Справа № 183/3086/26
№ 1-кс/183/474/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання від 26.03.2026 року слідчого слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджено прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 26.03.2026 р., про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької обл., громадянин України, маючий середню освіту, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить її на посаді монтажника монтажного відділення 2 інженерно-позиційного взводу 2 роти інженерної підтримки батальйону інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області 27.03.2026 року надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2026 року за №0000429, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за підозрою ОСОБА_5 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді монтажника монтажного відділення 2 інженерно-позиційного взводу 2 роти інженерної підтримки батальйону інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 03 серпня 2024 року вчасно не повернувся з щорічної відпустки до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та продовжував ухилятися до 26 березня 2026 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місця знаходження на території Самарівського району Дніпропетровської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважнихпричин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджуються: актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини, та іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не здійснював заходів, спрямованих на повернення до розташування військової частини та на службу, тому застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання останнім виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , а також те, що досудовим слідством не встановлено осіб, які б могли поручитися за виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки також не вбачається можливим тане забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України.

Так, ОСОБА_5 зобов`язаний, в службовий час, та понад встановлений службовий час в період військових навчань, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, за наказом на бойовому завданні військової частини НОМЕР_2 час військового стану, та виконувати свої службові обов`язки за посадою, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України. У зв`язку із викладеним, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить виконання останнім службових обов`язків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Також, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування викличного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Беручи до уваги, що органом досудового розслідування встановлені докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який, відповідно до ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

На підставі викладеного заявник клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні підозрюваний погодився із заявленим клопотанням.

В судовому засіданні захисник не заперечував проти заявленого клопотання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчими відділення Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 26.03.2026 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З витягу з наказу № 224/ДСК від 23.06.2023 р. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) вбачається, що ОСОБА_5 з 23.06.2024 р. зарахований до складу в/ч НОМЕР_1

З витягу з наказу № 119/ДСК від 18.07.2024 р. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) вбачається, що ОСОБА_5 надана частина щорічної основної відпустки з 18 липня по 02 серпня 2024 р.

З витягу з наказу № 138/ДСК від 03.08.2024 р. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) вбачається, що ОСОБА_5 з 03.08.2024 р. призупинена виплата грошового забезпечення, а з 04.08.2024 р.виключений з продовольчого забезпечення у зв`язку з не поверненням своєчасно з щорічної відпустки.

З витягу з наказу № 101-РС від 13.08.2024 р. командира НОМЕР_3 бригади охорони (по особовому складу) вбачається, що ОСОБА_5 з 13.08.2024 р. звільнений із займаних посад та зарахований у розпорядження командира НОМЕР_3 бригади охорони Державної спеціальної служби транспорту.

З Акту службового розслідування від 29.08.2024 р., рапорту від 03.08.2024 р. ТВО командира батальйону інженерної підтримки в/ч НОМЕР_1 вбачається, що за результатом службового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не повернувся до в/ч НОМЕР_1 своєчасно із щорічної відпустки.

З протоколу затримання від 26.03.2026 р. вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 26.03.2026 р. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України.

З повідомлення про підозру від 26.03.2026 р. вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

З протоколу допиту підозрюваного від 26.03.2026 р. вбачається, що ОСОБА_5 пояснив, що з 23.06.2023 р. він зарахований до складу в/ч НОМЕР_1 . В період з 18.07.2024 р. по 02.08.2024 р. йому була надана щорічна відпустка з якої він не повернувся до військової частини.

З протоколу допиту свідка від 26.03.2026 р. вбачається, що свідок ОСОБА_7 пояснив, що він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 в якій проходив військову службу ОСОБА_5 . Свідку відомо, що ОСОБА_5 03.08.2024 р. своєчасно не повернувся з відпустки у в/ч НОМЕР_1 . Станом на теперішній час ОСОБА_5 відсутній на службі у в/ч НОМЕР_1 .

З протоколу допиту свідка від 26.03.2026 р. вбачається, що свідок ОСОБА_8 пояснив, що він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 в якій проходив військову службу ОСОБА_5 . Свідку відомо, що ОСОБА_5 03.08.2024 р. своєчасно не повернувся з відпустки у в/ч НОМЕР_1 . Станом на теперішній час ОСОБА_5 відсутній на службі у в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином слідчим в належній процесуальній формі зафіксовані обставини, що свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Отже слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків; вчините інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Слідчим суддею враховується, що на теперішній час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчим суддею враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Підозрюваний обізнаний про адреси мешкання свідків, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо незаконного впливу на вказаних осіб.

У зв`язку з цим слідчим суддею враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурор наголошував на наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цього ризику прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він не одружений, утриманців не має, за час проходження військової служби зарекомендував себе негативно, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, слідчим суддею оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; відомості про особу обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому з урахуванням положень ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід обраховувати з дня його затримання з 26.03.2026 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 99840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн. (3328 грн. х 30).

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309 , 369, 372, 376, 392-395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 26.03.2026 року слідчого слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджено прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 26.03.2026 р., про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 (включно) травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1