Справа № 465/451/26
У Х В А Л А

Іменем України

"30" березня 2026 р. м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 від 25.11.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бердихів, Яворівськог орайону, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , 25.11.2025 близько 09:10 год., керуючи автомобілем марки «DACIA DOKKER», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним поблизу буд. №109 по вул. Городоцька у м.Львові, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги Р.1 п.1.5, 1.10; Р.2 п.2.3 б), д); Р.10 п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що водій під час керування технічно справним транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема розпочинаючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала у нерухомому стані позаду автомобіля марки «DACIA DOKKER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом хірургічної шийки плечової кістки та великого горбка лівої плечевої кістки зліва зі зміщенням уламків. Дана травма відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, згідно обвинувального акту, що є предметом судового розгляду, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження. При цьому, потерпіла зазначила, що завдані їй матеріальні збитки, повязані з понесеними витратами на лікування, а також моральна шкода відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі. Водночас потерпіла заявила, що залишає за собою право на звернення до страхової компанії, з питань здійснення страхового відшкодування за пошкоджене майно та шкоду, заподіяну здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Прокурор щодо задоволення клопотання потерпілої не заперечив.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності слід задоволити з наступних підстав.

За змістом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було скоєно 25.11.2025 р., до цього ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався.

Обвинувачений негативних характеристик не має, до кримінальної відповідальності притягається вперше, інкриміноване йому кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття.

З урахуванням того, що моральна шкода та матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодовані повністю, перешкод для задоволення клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України немає.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

При вирішенні питання процесуальних витрат суд враховує, що в межах кримінального провадження № 0000870 від 25.11.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проводилась судово інженерно транспортна експертиза, яка оформлена висновком судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/114-25/29554-ІТ від 11.12.2025 року. Згідно довідки вартість виконання вказаної експертизи із залученням судових експертів складає 4457,00 грн.

Вказані процесуальні витрати на загальну суму 4457,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При цьому, суд приймає до уваги те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат входять, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

Водночас положеннями ч.1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, законодавчих обмежень для вирішення судом питання стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у справі судовим рішенням у формі ухвали немає, більш того, можливість такого прямо передбачена положеннями ч.1 ст.126 КПК України.

Крім цього, у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат; суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також у своїй постанові від 29.09.2021 року Верховний Суд у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21) констатував, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

За таких обставин, за наведеного правого регулювання питання стягнення судових витрат у кримінальному провадженні та за наявності відповідних висновків Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування судом першої інстанції, у справі наявні усі підстави для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних витрат, понесених у справі на проведення судової експертизи, на користь держави.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2025 року у справі №465/10700/25, провадження №1-кс/465/1818/25 накладено арешт на автомобіль марки «Dacia Dokker», р.н. НОМЕР_2 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання) шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація), який належить на праві власності ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від16.12.2025 року у справі №465/10700/25, провадження №1-кс/465/1865/25 скасовано частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 від 25.11.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в частині позбавлення права володіння та користування транспортним засобом марки «Dacia Dokker», р.н. НОМЕР_2 , та ухвалено негайно повернути зазначений транспортний засіб на відповідальне збереження власнику ОСОБА_6 або володільцю та користувачу ОСОБА_4 з забороною розпорядження та відчуження вказаним транспортним засобом до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України в частині арешту, накладеного під час проведення досудового розслідування на автомобіль марки «Dacia Dokker», р.н. НОМЕР_2 .

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 від 25.11.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста пятдесят сім) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27.11.2025 року на автомобіль марки «Dacia Dokker», р.н. НОМЕР_2 в частині заборони розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

Речові докази:

автомобіль марки «Dacia Dokker», р.н. НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_6 або володільцю та користувачу ОСОБА_4 ;

DVD-R диск на якому знаходиться відео файл «25.11.2025 О_Городоцька-Народна_0955-1021» із камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1