokia-1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити за останнім.

Мобільний телефон чорного кольору, марки «Nokia-2690», ІМЕІ НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити за останньою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченій негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1