печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

02 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012062 від 24.12.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
29.05.2015р. до Печерського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України.

29.05.2015р. ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду, одночасно з продовженням строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених строком на 2 місяці.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та їх захисник ОСОБА_9 проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечували, завили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки передбачених ст.177 КПК України ризиків застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не існує.

Крім того, сторона захисту вважає неможливим призначити справу до судового розгляду та заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України в частині відсутності в обвинувальному акті конкретизації фактичних обставин інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, а саме, часу, в який булі вчинені незаконні заволодіння транспортними засобами обвинуваченими, та розподілу ролей обвинувачених при вчиненні кримінальних правопорушень. Крім того, захисник вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 незаконно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із зберіганням гладкоствольного самозарядного пістолета моделі «ПМР», призначеного для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, оскільки такі дії не складають складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України. Проти заявленого клопотання заперечували прокурор та потерпіла.

Потерпіла ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про прийняття цивільного позову про відшкодування обвинуваченими спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, просить розглядати його у даному кримінальному провадженні, та визнати її цивільним позивачем а обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 цивільними відповідачами.

Заявлене клопотання в судовому засіданні підтримане прокурором, та проти заявленого клопотання заперечує сторона захисту.

У судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_10 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутністю.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні, затверджений прокурором. В ньому викладені фактичні обставини інкримінованих діянь, які щодо обвинувачених прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація цих діянь.

Крім цього, в обвинувальному акті сформульовано обвинувачення щодо обвинувачених, а наявність суперечностей, на які вказує сторона захисту, в тому числі обвинувачення за ст. 289 ч. 2, ст. 263 ч. 1 КК України та не встановлення стороною обвинувачення усіх обставин, які становлять об`єктивну сторону інкримінованих обвинуваченим діянь, фактично зводяться до оцінки доказів у справі, що є неможливим на стадії підготовчого судового засідання.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. Угода в даному кримінальному провадженні станом на день проведення підготовчого судового засідання не укладалась. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом у судове засідання.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Враховуючи те, що прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою, та в ході досудового розслідування обвинуваченим був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим та незадоволення клопотання сторони захисту щодо його зміни на домашній арешт з наступних підстав.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , особи обвинувачених, їх соціальні зв`язки, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту в якості свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту. Крім цього, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, та те, що строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 закінчуються 03.06.2015р., суд приходить до висновку про необхідність їх продовження строком до 01.08.2015р.

Розглядаючи клопотання потерпілої ОСОБА_8 суд находить його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позовна заява за формою і змістом складена у відповідності з вимогами КПК України, ст.119 ЦПК України, підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Відповідно до ст.128 ч.1 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.ст.61,62 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому КПК України.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні судовий розгляд ще не розпочатий, суд вважає за необхідне прийняти позовну заяву ОСОБА_8 до провадження та визнати її цивільним позивачем, а обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 цивільними відповідачами.

Керуючись ст.ст. 61,62,128,314-316,369,392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012062 від 24.12.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду м. Києва на 09 червня 2015р. о 11 год 00 хв.

У судове засідання викликати прокурора, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до 01 серпня 2015 року до 00 год 00 хвилин.

Прийняти до провадження позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 матеріальної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України, визнати цивільним позивачем ОСОБА_8 , цивільними відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1