Справа № 565/49/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
- за ч.2 ст.187 КК України,
04 листопада 2014 року близько 21 год. між будинками АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, вчинив напад на ОСОБА_6 , нанісши потерпілій поріз кисті лівої руки і заволодівши сумкою вартістю 258,90 грн., гаманцем вартістю 109 грн. та грошовими коштами в сумі 50 грн., внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та завдані збитки на загальну суму 417,90 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав та показав, що починаючи з двадцятих чисел жовтня 2014 року до 12 дистопада 2014 року, в тому числі і 04 листопада 2014 року, він перебував у євангельській підвальній церкві «Відвага», яка знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Кавказька, 15. При цьому обвинувачений пояснив, що реєстрація осіб, які в цій церкві проживають, не ведеться, відвідування церкви є вільним, але, якщо хтось із її мешканців відсутній, про це знає адміністратор і пастир. Протягом вказаного періоду часу, як зазначив ОСОБА_4 , він лише декілька разів залишав дане помешкання церкви, оскільки один раз їздив за своїми речами в м.Дубно і двічі на ринку м.Рівне виконував роботу разом із іншим відвідувачем церкви. З показань, наданих обвинуваченим ОСОБА_4 , слідує, що потерпілу ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 він не знає і вважає, що вказані особи його оговорили на вимоги працівників міліції та прокуратури, оскільки він не має постійного місця проживання та має злочинне минуле. Просить його виправдати.
Суд, дослідивши і проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в сукупності приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчиняла розбій, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Згідно із показаннями потерпілої ОСОБА_6 , наданими в судовому засіданні, вбачається, що 04 листопада 2014 року близько 21 години вона поверталася з тренування додому і біля будинку АДРЕСА_2 , озирнувшись, побачила що за нею слідує невідомий чоловік із згорнутим чорним пакетом під рукою. Відчувши небезпеку, вона пришвидшила ходу, перейшла дорогу і, озирнувшись, звернула увагу, що той невідомий чоловік йде за нею теж пришвидшивши ходу. Тоді вона змінила свій маршрут і пішла праворуч, а саме: в сторону поряд розташованого кафе «Галактика». Після цього вона побачила, як той невідомий чоловік пішов попід балконами будинку №11 вулиці Енергетиків м.Кузнецовська Рівненської області, тому, заспокоївшись, вона пішла далі до будинку АДРЕСА_3 . Проте, вийшовши із-за кафе «Галактика», вона знову побачила цього чоловіка, який стояв і озирався по сторонах та сусідніх будинках, тому вона зателефонувала по мобільному телефону до свого сина та почала із ним розмовляти. В цей час, як зазначила ОСОБА_6 , вказаний невідомий їй чоловік різко пішов на неї, штовхнув її та почав виривати в неї жіночу сумку, в зв`язку з чим вона стала кликати на допомогу. Потім, згідно із показаннями потерпілої, невідомий чоловік здійснив їй поріз кисті лівої руки, спричинивши гостру біль, та відрізавши ручки жіночої сумки, заволодів нею та іншим майном, яке знаходилося в сумці. В цей момент вона добре побачила обличчя незнайомця і сказала йому: «я тебе запам`ятала», після цього той побіг через дорогу в напрямку будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 вказала, що в подальшому на її крики з будину АДРЕСА_3 вибігли дві дівчини, які дізнавшись про те, що сталося, побігли разом із якимись хлопцями від кафе «Галактика» слідом за невідомим чоловіком, щоб його наздогнати. Після цього хтось викликав швидку допомогу і коли вона вже знаходилася в автомобілі швидкої допомоги, до неї підійшла одна із дівчат, які побігли за нападником, і поклала поряд її сумку. Згідно показань потерпілої внаслідок даного злочину їй завдана майнова шкода на загальну суму 417,90 грн., а також шкода її здоров`ю, оскільки внаслідок порізу кисті лівої руки, окрім м`язів, пошкоджено сухожилля та невідома подальша працездатність одного пальця лівої руки. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила результати проведеної слідчої дії проведення пред`явлення особи для впізнання, зазначивши, що має добру зорову пам`ять та стверджує, що вказаний розбійний напад на неї вчинив саме обвинувачений ОСОБА_4 , якого вона впізнала за рисами його обличчя: формою обличчя, носу і губ та не має в цьому жодного сумніву, оскільки на місці події даного злочину на вулиці світив ліхтар і після порізу лівої руки вона дивилася прямо в очі нападнику та казала йому про те, що вона його впізнає. Просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання пов`язане із позбавленням волі, оскільки, на її думку, обвинувачений буде нести пряму небезпеку її життю та здоров`ю.
Із показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які є очевидцями події кримінального правопорушення, наданих в судовому засіданні, слідує, що увечері близько 21 години 04 листопада 2014 року, почувши на вулиці крики про допомогу потерпілої ОСОБА_6 поблизу кафе «Галактика» і будинку №11 по вулиці Енергетиків м.Кузнецовськ Рівненської області, вказані особи побачили чоловіка, який перебіг дорогу в напрямку будинку АДРЕСА_2 із чорним пакетом і жіночою сумкою, та з метою повернення викраденого потерпілій побігли слідом за тим чоловіком. В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили результати проведених із їх участю слідчих дій пред`явлення особи для впізнання та ствердно зазначили, що особою, яка вчинила напад на потерпілу ОСОБА_6 є обвинувачений ОСОБА_4 , якого вони впізнали за рисами обличчя, голови, кольору волосся, шкіри та мові, оскільки коли він, втікаючи із місця події злочину, викинув сумку потерпілої та впав на землю, то вони добре бачили його обличчя, посвітивши на нього ліхтариком, та чули його мову.
Підстав та мотивів для оговорювання в даному випадку обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на що у своїх показаннях посилається обвинувачений, потерпілою ОСОБА_6 і свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Відповідно до показань, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_11 слідує, що він працює черговим з режиму у відділенні соціальної адаптації та реінтеграції бездомних громадян та осіб, звільнених з місць позбавлення волі територіального центру соціального обслуговування м.Кузнецовськ виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області. В листопаді 2014 року працівники Кузнецовського міського відділу попросили територіальний центр надати інформацію в разі з`явлення там ОСОБА_4 . ОСОБА_11 вказав, що у двадцятих числах листопада 2014 року ОСОБА_4 прийшов в територіальний центр і він відразу ж зателефонував до міліції і повідомив про це, а також надав ОСОБА_4 слухавку телефону для того, щоб той поспілкувався із працівником міліції. Після розмови із працівником міліції, ОСОБА_4 ніяких спроб втекти не робив. Через деякий час до територіального центру приїхали працівники міліції і забрали ОСОБА_4 до міського відділу.
Із показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що вона не пам`ятає події 04 листопада 2014 року і не може особисто засвідчити присутність ОСОБА_4 04 листопада 2014 року у євангельській підвальній церкві «Відвага», яка знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Кавказька, 15. Окрім цього, із показань ОСОБА_12 слідує, що перебуваючи в євангельській підвальній церкві «Відвага» протягом кінця жовтня 2014 року початку листопада 2014 року, ОСОБА_4 порушував режим, оскільки без дозволу пастиря ОСОБА_13 та адміністратора ОСОБА_12 декілька разів залишав вказане приміщення.
Зазначені показання свідка ОСОБА_12 не спростовують обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні ним розбою відносно потерпілої ОСОБА_6 04 листопада 2014 року близько 21 години між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 .
Згідно показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є мешканцями євангельської підвальної церкви «Відвага», слідує, що 04 листопада 2014 року ОСОБА_4 знаходився у приміщенні церкви і був присутній на ранкових та вечірніх богослужіннях, порушень режиму перебування у церкві не допускав, а свідок ОСОБА_17 , відповідаючи на запитання головуючої, ще й ствердила, що після 20 листопада 2014 року ОСОБА_4 увесь час знаходився у приміщенні церкви і нікуди не відлучався.
Зазначені показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_18 , яка згідно з її показаннями є особою, яка раніше судима за ч.3 ст.186 КК України та відбувала покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, а також свідка ОСОБА_17 , яка у своїх показаннях ствердила, що ОСОБА_4 після 20 листопада 2014 року увесь час знаходився у приміщенні церкви і нікуди не відлучався, в той час як ОСОБА_4 20 листопада 2014 року о 17 годині 40 хвилин був затриманий як підозрюваний у вчиненні злочину і стосовно нього Кузнецовським міським судом Рівненської області був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд, на підставі ст.96 КПК України, визнає недостовірними.
Із показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що вона працює завідуючою відділення соціальної адаптації та реінтеграції бездомних громадян та осіб, звільнених з місць позбавлення волі територіального центру соціального обслуговування м.Кузнецовськ виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, де з 24 липня 2014 року по 27 вересня 2014 року тимчасово проживав ОСОБА_4 . Вказала, що мешканці територіального центру знаходяться у приміщення лише у вечірній та нічний час. Особисто їй не відомі випадки порушення ОСОБА_4 правил перебування у центрі.
Із протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2014 року слідує, що 04.11.2014 року близько 21 год. 15 хв. в м.Кузнецовську між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , невідома особа викрала у ОСОБА_6 гаманець при цьому нанесла удар гострим предметом по руці.
З протоколу огляду місця події від 04.11.2014 року слідує, що місцем події являється подвір`я між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 . Між даними будинками пролягає бетонна доріжка, по обидві сторони доріжки росте трава. На даній ділянці ніяких видимих слідів не виявлено. Територія освітлюється вуличними ліхтарями.
Висновком експерта №231 від 06.11.2014 року підтверджено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колото ріжучого знаряддя, можливо від удару ножем при обставинах та в термін вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Протоколом огляду від 05.11.2014 року встановлено, що предметом огляду являється жіноча сумка чорного кольору. Дана сумка шкіряна, з однієї сторони має замшеву вставку. Під час огляду ручки даної жіночої сумки розрізані. В даній сумці є дві шкіряні частини чорного кольору, футболка та шорти чорного кольору, гребінець коричневого кольору, помада «AVON», пудра «AVON». Зі слів ОСОБА_6 у даній сумці був її гаманець. На момент огляду гаманець відсутній.
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2014 року слідує, що ОСОБА_7 впізнала чоловіка під №1 за рисами обличчя.
З довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 05.11.2014 року вбачається, що на фотознімку під №1 зображений ОСОБА_4 .
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2014 року слідує, що ОСОБА_9 впізнав чоловіка під №3 за рисами обличчя.
З довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 05.11.2014 року вбачається, що на фотознімку під №3 зображений ОСОБА_4 .
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2014 року слідує, що ОСОБА_8 впізнав чоловіка під №4 за рисами обличчя.
З довідки до протоколу пред`явлення для впізнання від 05.11.2014 року вбачається, що на фотознімку під №4 зображений ОСОБА_4 .
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2014 року та ілюстрованими таблицями до нього, слідує, що ОСОБА_9 впізнав чоловіка під №1 за рисами обличчя. Особа, яка була розміщена під №1 є ОСОБА_4 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2014 року та ілюстрованими таблицями до нього, підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала чоловіка під №2 за рисами обличчя. Особа, яка була розміщена під №2 є ОСОБА_4 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2014 року та ілюстрованими таблицями до нього, слідує, що ОСОБА_8 впізнав чоловіка під №1 за рисами обличчя. Особа, яка була розміщена під №1 є ОСОБА_4 .
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.11.2014 року та ілюстрованими таблицями до нього, вбачається, що ОСОБА_7 впізнала чоловіка під №3 за рисами обличчя. Особа, яка була розміщена під №3 є ОСОБА_4 .
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2014 року та ілюстрованими таблицями до нього, встановлено, що ОСОБА_10 впізнав чоловіка під №4 за рисами обличчя. Особа, яка була розміщена під №4 є ОСОБА_4 .
Згідно довідки №39 від 05.11.2014 року територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Кузнецовськ та характеристики на ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 отримував послуги центру з 24.07.2014 року по 27.09.2014 року, зарекомендував себе з негативної сторони у зв`язку із чим з 28.09.2014 року йому було припинено надання соціальних послуг.
Відповідно до висновку експерта №694 від 13.12.2014 року слідує, що залишкова вартість жіночої сумки, з урахуванням часткової втрати її товарних якостей по терміну експлуатації та експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів, станом на момент проведення експертизи 13.12.2014 року, могла становити 258,90 грн.
Згідно довідки спеціаліста від 22.12.2014 року вбачається, що вартість гаманця, з урахуванням амортизаційного зносу, часу використання, становить 109 грн.
Із висновку експерта №278-Д/231 від 06.11.2014 року слідує, що, враховуючи наявне у потерпілої тілесне ушкодження (різана рана лівої кисті), нападаючий міг нанести дане ушкодження як правою, так і лівою рукою.
Отже, дослідивши у справі докази, суд рахує доведеною повністю винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, а кваліфікацію діяння обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, - правильною.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не скоював інкримінованого йому злочину, оскільки 04 листопада 2014 року перебував у євангельській підвальній церкві «Відвага», яка знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Кавказька, 15, не можна визнати обґрунтованими і розцінюються судом як спроба уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що вчинено тяжкий злочин із умисною формою вини, враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не добуто.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
15.10.2014 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового терміну строком на один рік.
Після постановлення 15.10.2014 року вироку, в період відбування призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_4 04.11.2014 року вчинив злочин, тому згідно ст.71 КК України суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуте покарання по вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.10.2014 року до основного покарання.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №8 «Про внесення змін та доповнень до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»» у п.6 зазначає, що …у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Частина 4 ст.71 КК України визначає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На підставі наведеного та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, немає постійного місця проживання, не задіяний у суспільно корисній праці, веде антигромадський спосіб життя, немає сталих соціальних зв`язків, негативно характеризується за останнім місцем тимчасового перебування у відділенні соціальної адаптації та реінтеграції бездомних громадян та осіб, звільнених з місць позбавлення волі територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Кузнецовськ виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, вчинив новий тяжкий злочин у період випробування та іспитового строку, встановленого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.10.2014 року, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат необхідно провести у відповідності до вимог, передбачених ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років із конфіскацією майна.

Згідно ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання по вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2014 року шість місяців позбавлення волі і остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців із конфіскацією майна.

Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту затримання 20 листопада 2014 року.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 196 (сто дев`яносто шість) грн. 56 коп.

Речові докази по справі: жіночу сумку чорного кольору із пошкодженими ручками повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляція. Апеляція подається до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти діб із дня проголошення вироку.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий: