Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/348/24
Провадження № 1-кп/673/23/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 та його захисника - ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Деражня кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 31.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нижнє, Деражнянського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Деражнянського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт з додатками до нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 31.12.2023 року, відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, а також клопотав про обрання підсудному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Обвинувачений та його захисник заперечуючи щодо клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказували про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які мають бути враховані суддею при обранні такого запобіжного заходу та підтримали подане ними клопотання про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією.

Так, в ході підготовчого судового засідання встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Деражнянському районному суду Хмельницької області, угоди відповідно до вимог КПК учасниками кримінального провадження не укладались, проте наявні підстави для його закриття.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.12.2023 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаючи про дію на всій території України правового режиму воєнного стану, прийняв рішення про вчинення крадіжки шляхом проникнення до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_6 достовірно знаючи про відсутність власника домоволодіння АДРЕСА_2 , умисно проникнув на територію даного домоволодіння, де відкрив незамкнене вікно житлового будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, умисно проникнувши в його приміщення, та, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, перебуваючи в кладовій кімнаті житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 умисно, таємно викрав бензокосу марки «GOODLUCK», моделі «GL4300BC» в корпусі червоного кольору, вартістю 1 487 гривень 50 копійок, яка належить ОСОБА_7 , після чого, утримуючи її в своїх руках, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1 487 гривень 50 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявили клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, по викраденню майна потерпілого ОСОБА_7 , в зв`язку з втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки такими діями обвинуваченого завдано шкоду, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на час їх вчинення, а тому це діяння відносяться до категорії дрібного викрадення чужого майна, за яке настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений просив кримінальне провадження відносно нього закрити із викладених в ньому підстав, вказавши при цьому, про визнання ним обставин по інкримінованому йому епізоду, що міститься в обвинувальному акті, одночасно зазначивши про зрозумілість наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор не заперечував щодо задоволення заявленого клопотання захисника обвинуваченого.

Потерпілі в судове засідання за викликом не прибули, про дату, час та місце розгляду судового провадження були повідомлені належним чином. В матеріалах кримінального провадження наявні заяви останніх, в яких вони просять кримінальне провадження розглянути у їх відсутність, покарання залишили на розсуд суду.

Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілих не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом об`єктивно встановлено, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (Закон №3886-ІХ), яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З обвинувального акту вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018), обвинувачена особа вчинила в листопаді 2023 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2023 року в розмірі 2684 грн., а відтак сума соціальної пільги у 2023 становила 1342 гривні.

Зазначене вказує, що для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум станом на день вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченою особою становить 1487 грн. 50 коп., отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 року складає 2684 грн.

В свою чергу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі, на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, Закон № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», із врахуванням положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, має зворотну дію в часі, і як наслідок, поширюється на обвинувачену особу.

В свою чергу, частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також декриміналізацію вчинених обвинуваченою особою діянь через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, із врахуванням наданої обвинуваченою особою згодою на закриття кримінального провадження в частині пред`явленого обвинувачення за інкримінованим епізодом та розуміння нею наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому клопотання захисника обвинуваченої особи підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на закриття кримінальної справи, та, відповідну його процесуальну недоцільність.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5 КК України, ст. 284, 372, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000456 від 31.12.2023 року, за яким обвинувачується ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018), по епізоду таємного викрадення майна в потерпілої ОСОБА_7 , - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Після набрання законної сили ухвалою, її копію направити прокурору для вирішення питання притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - відмовити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду, негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1