Справа № 127/9728/26
Провадження № 1-кс/127/3892/26
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005025 від 19.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 23.03.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005025 від 19.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області організували злочинну схему видачі фальсифікованих фітосанітарних сертифікатів суб`єктам господарської діяльності.

Діючи всупереч Методам інспектування, огляду, у тому числі відбору зразків, та проведення фітосанітарної експертизи (аналізів), затвердженим Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 22.02.2021 № 343, вони складали акти про проведення фітосанітарних процедур та фітосанітарні сертифікати, до яких внесені завідомо неправдиві відомості щодо фактів інспектування, відбору зразків та проведення фітосанітарної експертизи на продукцію рослинного походження, яка експортується з України.

Маючи право доступу до інформаційної автоматизованої системи Phytosanitary Inspection System (PHIS), порядок ведення якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1177 від 15.11.2019, посадові особи зловживали цим доступом та вчиняли наступні неправомірні дії:

-складання та видача завідомо неправдивих документів щодо проведення інспектування та відбору зразків для фітосанітарної експертизи, упакування та надання зразків невідомого походження;

-внесення неправдивих відомостей до PHIS щодо інспектування та відібрання зразків, які фактично не здійснювались;

-після проведення фітосанітарної експертизи внесення відомостей до PHIS щодо видачі фітосанітарного сертифіката та накладення цифрового електронного підпису;

-друк сертифіката з PHIS на спеціальному номерному бланку та засвідчення його особистим підписом і відбитком печатки;

-безпосередня передача фальсифікованого сертифіката суб`єкту господарської діяльності.

В ході проведення НСРД задокументовано факти невиконання інспектування, огляду та не відібрання зразків вантажу, який експортувався або імпортувався суб`єктами підприємницької діяльності.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2026 року у справі 127/8764/26 надано дозвіл заступнику керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майору Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 та слідчим і прокурорам, які входять до групи слідчих і прокурорів у кримінальному провадженні, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення документів, що стали підставою для видачі фітосанітарних сертифікатів, мобільних телефонів, електронних носіїв інформації, грошових коштів (необґрунтованих активів), талонів для палива, чорнових записів.

23.03.2026, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 (справа 127/8764/26) від 18.03.2026, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max» в сірому корпусі з силіконовим чохлом жовтого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та поміщено в спецпакет Державного бюро розслідувань №В2017248.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0005025 від 19.11.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 23.03.2026 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підставу застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Положеннями статті 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Як уже зазначалося, частиною п`ятою статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підставу застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне зобов`язати прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні зняти інформацію з мобільного телефону марки «iPhone 13 Pro Max» в сірому корпусі з силіконовим чохлом жовтого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , та після здійснення зазначених дій передати вказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 234, 236, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 23.03.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max» в сірому корпусі з силіконовим чохлом жовтого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та який вилучено і поміщено в спецпакет Державного бюро розслідувань № В2017248.

Зобов`язати прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні зняти інформацію з мобільного телефону марки «iPhone 13 Pro Max» в сірому корпусі з силіконовим чохлом жовтого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , та після зняття інформації передати вказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя