У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 9 вересня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
касаційними скаргами потерпілого ОСОБА_1 та засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
вирок Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 липня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16 жовтня
2007 року.

Цим
вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
с. Відродження Кіровського району

АР
Крим, мешканця м. Євпаторії,

раніше
не судимого -

за
ст. 365 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання
з іспитовим строком на 2 роки з
покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Відповідно
до ст. 77 КК України ОСОБА_2 позбавлено спеціального звання - старшина міліції.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця
та мешканця м. Євпаторії,

раніше
не судимого -

за
ст. 365 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання
з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених
п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Відповідно
до ст. 77 КК України ОСОБА_3 позбавлено спеціального звання - старший сержант
міліції.

Ухвалою
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16 жовтня 2007 року вирок щодо
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині цивільного позову скасовано, а справу направлено
на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 засуджено за те, що вони будучи інспекторами патрульної служби
Євпаторійського МВ МУ МВС України в Автономній Республіці Крим, 21 липня 2006
року приблизно о 2 годині 20 хвилин, несучи службу на центральному пляжі, що по
вул. Фрунзе м. Євпаторії, за вказаних у вироку обставин, умисно вчинили дії,
які явно виходять за межі наданих їм службових повноважень, що супроводжувалися
насильством. У результаті вказаних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було заподіяно
істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого ОСОБА_1, що
виразилось у спричиненні останньому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У
касаційному поданні прокурор просить судові рішення щодо засуджених скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх вимог
вказує на те, що призначення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.
75 КК України є м'яким і не відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого
ними злочину.

У
касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 наводить аналогічні поданню прокурора
підстави для скасування постановлених щодо
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових рішень.

У
касаційній скарзі засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять вирок щодо них
скасувати, а справу закрити. На обґрунтування своїх вимог вказують на те, що
досудове та судове слідство проведено неповно та однобічно, а висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи. Вважають, що діяли в межах наданих їм
повноважень.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про скасування постановлених щодо засуджених
судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у касаційному поданні та скаргах
доводи, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора і касаційна
скарга потерпілого підлягають задоволенню, а касаційну скаргу засуджених слід
задовольнити частково.

Відповідно
до вимог ст. 334 ч. 2 КПК України, призначаючи покарання та звільняючи особу
від відбування покарання з випробуванням, суд зобов'язаний мотивувати своє рішення.

Однак, як вбачається з
мотивувальної частини вироку, даних вимог закону суд не виконав.

Так,
звільняючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з
випробуванням суд не навів мотивів прийнятого рішення, не вказав на підставі
чого він дійшов висновку про можливість звільнення засуджених від відбування
покарання, а формально послався, що враховує характер і суспільну небезпечність
вчиненого злочину, позитивні характеристики та відсутність судимостей.

Однак,
з матеріалів справи вбачається, що засуджені вчиняли злочинні дії будучи
працівниками міліції, отже не могли мати судимостей і, на думку колегії суддів,
визнання судом цієї обставини, як пом'якшуючої є непереконливим.

Крім
того, суд також належним чином не врахував, що засуджені не прийняли заходів до
відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди.

За
таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд, в процесі якого суду необхідно також перевірити
посилання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо необґрунтованості їх засудження.

Якщо при новому розгляді справи суд дійде висновку про
доведеність винності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у вчиненні
інкримінованого їм злочину, то призначене їм покарання слід вважати
м'яким.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів -

у х в а
л и л а:

касаційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та
касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити, а касаційну скаргу
засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 липня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16 жовтня 2007 року
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд
іншим складом суду.

Судді: