Справа №
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

8 травня
2007 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Савинського
Г.Б.

при
секретарі - Бодик
К.М.

з участю
прокурора - ТкаченкоВ.І.

адвоката
- ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лохвиці кримінальну справу по
обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця с Токарі Лохвицького району, Пол­тавської області, не працюючого, українця,
громадянина України, одруженого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1, в скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.
2, 185 ч. 1, 2 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2Народження, уродженця с Глибоке Бориспільського району Київської області, українця,
громадянина України, не працю­ючого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_2, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В кінці
травня 2006 року ОСОБА_1, працюючи
оператором ГРС «Лохвиця» НГВУ «Полтаванафтогаз», переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужим майном -газовим
конденсатом, під'єднав до трубопроводу
подачі конденсату з дренажної ємкості Є-3 поліетиленовий трубопровід, який провів до підземної ємкості закопаній
ним в своєму подвір'ї, що розташоване в
АДРЕСА_1, і таким чином створив умови
для крадіжки газового конденсату, який
накопичувався в дренажній ємкості Є-3. Для приховування від обліку фактичної
кількості газоконденсату в дренажній ємкості Є-3, ОСОБА_1 в трубу через яку ведеться
замір, вставив другу трубу меншого діаметра
із завареним кінцем, в якій постійно був
рівень 1 см.

Таким
чином в період до 20.11.2006 року,
ОСОБА_1 таємно викрав 4.5 метра кубічних рідини з запахом газу, що виявилося водою, вважаючи дану рідину газоконденсатом, та відвіз її на зберігання автомобілем МАЗ на
територію ТОВ «Дзета», де злив в ємність
з бензином.

В
зв'язку з цим і інтересам
НГВУ «Полтаванафтогаз» ОСОБА_1могло бути спричинено збитки на
загальну суму 7335 грн.

2.

Після
цього, на протязі періоду з 20.11.2006
року по 30.11.2006 року, ОСОБА_1, повторно,
за попередньою змовою із ОСОБА_2переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужим майном - газовим
конденсатом, вивели з ладу пристрій для
контролю рідини, відключили пробковий
кран № 17 для звільнення даної ємкості від рідини та вносили недостовірну
інформацію у вахтовий журнал про ефективність періодичних продувок сепараторів та
кількість рідини у дренажній ємкості Є-3. Створилася можливість перекачувати
газовий конденсат з дренажної ємкості Є-3 в ємкість, яка була закопана на подвір'ї службового
житла операторів, поза системою обліку
заведеною на ГРС «Лохвиця».

Таким
чином ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2таємно викрали з ГРС «Лохвиця» 4.5
метри кубічних газового конденсату вартістю 1-63 грн. за 1 л. всього на суму
7335 грн., який 30.11.2006 року було
вилучено працівниками правоохоронних органів під час огляду території садиби
службового житлового будинку в закопаній ОСОБА_1 металевій ємкості об'ємом 8
метрів кубічних.

В
судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 вину
в скоєнні злочину визнали частково.

Як видно
з пояснень підсудного ОСОБА_1, він
дійсно, працюючи оператором ГРС
«Лохвиця» вирішив викрасти газоконденсат. Вину визнав частково, оскільки не мав змоги скористатися викраденим
газоконденсатом на свій розсуд.

Як видно
з пояснень підсудного ОСОБА_2, він
дійсно допомагав ОСОБА_1 перекачувати газоконденсат з дренажної ємкості тільки
для того щоб взяти частину для заправки свого автомобіля.

Заслухавши
пояснення підсудних ОСОБА_1,
ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, суд прийшов до висновку,
що вина підсудних повністю доведена.

Суд вважає, що :

· навмисні
дії ОСОБА_1, скоєні з прямим
умислом, що виразились в замаху на
таємне викрадення чужого майна, замаху
на крадіжку, вірно кваліфіковані за ч.
2 ст.
15, ч. 1 ст.
185 КК України;

· навмисні
дії ОСОБА_1, скоєні з прямим
умислом, що виразилися у таємному
викраденні чужого майна, крадіжці, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.
185 КК України;

· навмисні
дії ОСОБА_2, скоєні з прямим
умислом, що виразилися у таємному
викраденні чужого майна, крадіжці, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.
185 КК України.

При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину визнали,
позитивно характеризуються по місцю проживання, раніше не судимі. Дані обставини суд визнає
пом"якшуючими покарання.

Обставини, що обтяжують покарання
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, судом не встановлені.

Враховуючи тяжкість вчиненого, особи
підсудних, обставини, що пом"якшують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1, ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, суд
вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у відповідності до
ч. 4 ст.
74 КК України, як особу, яка вперше вчинила

3.

злочин, перестала бути суспільно небезпечною з
урахуванням бездоганної поведінки і цю особу на час розгляду справи в суді не
можна вважати суспільно небезпечною.

Речові докази - 4.5 метрів кубічних рідини світлого кольору з характерним
запахом газового конденсату, які
зберігаються в НГВУ «Полтаванафтогаз» - передати в доход держави.

Судові
витрати по справі відсутні.

Цивільний
позов - залишити без розгляду. Керуючись
ст. ст. 323,
324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
за:

· ч.
2 ст.
15, ч. 1 ст.
185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі,

· ч.
2 ст.
185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_1 в виді 2 ( двох ) років
позбавлення волі.

У відповідності із ст. 75 КК України суд звільняє ОСОБА_1 від
відбуття покарання, якщо він на протязі
іспитового строку в 1 (один ) рік не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76
КК України суд покладає на ОСОБА_1 такі обов"язки:

·
не виїзджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, ро­боти або
навчання;

·
періодично з"являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку
про невиїзд.

ОСОБА_2за ч.
2 ст.
185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

У
відповідності до ч. 4 ст. 74 КК України, ч. 5
ст. 7 КПК України суд звільняє
ОСОБА_2. від відбування покарання, так
як особа перестала бути суспільно небезпечною.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку
про невиїзд.

Речові
докази - 4.5 метрів кубічних рідини світлого кольору з характерним запахом
газового конденсату, які зберігаються в
НГВУ «Полтаванафтогаз» - передати в доход держави.

Судові
витрати по справі відсутні. Цивільний позов - залишити без розгляду.

4.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок
постановлено в нарадчій кімнаті і виготовлено суддею на комп"юторі.