В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2015 Справа №607/21391/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0003279 від 24 серпня 2013 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борщівка Лановецького району Тернопільської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, безробітної, на утриманні троє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ,у відповідності до ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 07 липня 2013 року по 23 серпня 2013 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та що її дії не будуть помічені потерпілою ОСОБА_8 , зайшла в спальню кімнату, де із паперової коробки, що знаходилась в шафі-купе, таємно викрала золотий перстень, 585 проби, вагою 3 грами вартістю 975 гривень, який належить ОСОБА_8 та золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 13 грам, вартістю 4225 гривень, золотий браслет, 585 проба, вагою 7,45 грам, вартістю 2421,25 гривень, золотий браслет, 750 проби, вагою 8,57 грам, вартістю 3556,55 гривень, золотий кулон, 750 проби у вигляді «Терези», вагою 4 грами, вартістю 1660 гривень, золотий кулон, 750 проби у вигляді хрестика, вагою 3,5 грами, вартістю 1452,5 гривень, золоту обручку, 585 проби, вагою 3,5 грами, вартістю 1137,5 гривень, які належать ОСОБА_10 . З місця вчинення злочину ОСОБА_3 втекла чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 975 гривень та ОСОБА_10 на загальну суму 14452,8 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю, підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини та показала, що в другій половині липня 2013 року (точної дати не пригадує) вона перебувала із дитиною у гостях у ОСОБА_8 . Перебуваючи у квартирі останньої, а саме в кухні, вони сиділи і розмовляли. Згодом ОСОБА_8 вийшла у вітальню кімнату, в якій ложила спати свого сина, а вона в свою чергу направилась у спальню кімнату, де із шафи викрала коробочку із золотими виробами, попередньо знаючи про їх місце знаходження. В подальшому перебуваючи за межами квартири ОСОБА_8 та розглядаючи викрадені нею речі, вона викинула обручку, хрестик і кулон у вигляді «Терези», а решту виробів залишила при собі. Після 20 липня 2013 року вона здала у ломбард один ланцюжок, через тиждень другий, і ще через тиждень третій. Отриманні грошові кошти вона використала в своїх потребах, з яких, 100 грн. на поповнення рахунку мобільного телефону, а решту передала на потреби церкви. Вказані золоті вироби вона здавала у ломбарди, що знаходяться на вулицях Петлюри, 15 Квітня та Київська м. Тернополя. Завдану шкоду потерпілим вона не відшкодувала, однак має намір це зробити. Заявлений цивільний позов потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_8 визнає в повному обсязі.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер, обставини та наслідки його вчинення, його суспільну небезпечність, особу винної, зокрема те, що вона раніше у відповідності до вимог ст. 89 КК України не судима, безробітна, на утриманні в неї перебуває троє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позитивно характеризується за місцем проживання та останнім місцем роботи, обставини, які пом`якшують покарання - визнання нею своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставин, які обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 , їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу, однак, як вбачається із заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , вона просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як вбачається із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , в Книзі реєстрації народжень 02 грудня 2003 року зроблено актовий запис № 2192 про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої вказана ОСОБА_3 ; серії НОМЕР_2 , в Книзі реєстрації народжень 17 серпня 2007 року зроблено актовий запис № 1761 про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого вказана ОСОБА_3 ; серії НОМЕР_3 , в Книзі реєстрації народжень 10 липня 2012 року зроблено актовий запис № 1547 про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого вказана ОСОБА_3 .

В коло осіб, до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» обвинувачена ОСОБА_3 не входить.

У зв`язку із наведеним, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, однак вважає за можливе застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році» та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 45384 грн. та 3000 грн. задовольнити повністю. Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд погоджується з доводами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , що з вини обвинуваченої потерпілим була заподіяна матеріальна шкода. Водночас, визначаючи розмір відшкодування, суд також враховує, ставлення обвинуваченої ОСОБА_3 до скоєного, повне визнання позовних вимог потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 . З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1206 ЦК України, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_10 45384 грн. та потерпілої ОСОБА_8 3000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом за даним вироком покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 задовольнити, стягнувши із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_10 45384 (сорок п`ять тисяч триста вісімдесят чотири) гривні та потерпілої ОСОБА_8 3000 (три тисячі) гривень, на відшкодування їм матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № 16/58/13 від 21 вересня 2013 року в розмірі 489 грн. 44 коп., стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1