Справа № 274/1447/26
Провадження № 1-кс/0274/308/26
Ухвала

Іменем України

25.02.2026 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Березніки, Пермської області, рф, громадянину України, розлученому, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні № 0000103 від 13.02.2026 р.,

в с т а н о в и в :

25.02.2026 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_5 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, терміном на 60 днів, із покладенням на нього обов"язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_4 , характер та тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, який раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, тому існують ризики того, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання цим ризикам.

Відомості за вказаним фактом було внесено 13.02.2026 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 та розпочате досудове слідство.

24.02.2026 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор у своєму виступі підтримав клопотання слідчого з підстав, зазначених в ньому, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав. Просив застосувати до нього домашній арешт в денну пору доби, оскільки з 19 до 7 год працює неофіційно на хлібозаводі. Проживає з мамою. В суді відносно нього на розгляді перебувають кримінальні провадження. Вже два роки як є СЗЧ. З того часу почав вживати наркотичні засоби.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000103 від 13.02.2026 р.

24.02.2026 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.02.2026 р. приблизно о 14 год ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Червона в м. Бердичеві Житомирської області, поруч річки, на землі виявив згорток з кристалічною речовиною. Розуміючи, що у вказаному згортку міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

У той же день, час та місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних та психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», помістив вищевказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною до правої кишені штанів, таким чином незаконно придбав шляхом знахідки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), для власного вживання, без мети збуту та розпочав її незаконне зберігання.

У подальшому ОСОБА_4 переніс вищевказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною до будинку № 14 по вул. Романа Абрамова в м. Бердичеві Житомирської області, де о 14 год 15 хв незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), для власного вживання без мети збуту, яка за вказаних обставин ним незаконно придбана, був зупинений співробітниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області для перевірки документів, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», яким ОСОБА_4 повідомив, що має при собі вказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), після чого в період часу з 15 год 06 хв по 15 год 32 хв під час огляду місця події поблизу будинку № 14 по вул. Романа Абрамова в м. Бердичеві Житомирської області, на підставі заяви працівниками поліції Бердичівського РВП у ОСОБА_4 було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 0,5089 г, яка згідно списку №2 таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р., віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000103, а саме:

- протоколом ОМП від 12.02.2026 р.;

- заявою ОСОБА_4 від 12.02.2026 р. про добровільну видачу працівникам поліції згортка з наркотичною речовиною;

- висновком експерта № СЕ-19/106-26/2878-НЗПРАП від 19.02.2026 р.;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 16.02.2026 р.;

- постановою слідчого СВ Бердичівського РВП від 23.02.2026 р. про визнання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000103 від 13.02.2026 р., та передачу їх на зберігання;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.02.2026 р.;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховується тяжкість покарання, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вказаного злочину (санкцією вказаної частини статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років).

Також слідчим суддею враховуються дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , який неодружений, не працює, не має утриманців, тобто ступінь соціальних зв`язків якого не є такою, яка б утримувала його за місцем проживання.

Викладене свідчить про можливість існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України. З матеріалів кримінального провадження № 0000103 також встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 26.01.2024 р., за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Однак підозрюваний ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про те, що останній буде порушувати обов`язки при обранні більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом та продовжуватиме вчиняти інші злочини. З викладеного вбачається про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти правопорушення, у якому підозрюється.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя також оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує дані щодо особи ОСОБА_4 , який має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає розом з матір"ю, має молодий вік, вину у вчиненому визнає.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти правопорушення, у якому підозрюється, а тому слідчий суддя вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки, та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час, до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Доводи підозрюваного ОСОБА_4 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у денну пору доби з тих причин, що він працює в нічний час, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки вони жодними належними доказами не підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час, до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 25 квітня 2026 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

Згідно ч. 4 ст. 181 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1