Справа № 308/2918/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.1 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час проведення огляду місця події 23.02.2026 на трасі «Київ Чоп» біля повороту на вул. Центральну в с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, а саме на: належний ОСОБА_4 смартфон ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 доларів США, 50 Євро, які знаходились у його гаманці; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 3500 доларів США, які знаходились в його нагрудній сумці та належний ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Опель комбо» днз НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 10.12.2025, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому у період дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі території України.

Так, задля реалізації вказаної мети, 10 грудня 2025 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, під час телефонної розмови з ОСОБА_6 звернувся до останнього із пропозицією посприяти в організації незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску свого сина ОСОБА_5 , якому під час дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України запропонувавши надати ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 4000 доларів США.

Поряд з цим, ОСОБА_6 , будучи службовою особою відповідальною за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_5 прикордонного загону ДПС України, та будучи відповідальним за протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, розуміючи незаконність зазначених дій, не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності зазначених достовірно невстановлених осіб.

У подальшому, 18 лютого 2026 року о 14 год. 38 хв., за попередньою домовленістю у телефонному режимі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час зустрічі у м. Мукачево обговорили особливості незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, зокрема, домовились про те, що останньому потрібно бути готовим для протиправного виїзду за кордон найближчим часом, а також під час цієї розмови гр. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повідомив, що за сприяння з боку ОСОБА_6 у протиправному переправленні ОСОБА_5 через державний кордон України останній надасть ОСОБА_6 грошову винагороду (неправомірну вигоду) у розмірі 4000 доларів США.

У подальшому, 23 лютого 2026 року близько о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території АЗС «WOG» №06-04 за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, село Павшино, вулиця Берегівська, б/н, у салоні належного йому автомобіля марки «OPEL KOMBO» днз НОМЕР_3 надав службовій особі ДПС України ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 500 доларів США (що станом на 23.02.2026, згідно з офіційним курсом НБУ становило 21 637,35 грн.) в якості неправомірної вигоди за сприяння з боку ОСОБА_6 у безперешкодному незаконному перетині ОСОБА_5 державного кордону України поза межами пункту пропуску, однак одразу після надання такої неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

24.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 332 КК України.

З метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, а саме предмету неправомірної вигоди, та усунення можливості їх приховування чи знищення 23.02.2026 проведено огляд місця події на трасі «Київ Чоп» біля повороту на вул. Центральну в с. Нижнє Солотвино Ужгородського району під час якого вилучено: належний ОСОБА_4 смартфон ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 доларів США, 50 Євро, які знаходились у його гаманці; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 3500 доларів США, які знаходились в його нагрудній сумці та належний ОСОБА_4 автомобіль марки «Опель комбо» днз НОМЕР_3 з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

Клопотання мотивоване тим, що На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів .

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Смартфон вилучений в ОСОБА_4 може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки за його допомогою проводились домовленості про місце зустрічі та намір передачі грошових коштів, а тому даний смартфони у відповідності до ст. 98 КПК України має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Грошові кошти, а саме: 3500 доларів США (предмет неправомірної вигоди), які ОСОБА_4 у подальшому після успішного перетину кордону його сином повинен був передати ОСОБА_6 , згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження Вказані грошові кошти також підлягаю арешту оскільки санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна, а відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Грошові кошти у сумі 100 доларів США та 50 Євро підлягають арешту оскільки відповідно до ч.5 ст.171 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Належний ОСОБА_4 автомобіль марки «Опель комбо» днз НОМЕР_3 з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 є знаряддям учинення злочину, оскільки в салоні даного авто ОСОБА_4 передавав неправомірну вигоду ОСОБА_6 у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження Вказані автомобіль та свідоцтво про реєстрацію підлягаю арешту оскільки санкція оскільки санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна, а відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просить розглянути подане ним клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходились речі, на які прокурор просить накласти арешт в судове засідання не з`явилася, відповідно до рапорту про час і місце розгляду клопотання належним чином повідомлялася.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.1 ст. 332 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно під час проведення огляду місця події 23.02.2026 на трасі «Київ Чоп» біля повороту на вул. Центральну в с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, а саме на: належний ОСОБА_4 смартфон ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 доларів США, 50 Євро, які знаходились у його гаманці; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 3500 доларів США, які знаходились в його нагрудній сумці та належний ОСОБА_4 автомобіль марки «Опель комбо» днз НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів та конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході проведення огляду місця події 23.02.2026 на трасі «Київ Чоп» біля повороту на вул. Центральну в с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, речі, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000372 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.1 ст. 332 Кримінального кодексу України та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх перебування на зберіганні в третіх осіб, створює високі ризики до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі вказаного майна, а також належне майно на праві власності ОСОБА_4 може бути предметом конфіскації майна в разі призначення покарання за ч.3 ст. 369 КК України.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню можливості приховування, псування, знищення вищевказаного тимчасово вилученого майна, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також враховуючи, що санкція статті передбачає обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та недопущення, зокрема, відчуження такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 167,170,171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.1 ст. 332 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час проведення огляду місця події 23.02.2026 на трасі «Київ Чоп» біля повороту на вул. Центральну в с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, а саме на: належний ОСОБА_4 смартфон ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 доларів США, 50 Євро, які знаходились у його гаманці; належні ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 3500 доларів США, які знаходились в його нагрудній сумці та належний ОСОБА_4 автомобіль марки «Опель комбо» днз НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1