overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
ПОСТАНОВА

05 січня 2007
року Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць
Н.З.

при секретарі Середі Н.П.

з участю
прокурора Клебан О.Я..

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові
подання слідчого СВ Чортківського РВ УМВСУ в Тернопільській області про обрання
підозрюваному ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Чортківського РВ УМВСУ в Тернопільській області за погодженням із
прокурором району, звернувся в суд з поданням про обрання щодо підозрюваного
ОСОБА_2. запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

В поданні слідчий вказав, що 02 січня 2007 року порушена кримінальна справа
по факту незаконного заволодіння транспортним засобом за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.

В ході слідства встановлено, що 28 грудня 2006 року біля 14 год. 30 хв. з автостоянки ЗАТ «Агропродукт» в с. Росохач Чортківського району невідома особа незаконно заволоділа транспортним
засобом марки САЗ-3507 р.н. НОМЕР_1, вартістю 23180 грн., який належить
кооперативу «Консервний завод», чим заподіяла кооперативу матеріальної шкоди на
вказану суму.

04 січня 2007 року о 13 год. ЗО хв. по
підозрі у вчиненні даного злочину в

порядку ст. 115 КПК України затриманий ОСОБА_2.

ОСОБА_2, 12 лютого 2001 року судимий Чортківським районним судом за ч.З
ст.185, ч.2, 3 ст.140 КК України до 3-х років позбавлення волі; 18 червня 2004
року судимий Чортківським районним судом за ч.2, 3 ст. 185 КК України до 3-х
років і 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 10
листопада 2006 року.

Підозрюваний ОСОБА_2 покладається на думку суду при вирішенні подання.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_2, слідчого, думку прокурора про
задоволення подання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до
висновку, що подання слід задовольнити, оскільки ОСОБА_2 підозрюється у
вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачене покарання у виді
позбавлення волі понад три роки, неодноразово судимий, перебуваючи на волі може скритись від слідства та суду, перешкоджати
встановленню істини по справі.

Керуючись ст ст. 148, 150, 155, 1652
КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обрати відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який підозрюється у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст.289 КК України,
запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Виконання постанови доручити Чортйвському РВ УМВС України в Тернопільській
області.

На постанову можуть бути подані апеляції до апеляційного суду
Тернопільської області протягом трьох діб з часу її винесення.

СУДДЯ:
Дело № 1-П-3 2007 г.
17 января 2007 года Боровской районный суд Харьковской
председательствующего - судьи Зеленьковой Н.Г.
при секретаре Иванченко Г.П.
с участием прокурора Гуменной Т.З.
открытом судебном заседании
постановление старшого
следователя СО Боровского РО УМВД Украины в Харьковской области Куценко В.И.
направлении уголовного дела № 72950002 в суд для решения вопроса
прекращении, в связи с истечением срока давности
Из постановления от 27.12.2006 г. усматривается, что в
ночь на 01.01..1995 г. неизвестные лица проникли в домовладение гр. ОСОБА_1 в
ІНФОРМАЦІЯ_1, тайно похитили два охотничьих ружья и другое имущество, причинив
ущерб на сумму около 500 грн.
В соответствии с ч. 3 ст11-1 УПК Укр.»Если в ходе
дознания и досудебного следствия на протяжении сроков, указаных в ч.1 ст.49УК
Укр., не установлено лицо, которое совершило преступление, прокурор или
следователь по согласованию с прокурором направляет уголовное дело в суд для
разрешения вопроса о его прекращении на основании, предусмотренном ч.2 ст11-1УПК Укр.»
С момента совершения преступления прошло более 10-ти лет
и лица, совершившие преступление не могут быть привлечены к уголовной
ответственности согласно ст.49 ч.1
Суд, выслушав мнение прокурора полагает, что
постановление подлежит удовлетворению на основании ст.49 ч.1п.4 УК Укр.,ст.11-1 ч.2,3 УПК Укр.
изложенного, руководствуясь ст.49 ч.1 п.4 УК Укр. ст. 11-1 ч. 2,3 УПК Укр. ,суд
по уголовному делу №72950002 о тайном похищении чужого
имущества в домовладении гр. ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_1, - прекратить.
На постановление может быть подана
апелляция в апелляционный суд Харьковской области через Боровской районный суд
в течении 7 суток с момента его провозглашения.
Справа №
ПОСТАНОВА

Іменем України

4 січня 2007 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у
складі: головуючого - судді Соколенка В.Г., при секретарі
Романенко Т.І., за участю прокурора Травкіна Р.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Первомайському подання про звільнення від
покарання ОСОБА_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_1 та жительку АДРЕСА_1, засуджену 22
грудня 2004 року судовою колегією судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Харківської області за ч.З ст.185 КК України до 3 років
позбавлення волі та звільнену від цього покарання з іспитовим строком 2 роки, -

Встановив:

Від Первомайської кримінально-виконавчої інспекції з виконання покарань, що
не пов'язані з позбавленням волі, надійшло подання про звільнення від покарання
засудженої до позбавлення волі з іспитовим строком ОСОБА_1 Прокурор вважає, що існують підстави для задоволення
подання.

Подання обгрунтоване. Так, згідно вироку судової колегії судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2004
року ОСОБА_1 засуджена за ч.З ст.185
КК України до 3 років позбавлення волі та звільнена від цього покарання з
іспитовим строком 2 роки.

Зазначений строк закінчився, при цьому, як свідчать докази, остання
виконала покладені на неї обов'язки, нового злочину не вчинила,
характеризується задовільно.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 408/1, 411 КПК
України, -

Постановив:

ОСОБА_1 звільнити від призначеного їй вироком судової колегії судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 22
грудня 2004 року позбавлення волі.

Подання апеляції на постанову законом не передбачено.

Суддя: підпис З оригіналом згідно - суддя
Справа
№11а-34-2007 року Головуючий 1 інстанції:Тростянчук Г.Г.
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач: Омельяненко В.І.
УХВАЛА Іменем України

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого: Омельяненка В.І. Суддів: Збитковської Т.І., Міщенко О.А. З участю прокурора: Шаповала C.O. Засудженого ОСОБА_1

Розглянула 16 січня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Дубенського міськрайонного суду від 24 жовтня 2006
року.

Цим вироком ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не
працюючий, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимий,

-
засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на вісім років позбавлення волі.

Суд вирішив питання з речовими доказами по справі.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за нанесення ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть
останньої.

За вироком суду оставини справи такі:

14 липня 2006 року близько 19 години між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які були у нетверезому стані, в ІНФОРМАЦІЯ_2 на
подвір'ї будинку АДРЕСА_1 на
грунті неприязних відносин виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час бійки
ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 удар кулаком лівої руки в потиличну частину голови. Коли ОСОБА_2 від удару впала, ОСОБА_1
лежачій ОСОБА_2 наніс удари руками
і ногами в різні частини тіла. Своїми діями ОСОБА_1 спричинів ОСОБА_2 тяжкі
тілесні ушкодження, від яких потерпіла померла в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_3

В поданій на вирок суду апеляції засуджений ОСОБА_1, не заперечуючи своєї вини та кваліфікації дій, покликається на суворість
призначеного покарання. Просить врахувати
його щире каяття, те, що він притягується до кримінальної відповідальності
вперше, змінити вирок, застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який підтримав апеляцію,
думку прокурора про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину
установлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд першої інстанції дав
правильну юридичну оцінку, що не заперечується і в
поданій апеляції.

Що ж до міри покарання, то при її
призначенні суд першої інстанції, як видно з вироку, врахував обставини, що
пом'якшують та обтяжуть покарання ОСОБА_1 , в тому числі і ті, на які він
покликається в поданій апеляції і призначив йому покарання близьке до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст.
121 КК України.

Підстав для подальшого пом'якшення покаранняОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Дубенського міськрайонного
суду від 24 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

Згідно. Головуючий:

В.І.Омельяненко
Справа № 4-4/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 12 січня 2007 року

Перший заступник голови
апеляційного суду Волинської області Фідря О.М., з участю прокурора Жельчика
І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку подання старшого
слідчого в ОСВ ВРОВСЗОГ СВ УМВС у Волинській області про про продовження строку
гримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженцяАДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого в порядку ст.89 КК
України, ~

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
обвинувачується в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.З, 309 ч.З, 311
ч.З, 315 ч.2, 317 ч.2 КК України.

Кримінальна справа щодо ОСОБА_1 була порушена 14.02.2006
року.

17.02.2006 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115
КПК України.

Постановою
Ківерцівського районного суду від 20.02.2006 року щодо ОСОБА_1 було обрано
запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

10.08.2006 року
ОСОБА_1 був засуджений Ківерцівським районним судом за ст.ст. 307 ч.З, 309 ч.З,
311 ч.З, 315 ч.2, 317 ч.2 КК України.

03.11.2006 року
ухвалою апеляційного суду Волинської області вирок Ківерцівського районного
суду від 10.08.2006 року щодо ОСОБА_1 скасовано, а справу направлено прокурору
Волинської області для проведення додаткового розслідування зі стадії
пред'явлення обвинувачення.

25.12.2006 року строк досудового слідства у справі продовжено до 5 місяців,
а 09.01.2007 року - до 6 місяців.

В поданні
старшого слідчого в ОСВ ВРОВСЗОГ СВ УМВС у Волинській області, погодженому з
заступником прокурора Волинської області, ставиться питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 до 14.02.2007
року з посиланням на те, що у справі необхідно виконати деякі слідчі
дії, в зв'язку з чим строк досудового слідства продовжений, а підстав для зміни
запобіжного заходу ОСОБА_1 на більш м'який немає.

Заслухавши міркування прокурора, який підтримав подання старшого слідчого в
повному обсязі і просив продовжити строк тримання під вартою
ОСОБА_1, пояснення слідчого, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до
висновку, що подання підлягає до задоволення.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких
злочинів.

Підстав для
зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 на більш м'який суд не вбачає.

Досудове слідство
у справі продовжено до шести місяців, а тому строк тримання під вартою
обвинуваченого ОСОБА_1 підлягає продовженню в межах зазначеного строку.

Керуючись ст. 165-3 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ: Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, до 14 лютого 2007 року.

Перший заступник
голови

апеляційного
суду Волинської області О.М.
Фідря
СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2007 року Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Фоміна Ю.В.,

Єрещенка A.M.

прокурора Руденка В.І.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3 та
помічника прокурора Малинського району на вирок Малинського районного суду від 31 жовтня 2006
p., яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого, -засуджено за ст.
286
ч.2 КК
України на три роки позбавлення
волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Міра запобіжного заходу залишена підписка про невиїзд.

ОСОБА_2 засуджено за те, що 27 липня 2006 року біля 21
години, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, без
відповідних документів, керуючи автомобілем "Москвич-2140" на
автодорозі с.Слобідка -
с.Щербатівка Малинського району, порушив Правила
дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль перевернувся і пасажир автомобіля
ОСОБА_4
отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

В апеляціях засуджений ОСОБА_2, потерпіла ОСОБА_3, помічник прокурора
Малинського району просять змінити вирок суду і пом'якшити ОСОБА_2 міру
покарання, посилаючись на те, що суд при обранні міри покарання недостатньо
врахував обставини ДТП, особу засудженого та всі пом'якшуючі покарання
обставини.

Справа № 11-910/15- 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Міхненко С.Д.

Категорія ст. 286
ч.2 КК України Доповідач Єрещенко А.М.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який
підтримав апеляцію, вивчивши
доводи апеляцій та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляції підлягають задоволенню
частково з слідуючих підстав.

Судова колегія вважає, що при обранні міри покарання
ОСОБА_2 суд хоча і зазначив, але не в повній
мірі врахував відношення засудженого до скоєного злочину, що він визнав себе винним і щиро кається, позитивно
характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його дружина знаходиться у декретній відпустці, що злочин
скоєно з необережності. Суд також
не врахував, що засудженим матеріальні збитки відшкодовано, потерпіла до засудженого претензій не має, а також суд не
врахував характеристику та думку виконкому
Слобідської сільської ради.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає
можливим при обранні міри покарання застосувати ст. 69 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія, -

ухвалила:

Апеляції засудженого ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, помічника прокурора Малинського району задоволити
частково.

Вирок Малинського районного суду
від 31 жовтня
2006 року
змінити.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ст. 286
ч.2 КК України з застосуванням ст. 69
КК України на 2
роки обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на 1 рік.

В решті вирок залишити без змін.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.

суддів

Канигіної Г.В., Заголдного В.В.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 25 січня 2007 року касаційне подання заступника
прокурора Миколаївської області на вирок Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 4 жовтня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, раніше не судимого,

та

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, судимого 27.11.2001 року за
ст.ст. 15 і ч. 3 185, ч. 3 ст. 185 КК України - на 3 роки позбавлення волі;
звільненого 15.04.2004 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць і 12 днів,

кожного
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, а ОСОБА_2 на
підставі ст. 71 КК України - остаточно до покарання 1 рік 6 місяців позбавлення
волі.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Южноураїнського міськвиконкому солідарно
стягнуто 390 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 засуджено за те, що
вони 17 березня 2005 року поблизу будинку АДРЕСА_1 таємно заволоділи майном
Южноукраїнського міськвиконкому на загальну суму 390 грн.

У касаційному поданні прокурор,
посилаючись на неправильне застосування кримінального закону, просить вирок
скасувати, а справу закрити.

Але, як убачається з матеріалів справи, вищезазначений прокурор відповідно
до ст. 390 КПК України своє касаційне подання відкликав (лист від 12 січня 2007
року). Інших касаційних скарг чи касаційних подань у справі немає.

Крім того, зі справи видно, що постановами
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2005 року
на підставі Закону України від 2 червня 2005 року “Про внесення змін до Кодексу
України про адміністративні правопорушення” ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання, призначеного вироком Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 4 жовтня 2005 року.

За таких обставин підстави для розгляду справи касаційною інстанцією
відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне провадження по кримінальній справі щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
закрити.

С У Д Д І :

КРАВЧЕНКО К.Т. КАНИГІНА
Г.В. ЗАГОЛДНИЙ В.В.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Жука В.Г.,

суддів

Пивовара В.Ф. і Редьки А.І.

розглянула в судовому засіданні 1
лютого 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2005
року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 7 липня 2005 року вирок
залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 12.09.2004 року за попередньою
змовою з іншою особою з метою заволодіння чужим майном проникли в будинок
АДРЕСА_1, де ОСОБА_2 напав на ОСОБА_3 та застосував насильство, небезпечне для
життя та здоров'я потерпілого, в результаті чого потерпілому були заподіяні
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У
касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 порушує
питання про зміну судових рішень та
просить пом'якшити покарання. На його
думку, суд не в повній мірі врахував пом'якшуючі обставини.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненому злочині ґрунтуються на
зібраних та ретельно перевірених у судовому засіданні доказах і такі висновки
не оспорюються у касаційній скарзі. Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_2 за ч.
3 ст. 187КК України є правильною.

Що стосується призначеного покарання, то воно є справедливим, відповідає
вимогам кримінального закону. Суд врахував
як ступінь тяжкості вчинененого ОСОБА_2 злочину, так і дані про його
особу, а також і ті обставини, на які є посилання у скарзі і призначив
покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даої статті. Підстав
для пом'якшення покарання, про що йдеться у касаційній скарзі, немає, а тому і
підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

В.Г.
Жук В.Ф.
Пивовар А.І.
Редька
Справа № 11-11 Категорія:
Головуючий у 1 інстанції:
Бакланов Р.В. Доповідач:
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня 9 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого Лугового М.Г.

Суддів Моісеєнко Т.М., Матуса В.В..

З участю прокурора Шульга Л.О.

Законного представника засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 18
жовтня 2006
року яким:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше судимий:

1. 24.12.2004р.
за ст.ст. 185 ч.
1,185 ч.
З,70 КК
України до позбавлення волі на строк З роки.

На підставі
ст. 75 КК
України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2
роки. Покарання не відбув. засуджений за ст 185 ч. З КК України до позбавлення волі на строк 3
роки. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків ОСОБА_2
визначене покарання, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за
вироком Лебединського районного суду від 24.12.2004 р. у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначене покарання у
виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним та
засуджений за скоєння злочину за слідуючих обставин:

28 червня 2006 року о 15 год. ОСОБА_2 через вікно проник до будинку
потерпілої ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_1
де таємно викрав гроші в сумі 600 грн.

В поданій апеляції ОСОБА_2 просить пом'якшити призначене
йому покарання, врахувавши його
вік, добровільне відшкодування шкоди потерпілій та щире каяття.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення
вироку без зміни, а апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні
злочину за обставин, зазначених у вироку,
відповідає фактичним обставинам, є
обгрунтованим і в апеляції не оспорюється.

Що стосується
покарання, яке суд призначив засудженому ОСОБА_2, то воно відповідає вимогам ст. 65
КК України.

Як вбачається
з вироку суду, при призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєного
злочину, даних про особу
засудженого, а також враховані обставини, які пом'якшують його покарання, у тому числі і ті, на які посилається засуджений.

Крім того, призначаючи ОСОБА_2 покарання суд призначив
йому мінімальну міру покарання, передбачену санкцією закону, по якому він
засуджений, тому призначене ОСОБА_2 покарання не може вважатися надто суворим і колегія суддів підстав
для його пом'якшення не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362,365,366,377
КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від
18 жовтня 2006 року
відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а
апеляцію засудженого ОСОБА_2 - без задоволення.