Справа № 1-93/08
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

місто Ковель 24
березня 2008 року

Ковельський
міськрайоний суд Волинської області під головуванням

судді Денисюка Р.С.,

за участю секретаря Бєлих Н.Б.,

прокурора Волинець С.М.,

підсудного
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
с. Білашів Ковельського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого:
доглядач великої рогатої худоби у Фермерському господарстві «Аюлен», раніше
несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 164
ч.
1 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Гадяцького
районного суду Полтавської області від 18.05.2006 року вирішено стягувати з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини від всіх
заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, починаючи з 02.03.2006 року і до досягнення дітьми повноліття.

Боржником добровільно рішення суду не виконується,
грошові кошти на утримання дітей не виплачуються. ОСОБА_1. офіційно ніде не
працював, а якщо і працював, то про місце роботи державного виконавця не
повідомляв з метою ухилення від сплати аліментів. ОСОБА_1. матеріальної
допомоги на утримання дітей не надавав, хоча неодноразово попереджався
державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів. Ніяких заходів з метою погашення заборгованості по аліментах не
вживав, у зв'язку з чим за період з 02.03.2006 року по 31.01.2008 року
утворилась заборгованість по сплаті аліментів за 22 місяців 30 днів в розмірі
7872,20 гривень.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного
ОСОБА_1. свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю і по суті
пред'явленого обвинувачення показав, що з моменту присудження аліментів і до
даного часу ніде не працював і тому не міг сплачувати аліменти, ніяких заходів
для пошуку роботи вживав. В центр зайнятості про пошук роботи не звертався.
Попередження із виконавчої служби отримував, знав, що необхідно сплачувати
аліменти, однак, не маючи постійної роботи цього робити не міг. Роботи взагалі
ніде не шукав. На даний час влаштувався на роботу і по мірі можливості буде
погашати заборгованість.

Крім
повного визнання вини самими підсудним, його вина у вчиненні вказаного злочину
підтверджується доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками
судового розгляду.

Суд
повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та досліджені в
ході судового розгляду справи докази, приходить до висновку, про доведеність
вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України, та кваліфікує його дії як злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При
обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_1 злочину та особу винного у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_1 суд визнає повне визнання своєї вини у вчиненому
злочині, те, що злочин не є тяжким.

По
місцю проживання ОСОБА_1. характеризується добре.

Обставин,
що обтяжують покарання ОСОБА_1, суд не вбачає.

Враховуючи
обставини справи, особу підсудного, наявність пом'якшуючих обставин, те, що
злочин є невеликої тяжкості, ОСОБА_1.. вчинив злочин вперше, суд вважає, що
перевиховання підсудного можливе і без ізоляції від суспільства і до нього слід
застосувати ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та
призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного
основного покарання, встановивши йому іспитовий термін строком 1 (один) рік.

Відповідно
до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

-
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_1 підписку
про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Р.С.
ДЕНИСЮК