Справа № 362/7531/25
Провадження № 1-кп/362/351/26
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта та клопотання про залучення обвинуваченій перекладача у кримінальному провадженні № 0000661 від 25.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України

встановив:

На розгляді Васильківського міськрайонного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору через невідповідність вимогам КПК, де захисник з-поміж іншого зазначає, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, не вказано і не відокремлено дії і роль співучасника, наявне лише посилання про те, що передбачені статтями 66 і 67 КК України не встановлено, вказано, що майнової шкоди не завдано, тоді як містяться дані про потерпілого - Васильківську міську раду, що є взаємовиключним. Вважає усе вищезазначене позбавляє суд визначити межі судового розгляду та порушує право особи на захист. Також у клопотанні захисник звернув увагу суду на той факт, що обвинувачена є громадянкою Вірменії, не володіє українською мовою, однак жодного документа не було перекладено на зрозумілу їй мову, що вказує на порушення невід`ємного права обвинуваченої на одержання допомоги перекладача для захисту своїх прав.

Також до суду надійшло клопотання захисника про залучення обвинуваченій перекладача на вірменську мову для реалізації її права на захист, оскільки обвинувачена не розуміє української мови, яку ніколи не вивчала.

У судовому засіданні захисник підтримав заявлені клопотання у повному обсязі, зауваживши, що наявні усі підстави для повернення обвинувального акта прокурора, оскільки там зазначено неналежного потерпілого, не конкретизовано які саме дії вчиняла обвинувачена, вказано, що шкоди не завдано, тоді як вказано про наявність потерпілого, суть обвинувачення є незрозумілою. Наголосив, що його підзахисна взагалі не розуміє у чому її обвинувачують, оскільки не володіє українською мовою. Пояснив, що у ході досудового розслідування питання залучення перекладача його підзахисній не піднімалося, так як досудове розслідування проводилося дуже оперативно і він не встиг повідомити про не володіння його підзахисною українською мовою. Сторона захисту отримала копію обвинувального акту на українській мові.

ОСОБА_6 підтримала позицію захисника у повному обсязі. Пояснила, що є громадянкою Вірменії, близько 14 років проживає в Україні, її троє дітей відвідують українську школу, однак особисто вона українською мовою не володіє, її не вивчала, вдома спілкуються виключно вірменською мовою. Підтвердила, що отримувала копію обвинувального акта українською мовою.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотань сторони захисту. Вважає необґрунтованими аргументи, які наведені у клопотанні прокурора про повернення обвинувального акта. Наголосила, що обвинувачена тривалий час проживає в Україні, тобто в україномовному середовищі, у 2011 році зареєстрована як підприємець, на стадії досудового розслідування їй було роз`яснено права, у тому числі на залучення перекладача, однак таких клопотань сторона захисту не заявляла. Натомість отримала і повідомлення про підозру, і копію обвинувального акта на українській мові.

Представник потерпілого до суду не прибув, звернувся з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Щодо клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

У відповідності з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Так, підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, перелік яких є вичерпним. Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.

Суд зауважує, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Отже, при складанні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Фактичні дані, що містяться в обвинувальному акті, у своїй сукупності дають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, при цьому визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину належить до дискреції органу досудового розслідування та прокурора. Так питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення вирішуються судом при ухваленні вироку в нарадчій кімнаті.

Також суд звертає увагу на той факт, що у підготовчому судовому засіданні не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Суд також враховує висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі №273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Що стосується посилань захисника про незалучення органом досудового розслідування перекладача та відсутності перекладу процесуальних документів на зрозумілу для обвинуваченої мову, то суд зазначає таке.

Згідно з п. п. а, е ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Відповідно до п. п. 1, 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

У відповідності з положеннями ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Переклад процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Таким чином, сам факт іноземного громадянства у обвинуваченої не є підставою для залучення перекладача. Орган досудового розслідування забезпечує участь перекладача лише за умови, якщо обвинувачений не володіє чи не достатньо володіє державною мовою. Переклад процесуальних документів здійснюється за клопотанням учасників кримінального провадження.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є громадянкою Вірменії та тривалий час проживає на території України.

З пояснень ОСОБА_4 також встановлено, що їй було вручено повідомлення про підозру українською мовою, а також було роз`яснено права, у тому числі і користуватися послугами перекладача, розуміння зі змістом яких підтвердила особистим підписом.

У судовому засіданні сторона захисту підтвердила, що у ході досудового розслідування не зверталася з заявами/клопотаннями про залучення перекладача, не звертала увагу правоохоронних органів на той факт, що обвинувачена не володіє українською мовою.

У матеріалах кримінального провадження міститься надана ОСОБА_4 розписка на українській мові.

Зважає суд і на ті обставини, що обвинувачена користувалася послугами захисника, що свідчить про те, що вона мала кваліфіковану юридичну допомогу, а тому в повному обсязі була обізнана зі своїми права і обов`язками та не мала перешкод в їх реалізації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено. Ті обставини, що органом досудового розслідування не залучено обвинуваченій перекладача, оскільки сторона захисту не повідомляла про факт неволодіння обвинуваченою державною мовою, обвинувачена отримала ряд процесуальних документів на українській мові, на думку суду, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, а тому дане клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про залучення перекладача.

За статтею 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 42 КПК України встановлено, що обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Згідно зі статтею 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Відповідно до положень підпункту "е" пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Згідно з пунктом 1.3 розділу І Порядку ведення Державною міграційною службою України Довідково-інформаційного реєстру перекладачів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 березня 2013 року № 228, Довідково-інформаційний реєстр перекладачів - це веб-сторінка офіційного веб-сайту Державної міграційної служби України, що містить відомості про перекладачів, які можуть залучатися органами державної влади для надання послуг перекладу під час розгляду заяв та проведення співбесід з біженцями та іншими категоріями мігрантів, під час здійснення їх затримання, забезпечення надання їм правової допомоги, розгляду адміністративними судами справ щодо біженців та видворення з України іноземців та осіб без громадянства, здійснення досудового розслідування та розгляду судами кримінальних проваджень і справ про адміністративні правопорушення, вчинені біженцями та іншими категоріями мігрантів на території України.

Отже, у разі якщо обвинувачена не розуміє мови, якою здійснюється судове провадження, він має право користуватися послугами перекладача за рахунок держави, з числа перекладачів, які включені до Довідково-інформаційного реєстру перекладачів Державної міграційної служби України, або з числа інших, з відповідною компетенцією та кваліфікацією.

Ураховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 є громадянкою республіки Вірменія, хоча тривалий час проживає на території України, однак українську мову не вивчала, у побуті спілкується вірменською мовою, з метою дотримання прав, свобод та інтересів обвинуваченої, суд вважає зо доцільне залучити їй перекладача на мову, якою вона володіє, а саме на вірменську.

Керуючись ст. 29, 42, 68, ст. 314-316, 369-372, 376 КПК України, суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

Залучити обвинуваченій ОСОБА_4 перекладача з української мови на вірменську мову для участі в судових засіданнях у кримінальному провадженні № 0000661 від 25.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України, з числа перекладачів, включених до Довідково-інформаційного реєстру перекладачів Державної міграційної служби України, або з числа інших, з відповідною компетенцією та кваліфікацією.

Копію ухвали направити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області для відома.

Ухвала не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1