Справа № 643/2519/26
Провадження № 1-кс/643/1534/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна підозрюваного ОСОБА_3 ,

представника власника майна захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000382 від 06.02.2026,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2026 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та наданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000382 від 06.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Так, 06.02.2026 приблизно о 18.30 під час виконання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 службових обов`язків у складі групи оповіщення спільно із іншими працівниками РТЦК та СП невстановлена особа, знаходячись на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно спричинила тілесні ушкодження працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІКС ІПНП № 6690, 6699, 6700 від 06.02.2026)

07.02.2026 року в період часу з 00:50 години до 01:50 години за адресою: АДРЕСА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та було проведено обшук затриманої особи в ході якого було виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон ТМ «Xiaomi» Mi 10T IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з двома сім картами « ІНФОРМАЦІЯ_5 » к. т. НОМЕР_3 , к. т. НОМЕР_4 .

2. Ботинки чорного кольору;

3. Брюки джинсові синього кольору з чорним шкіряним ременем;

4. Майка темно-синього кольору;

5. Светр сірого кольору з нашаруванням РБК;

6. Шапка синього кольору;

7. Підштаники чорного кольору (термобілизна)

8. Куртка зеленого кольору з нашарування РБК.

Вилучення вищезазначених предметів було здійснено з метою збереження речових доказів.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення огляду предмети є предметами кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування є необхідність накладення арешту.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Підстав для визнання явки прокурора обов`язковою, слідчий суддя не вбачає.

ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання щодо арешту мобільного телефону, оскільки вказаний телефон не має ніякого відношення до інкримінованих дій ОСОБА_3 та він постійно перебував у кишені. Оскільки ОСОБА_3 необхідно користуватися медичними послугами через різні медичні застосунки та неможливість використання іншого мобільного телефону, просили відмовити у задоволенні клопотання в цій частині. В іншій частині клопотання, не заперечували проти його задоволення.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000382 від 06.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

07.02.2026 року в період часу з 00:50 години до 01:50 години за адресою: АДРЕСА_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та було проведено обшук затриманої особи в ході якого було виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон ТМ «Xiaomi» Mi 10T IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з двома сім картами « ІНФОРМАЦІЯ_5 » к.т. НОМЕР_3 , к.т. НОМЕР_4 .

2. Ботинки чорного кольору;

3. Брюки джинсові синього кольору з чорним шкіряним ременем;

4. Майка темно-синього кольору;

5. Светр сірого кольору з нашаруванням РБК;

6. Шапка синього кольору;

7. Підштаники чорного кольору (термобілизна)

8. Куртка зеленого кольору з нашарування РБК.

Постановою слідчого від 07.02.2026 вилучені речі визнано речовими доказами.

07.02.2026 ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 350 КК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994 п. 42 та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п. 49 62, від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. 69 і 73). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій.

Відтак, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, вважає необхідним зобов`язати слідчого, прокурора передати на відповідальне зберігання особі, у якої було вилучено або власнику майна мобільний телефон, після проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронних носіях експертами в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних пристроях, для залучення до матеріалів кримінального провадження до 16.03.2026 включно, та попередити таких осіб про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого та прокурора обов`язок з 17.03.2026 повернути вказане майно його власнику, та у відповідності до цього визначити місце зберігання вказаного майна.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 07.02.2026 року в період часу з 00:50 години до 01:50 години за адресою: АДРЕСА_2 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та було проведено обшук затриманої особи, а саме на:

1. Мобільний телефон ТМ «Xiaomi» Mi 10T IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з двома сім картами « ІНФОРМАЦІЯ_5 » к.т. НОМЕР_3 , к.т. НОМЕР_4 .

2. Ботинки чорного кольору;

3. Брюки джинсові синього кольору з чорним шкіряним ременем;

4. Майка темно-синього кольору;

5.Светр сірого кольору з нашаруванням РБК;

6. Шапка синього кольору;

7. Підштаники чорного кольору (термобілизна)

8. Куртка зеленого кольору з нашарування РБК.

Місцем зберігання Мобільного телефону ТМ «Xiaomi» Mi 10T IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з двома сім картами « ІНФОРМАЦІЯ_5 » к.т. НОМЕР_3 , к.т. НОМЕР_4 визначити Харківський РУП № 2 ГУНП в Харківській області до 16.03.2026 включно, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних носіях, для залучення до матеріалів кримінального провадження, а також провести необхідні інші слідчі дії, а з 17.03.2026 зобов`язати слідчого та прокурора передати на відповідальне зберігання вказане майно особам у яких таке майно було вилучене або власникам цього майна, та попередити таких осіб про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8