1Справа № 335/1241/26 1-кс/335/524/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної полії в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Курськ Російської Федерації, є громадянином України, займається адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001226, виданого Радою адвокатів Запорізької області згідно з рішенням № 2 від 27.01.2017, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, в якому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000252 від 20.11.2025, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи діючим адвокатом підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України, що полягають в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, що полягає у незакінченому замаху на сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів.

06 лютого 2026 року о 15 годині 37 хвилини ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.11.2025; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 26.01.2026; протоколом огляду від 26.01.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 03.02.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 04.02.2026; протоколами оглядів від 04.02.2026; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 16.01.2026; протоколом огляду від 05.02.2026; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 22.01.2026; протоколом огляду від 05.02.2026; протоколом огляду особи перед проведенням контролю за вчиненням злочину від 06.02.2026; протоколом огляду грошових коштів (імітаційних) засобів для проведення контролю за вчиненням злочину від 06.02.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 06.02.2026; протоколом обшуку від 06.02.2026; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 06.02.2026, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, як зазначає слідчий, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який згідно ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 при ухваленні вироку судом, наслідки вчиненого ним злочину, сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти вищевикладеним та обґрунтованим ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, своєчасне попередження законного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити вищевказані дії.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, незаконному впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Крім того, враховуючи те, що сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави є для ОСОБА_4 , додатковим джерелом прибутку, який він поєднує з адвокатською діяльністю, що дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначає слідчий жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам встановленим органом досудового розслідування, оскільки фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам підозрюваного вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Таким чином, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вбачається доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, що дасть змогу органу досудового розслідування провести з підозрюваним всі заплановані слідчі дії по даному кримінальному провадженню, буде сприяти повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню даного кримінального правопорушення та унеможливить вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити з підстав, які викладені у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки, про який заявляла сторона захисту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, подавши письмові заперечення.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що в матеріалах, доданих до клопотання, не містяться докази вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України. Кваліфікація його дій за ст. 332 КК України є сумнівною. Крім того, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, мешкає із родиною, утримує свою матір похилого віку та дружину, які потребують стороннього догляду. ОСОБА_4 працює адвокатом, кожного дня відвідує судові засідання по справах клієнтів, які не має можливість передати іншим адвокатам. ОСОБА_4 має позитивну репутацію, що підтверджується кількістю його клієнтів та бажанням керівництва Ради адвокатів Запорізької області поручитися за його належну процесуальну поведінку в порядку ст. 180 КПК України. Майновий стан ОСОБА_4 є посереднім, він не має транспортних засобів, проживає у квартирі дружини. Судимостей підозрюваний не має.

Крім того, як зазначає адвокат, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, наприклад у вигляді особистої поруки.

З урахуванням викладених обставин, адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_4 , а у разі застосування запобіжного заходу просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки осіб, які виявили намір за нього поручитися.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував проти клопотання слідчого та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що клопотання слідчого є незаконним та не обґрунтованим. Так, як зазначив захисник, у клопотанні взагалі відсутнє обґрунтування встановлених органом досудового розслідування ризиків, доведення яких є обов`язковим при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, тим більше найбільш суворого. Не містить і клопотання обґрунтованих доводів щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, слідчий у клопотанні посилається на практику Європейського суду з прав людини, яка не є релевантною, а навпаки свідчить про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До того ж, слідчий та прокурор в порушення вимог чинного законодавства просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, проте, це прямо суперечить вимогам КПК України. Всупереч вимогам ст. 178 КПК України, клопотання не містить аналізу відомостей про особу підозрюваного, та оцінку визначених цією статтею обставин.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників. Заначив про те, що він має серйозні захворювання серця, на даний час знятий з військового обліку, за станом здоров`я, потребує постійного лікування. Крім того, вказав, що при проведенні обшуку слідчий вилучив усі грошові кошти родини, внаслідок чого він не зможе сплатити заставу, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, або особисту поруку, або домашній арешт.

У судовому засіданні слідчим суддею було заслухано осіб, які виявили бажання взяти ОСОБА_4 на поруки, і надали суду свої письмові зобов`язання щодо застосування особистої поруки.

Так, ОСОБА_9 , який є головою Кваліфікаційно-Дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області, ОСОБА_10 , який є виконувачем обов`язків голови Ради адвокатів Запорізької області, ОСОБА_11 , який є головою дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області, кожен окремо, просили передати їм на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_4 . Зазначили, що їм відомо у вчиненні яких злочинів підозрюється ОСОБА_4 , однак вони характеризують його лише з позитивної сторони, вважають що вони, як поручителі, зможуть забезпечити явку ОСОБА_4 до органу досудового розслідування та суду, у разі необхідності, та виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також заперечення на клопотання та додані до них документи, слідчий суддя встановив наступні обставини.

У провадженні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, в якому ОСОБА_4 06.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

06 лютого 2026 року о 15:37 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, є діючим адвокатом, письмове повідомлення про підозру складене керівником Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_12 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування до особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За таких обставин, доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_4 при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу, та зазначає, що кримінальне провадження перебуває на початкові стадії, і в ході досудового розслідування повідомлення про підозру може бути змінено, в тому числі і в частині правової кваліфікації діянь підозрюваного.

За змістом клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, органом досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, із такими доводами сторони обвинувачення слідчий суддя в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також у незакінченому замаху на вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підозрюваний раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, але має мати похилого віку, здійснює адвокатську діяльність, та має позитивну характеристику представників Ради адвокатів Запорізької області, за станом здоров`я страждає на гіпертонічну хворобу, ішемічну хворобу серця, гострий інфаркт міокарду, у зв`язку з чим є непридатним до військової служби, та виключений з військового обліку.

Виходячи із тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про підозру вчинення якого в тому числі повідомлено ОСОБА_4 , санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі та який відноситься до категорії тяжкого злочину, можливості підозрюваного у період воєнного стану виїхати за межі України, а також з урахуванням обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, того що повідомлення про підозру здебільшого ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_8 , слідчий суддя доходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.

Разом із тим, на переконання слідчого судді, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, не доведено наявність інших зазначених у клопотанні ризиків, зокрема тих, що передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , які полягають у можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та у можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Ризик, який полягає у можливості ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчим та прокурором взагалі не розкритий, та клопотання не містить будь-якого обґрунтування цього ризику, про які саме заходи та які саме дії йде мова.

На думку слідчого судді, професійні навички підозрюваного можуть бути спрямовані лише на належне здійснення свого захисту, що ніяк не може бути визнано перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спростовується тим, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, будь-яких відомостей про його причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень слідчому судді не надано.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою, про застосування якого просила сторона обвинувачення у своєму клопотанні, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим і прокурором не доведено, що у даному випадку більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Навпаки, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 встановлено дані про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останнього ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, та з урахуванням встановлених обставин, зокрема, відомостей про особу підозрюваного, який є адвокатом, позитивно характеризується серед колег, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, слідчий суддя доходить до висновку, про можливість виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків в інший спосіб ніж шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для дієвості кримінального провадження, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та доходить до висновку про наявність підстав для застосування, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні захисники та сам підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки, забезпечивши явку поручителів у судове засідання, які надали власноруч підписані письмові заяви - зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Під час розгляду вказаного клопотання, голова Кваліфікаційно-Дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області ОСОБА_9 , виконувач обов`язків голови Ради адвокатів Запорізької області ОСОБА_10 та голова дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області ОСОБА_11 , кожен окремо, підтвердили, що вони добровільно виявляють бажання взяти підозрюваного ОСОБА_4 на поруки, зазначивши, що вони, як поручителі, зможуть, у разі необхідності, забезпечити явку ОСОБА_4 до органу досудового розслідування та суду та виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

Враховуючи волевиявлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які займають керівні посади в органах адвокатури Запорізької області, у зв`язку з чим заслуговують на довіру, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, відповідно до положень ст. 180 КПК України.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки, слідчий суддя, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені ст. 194 КПК України: з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом, і у призначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід як особиста порука трьох осіб поручителів, з покладенням на підозрюваного зазначених вище обов`язків, є обґрунтованою мірою для забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_4 , зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора та/або суду, та впливати на покази єдиного свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

Враховуючи вимоги ст. ст. 219, 280, 281, 282 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком до 06.04.2026 включно.

З огляду на викладені обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід залишити без задоволення, а до підозрюваного застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням його волі.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на невідповідність клопотання вимогам КПК України.

Так, клопотання сторони обвинувачення, всупереч принципу презумпції невинуватості, містить неодноразові посилання на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, у той час, як на даній стадії кримінального провадження слідчий та прокурор можуть лише посилатися на те, що наявні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, а ніяк не на те, що він їх вчинив.

Встановлені органом досудового розслідування ризики належним чином не обґрунтовані і до клопотання не додані докази на їх підтвердження. Всупереч вимогам п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання в цій частині, а також в частині неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, містить формальні посилання на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, без їх належного обґрунтування, та на те, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть не достатніми та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, всупереч вимогам ч. 3 та ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий у клопотанні, та прокурор у судовому засіданні, просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, хоча у кримінальних провадженнях за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 332 КК України, про підозру в яких повідомлено ОСОБА_4 , слідчий суддя зобов`язаний визначити заставу, як альтернативний триманню під вартою, запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 183, 193-196, 202, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді особистої поруки, поклавши на підозрюваного ОСОБА_4 , у строк до 06 квітня 2026 року наступні обов`язки, визначені ст. 194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом, і у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити голову Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області ОСОБА_9 , виконувача обов`язків голови Ради адвокатів Запорізької області ОСОБА_10 , та голову дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області ОСОБА_11 поручителями підозрюваного ОСОБА_4 .

Роз`яснити поручителям положення ст. 180 КПК України, відповідно до яких вони поручилися за виконання ОСОБА_4 покладених на нього і зазначених в ухвалі слідчого судді обов`язків та зобов`язані у разі необхідності доставити ОСОБА_4 до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а також те, що поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він повинен забезпечити явку підозрюваного чи обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення у розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду негайно.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді - до 06 квітня 2026 року включно.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на слідчого та прокурора.

Копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді видати поручителям.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 лютого 2026 року.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1