Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/936/25
Провадження №: 1-кп/332/141/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 за № 0000100, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місця, тобто до 20 лютого 2026 року.

На теперішній час існують підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у тяжкому злочині та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ураховуючи той факт, що обвинуваченим за час судового розгляду не порушено вимоги запобіжного заходу вигляді домашнього арешту, ним виконуються покладені на нього обов`язки, то задля забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків прокурор вважала за необхідне обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши доводи учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд встановив таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, який розглядає висунуте особі обвинувачення, не може робити жодних висновків та висловлювати жодних припущень з приводу обґрунтованості повідомленої особі підозри чи висунутого обвинувачення протягом судового розгляду, адже це становитиме порушення права на розгляд її справи безстороннім судом, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 перебуває у статусі обвинуваченого, суд окремо не оцінює наявність цієї підстави.

Прокурор звернулася з даним клопотанням, обґрунтовуючи його, зокрема, наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризиків переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Суд вважає, що ризик переховування від суду на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.

Так, злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України віднесено категорії тяжкого, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Отже, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині, вказує на наявність ризику переховування від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 має лише місце тимчасового проживання у м. Запоріжжя, а зареєстрований на території с. Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області, де відбуваються активні бойові дії, що унеможливлює проживання останнього за місцем реєстрації. Вказане дає підстави вважати, що підозрюваний зможе змінити місце проживання та покинути території м. Запоріжжя та Запорізької області.

Суд також враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас, як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Наявність ризику впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_6 підтверджується тим, що на даному етапі розгляду кримінального провадження даний свідок судом ще не допитаний. Тому не зважаючи на те, що свідок ОСОБА_6 , який є дідусем обвинуваченого та чоловіком загиблої, надав повну інформацію працівникам поліції, претензій до ОСОБА_4 не має, а обвинувачений, виходячи зі змісту обвинувального акта, щиро розкаявся у скоєному злочині, ризик протиправного впливу на свідка з боку обвинуваченого, хоча і мінімізований, але продовжує існувати.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2025 (справа № 334/325/25) було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 діб, по 14.03.2025 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000100 від 14 січня 2025 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, заборонивши у період часу з 21-00 години до 06.00 години залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 03.05.2025. Ухвалою суду від 24.04.2025 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту подовжений на два місяці, тобто до 22 червня 2025 року. Ухвалою суду від 12.06.2025 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту подовжений на два місяці, тобто до 10 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 29.07.2025 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту подовжений на два місяці, тобто до 26 вересня 2025 року. Ухвалою суду від 19.09.2025 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту подовжений на два місяці, тобто до 17 листопада 2025 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місця. Строк дії ухвали спливає 20 лютого 2026 року.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, беручи до уваги, що обвинуваченим за час судового розгляду не порушено вимоги запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ним виконувалися покладені на нього обов`язки, то для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також для запобігання вищевказаним ризикам суд вважає можливим продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.

Ураховуючи наведене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 09 квітня 2026 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 09 квітня 2026 року включно.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали до 09 квітня 2026 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 16 годині 45 хвилин 09 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1