Справа №523/3852/26
Провадження №1-кс/523/4732/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора в рамках кримінального провадження №0000084 від 04.02.2026, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000084 від 04.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеською обласною прокуратурою.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовує м.т. НОМЕР_1 та м.т. НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 у месенджері «Telegram» з метою організації грошового збору на потреби збройних сил рф. Так, встановлено, що ОСОБА_6 для сприяння вказаного збору грошових коштів, який проводився у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 запропонував надати для використання свій власний телеграм канал ( посилання ІНФОРМАЦІЯ_4 назва «Район» з описом « Здесь собираються люди для помощи бойцам Росийской Федерации». ОСОБА_6 у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ІНФОРМАЦІЯ_3 10.06.2024 о 23:03 здійснив звіт та прикріпив зображення з банківськими чеками, що за його проханням від 4 осіб були переказані грошові кошти на потреби зс рф, а саме для придбання автомобілю на реквізити банківської картки « НОМЕР_6 », ВТБ Вера Перекрест « НОМЕР_7 ».

21.05.2026 в ході проведення обшуку. за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою проживання громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Infinix SMART 8, IMEI НОМЕР_8 IMEI: НОМЕР_9 , з карткою мобільного оператору НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон Nokia чорного кольору з сім карткою Vodafone НОМЕР_11 ;

- стартовий пакет оператору lifecell від м.т. НОМЕР_12 ;

- картка мобільного оператору Vodafone № НОМЕР_13 ;

- картка мобільного оператору Vodafone № НОМЕР_14 ;

- стартовий пакет оператору lifecell м.т. НОМЕР_10 ;

- ноутбук ASUS, код пристрою 00426 ОЕМ 8992662 00173;

- системний блок чорного кольору «DESKTOP RPJMINLMS 7C52;

- зіп пакет з 5 флеш накопичувачами наявних в ньому;

- паспорт громадянина України КМ762042.

Слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання у повному обсязі;

захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого;

підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що всі речі, які були вилучені, були його особисті.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до пп.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч.4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру, передбачає покарання на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна та відповідно відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Тим самим, слід дійти до висновку, що перелік майна, зазначеного у клопотанні слідчого підпадає під критерії, передбачені ст.170 КПК України та на даний час є достатні підстави вважати, що в подальшому вказане майно може бути приховано, пошкоджено або знищено.

Окрім того, окремо слід зазначити, що у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно із забороною володіння, користування та розпорядження:

- мобільний телефон Infinix SMART 8, IMEI НОМЕР_8 IMEI: НОМЕР_9 , з карткою мобільного оператору НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон Nokia чорного кольору з сім карткою Vodafone НОМЕР_11 ;

- стартовий пакет оператору lifecell від м.т. НОМЕР_12 ;

- картка мобільного оператору Vodafone № НОМЕР_13 ;

- картка мобільного оператору Vodafone № НОМЕР_14 ;

- стартовий пакет оператору lifecell м.т. НОМЕР_10 ;

- ноутбук ASUS, код пристрою 00426 ОЕМ 8992662 00173;

- системний блок чорного кольору «DESKTOP RPJMINLMS 7C52;

- зіп пакет з 5 флеш накопичувачами наявних в ньому;

- паспорт громадянина України НОМЕР_15 .

Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1