АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
11 "а" - 674 / 2007 Категорія:
суді 1-ї інстанції: Хитрук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого
Паська Д.П.

судців: Суржок
А.В., Старинця Ю.В.

за участю
прокурора Альчука М. П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці 29 серпня 2007 року кримінальну справу за апеляцією потерпілої
ОСОБА_1 на вирок Барського районного суду від 13 червня 2007 року, яким,
-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, не працюючий, раніше не судимий, -

визнаний
винним та засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення
волі.

Вироком вирішені
питання по речових доказах.

За
вироком суду ОСОБА_2 21 лютого 2007 року у вечірній час в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, під час сварки з останнім, яка виникла на ґрунті особистих неприязних
відносин в процесі розпиття ними спиртних напоїв, умисно почав наносити удари кулаками та
ногами в різні частини тіла ОСОБА_3,
спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент
заподіяння, від яких настала смерть
потерпілого.

В
апеляції потерпілої ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вироку суду у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та
невідповідністю призначеного покарання
тяжкості злочину та
особі

засудженого внаслідок м'якості, та
постановити вирок апеляційного суду,
яким ОСОБА_2 призначити за
ст. 121 ч. 2 КК України більш
суворе покарання.

Прийняти
до провадження апеляційного суду цивільний позов і стягнути з засудженого
ОСОБА_2 50.000 грн. моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора Альчука
М. П., який просив вирок суду залишити
без змін, а апеляцію потерпілої без
задоволення, перевіривши матеріали
справи в межах апеляції та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція потерпілої ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_2 в спричиненні тяжких тілесних ушкоджень від яких
настала смерть ОСОБА_3, при
обставинах, викладених у вироку
суду, є обґрунтованим, не оскаржується учасниками процесу і
підтверджується доказами повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну юридичну оцінку і кваліфікацію.

Доводи
апеляції потерпілої ОСОБА_1 про м'якість призначеного судом засудженому ОСОБА_2
покарання є безпідставними і непереконливими.

Суд
засудженому ОСОБА_2 призначив покарання у відповідності до вимог ст. 65
КК України і воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Суд
врахував, що засуджений раніше не
судимий, позитивно
характеризуються, має на утриманні
пристарілого батька інваліда 2-ї групи,
повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, покаявся і активно сприяв розкриттю злочину.

З
урахуванням зазначених обставин справи,
суд вірно і обґрунтовано мотивував свій висновок, що для виправлення ОСОБА_2 достатнім буде
призначення йому покарання у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 2 ст.
121 КК України, тому колегія
суддів вважає, що підстав до скасування
вироку суду і призначення засудженому ОСОБА_2 більш суворого покарання на
вбачається.

Що
стосується вирішення цивільного позову,
то потерпіла ОСОБА_1 на досудовому і судовому слідстві цивільний позов
по справі не заявляла і суду першої інстанції пояснювала, що питання відшкодування шкоди завданої
злочином буде вирішувати після проголошення вироку.

Закон не
позбавляє права потерпілої заявити цивільний позов по відшкодуванню завданої їй
злочином шкоди в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Барського районного суду від 13 червня 2007 року відносно
ОСОБА_2 - без змін.