Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_10,
суддів ОСОБА_11 і ОСОБА_12,
при секретарі судового засідання ОСОБА_13,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця м. Путивль Сумської області,

за участю прокурора ОСОБА_14,
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернулись засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 з вимогами про перевірку постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 3 квітня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією психотропної речовини «амфетамін» та з конфіскацією майна крім житла; за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією психотропної речовини «амфетамін» та з конфіскацією майна крім житла.

Вироком Апеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2014 року вирок Зарічного районного суду м. Суми від 3 квітня 2014 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано та ОСОБА_5 призначено покарання: за ч. 3 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією психотропної речовини «амфетамін» та з конфіскацією майна крім житла; за ч. 3 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 років.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією психотропної речовини «амфетамін» та з конфіскацією майна крім житла.

Цей же вирок щодо ОСОБА_5 змінено, з його мотивувальної частини виключено вказівку про те, що ОСОБА_5 використовуючи телефонний мобільний зв'язок та комп'ютерну мережу Інтернет через програму «Скайп» домовився з невстановленою особою про приховання вищевказаної речовини в середині електронного пристрою у складі передачі, що б ускладнювало його виявлення при проходженні митного контролю під час перетину митного кордону України.

Цими ж вироками засуджено ОСОБА_8, судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

В касаційних скаргах, які є однаковими за змістом, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, скаржники просять скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Обґрунтовуючи скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зазначають про відсутність в діянні засудженого складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки той не мав умислу на контрабанду та зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також не вчиняв протиправних дій щодо переміщення таких речовин через державний кордон України. Крім того, скаржники вказують на порушення судами правил територіальної підсудності, визначені ст. 32 КПК України а також право ОСОБА_5 на користування в суді мовою, якою він володіє. Твердять скаржники про те, що апеляційний суд постановив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 407 КПК України.

ОСОБА_5 засуджено за те, що він 7 червня 2013 року у м. Херсоні через курʼєрську службу доставки «Автолюкс» незаконно, з метою збуту, придбав, перемістив та до моменту вилучення під час проведення обшуку 15 червня 2013 року зберігав за місцем проживання у АДРЕСА_1 психотропну речовину «амфетамін» загальною масою 19,2612 г, що є особливо великим розміром, яку за попередньою змовою з невстановленою особою придбав на території Королівства Нідерланди та 4 червня 2013 року з приховуванням від митного контролю, перемістив через митний кордон України у пункті пропуску «Ягодин».

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав свою та захисника ОСОБА_7 касаційні скарги, прокурора, який частково підтримав касаційні скарги та просив скасувати вирок апеляційного суду, й призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів вважає, що касаційні скарги захисника та засудженого підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною третьою ст. 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконано неналежним чином.

Як вбачається з висунутого органом досудового розслідування обвинувачення, ОСОБА_5 у квітні 2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_8, використовуючи телефонний мобільний звʼязок та компʼютерну мережу Інтернет через програму Скайп, домовився із ОСОБА_9, який знаходився у Королівстві Нідерланди про переміщення через митний кордон України психотропної речовини. На виконання злочинних домовленостей ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 19 квітня та 30 травня 2013 року через платіжну систему грошових переказів «Контакт» здійснив на імʼя ОСОБА_9 два грошових перекази до м. Роттердам Королівства Нідерланди для закупівлі психотропної речовини «амфетамін» в сумі 300 і 600 Євро відповідно.

В період з 2 по 7 червня 2013 року психотропну речовину «амфетамін» загальною масою 19,2612 г було незаконно переміщено через митний кордон України і передано ОСОБА_5, який розфасував її у 57 пакетів і з метою збуту незаконно зберігав за місцем свого проживання.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що діючи в межах попередньої змови з ОСОБА_5 про доставку психотропної речовини в Україну з ОСОБА_9 домовлявся ОСОБА_8 і саме він мав отримати психотропну речовину.

Суд першої інстанції не погодився з висунутим органами досудового розслідування обвинуваченням і дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив контрабанду психотропної речовини в особливо-великому розмірі й незаконно придбав та зберігав її з метою збуту без попередньої змови з ОСОБА_8 При цьому суд у вироку допустив ряд суперечностей та протиріч, чим поставив під сумнів свої ж висновки про доведеність вини ОСОБА_5

Так, на підтвердження того, що ОСОБА_5 сам домовлявся про доставку йому психотропної речовини і контролював її доставку, суд у вироку послався на інформацію про його телефонні розмови та спілкування по Скайпу з ОСОБА_9, на протокол предʼявлення особи для впізнання, з якого вбачається, що ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_9.

Засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не заперечували, що вони спілкувались саме з ОСОБА_9, який перебував у м. Роттердам Королівства Нідерланди з питання відправлення посилки. Однак, всупереч установленим обставинам, суд дійшов висновку, що засуджені спілкувались з різними особами з Королівства Нідерланди. З урахуванням того, що ОСОБА_8 визнаючи свою вину за першим епізодом обвинувачення, стверджував, що він спілкувався саме з ОСОБА_9 і ці його показання суд не відкинув, посилання суду як на докази винуватості ОСОБА_5 на інформацію про телефонні розмови, СМС-повідомлення та спілкування по Скайпу з ОСОБА_9 є сумнівним.

На підтвердження наявності у ОСОБА_5 мети збуту психотропної речовини, суд у вироку послався на її особливо великий розмір, факт розфасування та пояснення засудженого про те, що він мав намір передати її ОСОБА_8

В той же час, суд визнав неправдивими показання ОСОБА_5 про те, що посилку він отримав для передачі її ОСОБА_8 а також виключив із обвинувачення ОСОБА_5 факт розфасування психотропної речовини і посилання на те, що кошти в сумі 300 і 600 Євро перераховувались ОСОБА_9, як оплата за поставку психотропної речовини.

Апеляційний суд не звернув уваги на допущені місцевим судом протиріччя. Більш того, погодившись з висновком місцевого суду про відсутність у засуджених попередньої змови, апеляційний суд виключив з мотивувальної частини вироку вказівку про те, що саме ОСОБА_5 домовився з невстановленою особою про спосіб приховання психотропної речовини для передачі її в Україну.

Крім того, апеляційний суд на порушення вимог п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», за апеляційними скаргами засуджених та їх захисників не прийняв рішення у формі ухвали, а постановив свій вирок. За наведених обставин судові рішення щодо ОСОБА_5 не можна вважати законними та обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід урахувати вимоги кримінального та кримінального процесуального закону, й відповідно до встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки ОСОБА_5 було взято під варту вироком апеляційного суду, який підлягає скасуванню, то ОСОБА_5 слід з-під варти звільнити.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 3 квітня 2014 року та вирок Апеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_12 ОСОБА_11