Дата документу 13.03.2026
Справа № 334/2270/26
Провадження № 1-кс/334/809/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000487, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя звернувся слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , із клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000487 від 05 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення розшукових заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинам, було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний громадянин ОСОБА_4 , який має намір щодо збуту вогнепальної зброї та боєприпасів.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив що приблизно 18 лютого 2026 року в мессенжері «Телеграм» він побачив оголошення у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про продаж вогнепальної зброї, а саме СПГ-9, в ході переписки з користувачем з метою придбання СПГ-9, за який дана особа оголосила за нього вартість 300000 гривень. Свідок ОСОБА_5 з користувачем « ОСОБА_6 » домовилися про зустріч 11 березня 2026 року в м. Чугуїв, Харківської області, для здійснення продажу вищевказаного автомату.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

11 березня 2026 року в ході проведення оперативної закупки, ОСОБА_7 під`їхав на автомобілі «Форд Ренжер», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 до будинку АДРЕСА_1 , з якого дістав предмет схожий на гранатомет СПГ-9, який збув ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 300000 гривень.

11 березня 2026 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7

11 березня 2026 року в період часу з 16 години 19 хвилин по 16 годину 58 хвилин в ході проведення обшуку автомобіля «Форд Ренжер», в кузові сірого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. №120-В, із вказаного автомобіля вилучено предмет схожий на корпус гранати та предмет схожий на запал, та вилучено вказаний автомобіль «Форд Ренжер», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та ключі від нього.

Вказаний автомобіль фактично перебував у користуванні ОСОБА_7 , однак має іноземну реєстрацію.

11 березня 2026 року вилучений автомобіль «Форд Ренжер» в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та ключі від нього визнано речовим доказом.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна

є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положенням ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно положень ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Враховуючи вищевказане, на зазначені речі необхідно накласти арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимоги ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи, що речі, а саме: автомобіль «Форд Ренжер», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та ключі від нього, є предметами злочину та речовими доказами кримінального правопорушення оскільки вони необхідні для проведення низки слідчих дій, є необхідність в арешті вказаного майна.

Не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, що відповідає критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст.167-173 КПК України.

Керуючись ст.ст.32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Форд Ренжер», в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та ключі від нього, котрі було вилучено під час проведення обшуку у період часу з 16.19 години до 16.58 години 11 березня 2026 року, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, буд. №120-В.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1