Справа № 510/1040/14-к
УХВАЛА

іменем України

10.07.2014 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені Одеської області справу за клопотанням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, раніше засудженого: 25.12.2009 року Ренійським районним судом Одеської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном на 1 рік; повторно судимого Ренійським районним судом Одеської області 13.05.2010 р. за ст. 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 11 050 грн., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

- про звільнення від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ, -

встановив:

Вироком Ренійського районного суду Одеської області від 13.05.2010 року ОСОБА_5 був засуджений за ст. 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 11 050 грн. За цим же вироком застосовані були ст.ст. 70 ч.4 і 72 ч.3 КК України і у вироку було вказано, що міра покарання у вигляді штрафу складанню з іншими мірами покарання не підлягає і виконується самостійно. Попередній вирок Ренійського суду Одеської області від 25.12.2009 року повинен виконуватись самостійно.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 03.02.2011 року засуджений ОСОБА_5 був звільнений від призначеного покарання за вироком Ренійського районного суду від 25.12.2009 року у зв`язку зі спливом іспитового терміну.

Засудженим ОСОБА_5 до суду направлено клопотання про звільнення його від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ, у зв`язку з тим, що на день набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ у нього є дитина, якій не виповнилося 18 років та покарання у виді штрафу не виконано.

Прокурор у судовому засіданні просила не застосовувати до засудженого ОСОБА_5 амністію, посилаючись на ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та відмовити у задоволенні клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання та наполягали на його задоволенні.

Вивчивши матеріали приєднані до клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника та засудженого, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Дія п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ поширюється на осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, і вчинили умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, а також поширюється на злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Таке ж положення закріплено і в ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ.-« рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання».

В ході судового розгляду було встановлено, що міра покарання у вигляді штрафу у вищеозначеному розмірі до теперішнього часу не виконана, що підтверджується довідкою № 03-4265 від 09.07.2014 року, наданою суду відділом ДВС Ренійського районного управління юстиції в Одеській області

З наданої прокурором довідки Ренійського районного суду Одеської області вбачається, що в провадженні Ренійського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 510/810/13-к за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 1 15 ч. 1 КК України.

Згідно відомостей armor, наданих на адресу суду, ОСОБА_5 , після винесення останнього вироку суду у 2011-2013 роках неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ( крадіжка, вимагання).

Згідно характеристики ОСОБА_5 ніде не працює, підтримає зв`язок з раніше засудженими особами, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, перебуває на обліку у Ренійському РВ ГУМВС України в Одеській області за категорією «наркоман», 15.06.2014 р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

З доданої до клопотання копії сторінки паспорту ОСОБА_5 він має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із пояснень засудженого ОСОБА_5 він разом з сином і дружиною не проживає, добровільно на його утримання платить кошти. Доказів цьому суду не надано.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 хоча формально і підпадає під дію Закону України Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ, ( ст.1 п. «в»), однак за час, який сплинув після постановлення останнього вироку, не здійснив ніяких мір для сплати штрафу, як призначеної міри покарання за скоєний злочин, крім того, за цей же час не став на шлях виправлення, неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, одна справа вже перебуває у провадженні суду, поведінка його згідно наданої характеристики за цей час дуже негативна, притягувався ОСОБА_5 в означений період і до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ( дрібне хуліганство). Обставина наявності у нього неповнолітнього сина, на думку суду, ніяк не впливає на поведінку засудженого, не спонукає його до законослухняної поведінки, тому у задоволенні заявленого клопотання про застосування до нього Закону України « Про амністію у 2014 році» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 1 п. «в», 9, 10, 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. № 1185-VІІ, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року № 392/96-ВР, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України « Про амністію у 2014 році» (ст.1 п «в») - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення через Ренійський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1 .