Справа № 542/328/26
Провадження № 1-кп/542/62/26
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в селищі Нові Санжари Полтавського району Полтавської області кримінальне провадження № 0000057 від 20.02.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасічне Полтавського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальнього правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, а саме: в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 рішенням першої сесії сьомого скликання Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 11.11.2015 набув повноваження депутата Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

В обвинувальному акті вказано, що у період часу з 00 год 00 хв 01.01.2021 по 00 год 00 хв 01.04.2021 ОСОБА_4 , перебуваючи на території Новосанжарської селищної територіальної громади, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання декларації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за минулий 2020 рік, після припинення діяльності, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

У ході підготовчого провадження обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 366-3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та його права заперечувати проти такого звільнення, підтримав подане клопотання та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, а порушене щодо нього кримінальне провадження закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не заперечував, посилаючись на те, що закінчився строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, зробив такі висновки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною третьою ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом другим ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною 2 ст.284 КПК України.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, а також обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є відповідне судове рішення, ухвалене за наявності згоди обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 49 КК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Положеннями ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, яке вчинено у період з 01.01.2021 по 01.04.2021.

У цьому випадку, початком перебігу строку давності є день, до настання якого ОСОБА_4 зобов`язаний був подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК Українидекларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік за формою, що визначається НАЗК - 01.04.2021.

Частиною другою ст. 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Оскільки санкція ст. 366-3 КК України, у редакції Закону України № 1074-ІХ від 04.12.2020, що діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу у розмірі від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відносилось до категорії кримінальних проступків.

29.06.2021 на підставі Закону України №1576- ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» до ст. 366-3 КК України були внесені зміни, які посилили відповідальність за неподання декларації і санкція цієї статті у редакції, що діє на час розгляду справи, передбачає покарання у виді штрафу у розмірі від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, відтак на цей час вказане кримінальне правопорушення належить до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон, який посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи вимоги ст. 4, 5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність в часі, у цій справі підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом першим ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення та в чинній редакції) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Враховуючи те, що у редакції ст. 366-3 КК України, яка була чинною станом на 01.04.2021, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, неподання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визнавалось кримінальним проступком, за яке передбачалось покарання менш суворе, ніж обмеження волі, відтак, для вказаного правопорушення передбачені строки давності у два роки з дня вчинення кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили.

Таким чином, визначений ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 366-3 КК України, закінчився 01.04.2023.

Судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, пройшло більше двох років і обставин, за яких би перебіг строку давності, визначеного ч. 1 ст. 49 КК України для цього правопорушення у вказаному кримінальному провадженні зупинявся або переривався або за яких обвинувачений не міг би бути звільнений від кримінальної відповідальності за перебігом строку давності, судом не встановлено.

Доказів того, що обвинувачений вчинив умисні дії, спрямовані на ухилення від досудового розслідування чи суду у цьому кримінальному провадженні, чи вчинив нове кримінальне правопорушення суду не надано.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України, не належить до переліку, визначеного ч. 5 ст. 49 КК України, а отже законодавча заборона звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на обвинуваченого не поширюється.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що розуміє суть пред`явленого обвинувачення, свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цієї підстави.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувалися під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 у редакції, чинній на час його вчинення відносилось до категорії кримінальних проступків та з моменту його вчинення пройшло понад два роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності на момент закінчення його строку в розумінні ст. 49 КК України у цьому кримінальному провадженні не зупинявся і не переривався, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2026 року за № 0000057 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 15 год 00 хв 16 березня 2026 року.