1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/408/26 1-кс/335/575/2026
16 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання.
За змістом клопотання, слідча за погодженням з прокурором, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 29.01.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме на:
- мобільний телефон Redmi NOTE 14 PRO, чорного кольору, emei 1: НОМЕР_1 , emei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 ;
- ноутбук «НР», чорного кольору, серійний номер CND9135YMN, model: 15-ra047IP.
Слідча ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання про арешт на майно без її участі.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку.
Дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме вилучене майно є речовим доказом.
Із фабули витягу з ЄРДР за ч. 5 ст. 190 КК України випливає, що невстановлені особи протягом 2023-2024 років заволоділи майном Благодійної організації «Благодійний фонд «Сильна і вільна Україна» в особливо великих розмірах шляхом обману.
Із фабули витягу з ЄРДР за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України випливає, що впродовж 2023-2024 років на території м. Запоріжжя група осіб за попередньою змовою вчинили дії одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, здійснюючи вплив на надання також вигоди направлених на фіктивний вступ та навчання у вищих закладах освіти, а саме Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, з метою ухилення від мобілізації особам призовного віку.
Крім того, в рамках даного кримінального провадження 29.01.2026 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозри за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України.
До клопотання долучено документи, які дають підстави для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
29.01.2026 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2026, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон Redmi NOTE 14 PRO, чорного кольору, emei 1: НОМЕР_1 , emei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 ;
- ноутбук «НР», чорного кольору, серійний номер CND9135YMN, model: 15-ra047IP.
Оскільки в рамках вказаного кримінального провадження перевіряються на причетність до вчинення злочину інші особи, вилучені у ОСОБА_5 під час обшуку речі розглядаються як предмет вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За таких обставин, існують підстави для накладення арешту на вилучені слідчим зазначені вище речі, з метою збереження речових доказів.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що в ході обшуку було виявлено та вилучено - ноутбук та мобільний телефон Redmi NOTE 14 PRO, на яких встановлені мобільні додатки «Viber», «Telegram», «WhatsApp», під час огляду яких в ході обшуку було виявлено переписку між фігурантами, з огляду на що вказані пристрої потребують додаткового огляду шляхом призначення комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки є підстави вважати, що вказані телефон та ноутбук зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, перераховані обставини свідчать про необхідність дослідження вказаних технічних пристроїв за участі спеціаліста та призначення комп`ютерно-технічної експертизи з метою відновлення видалених відомостей.
На переконання слідчого судді, наведені обставини, можуть свідчити про те, що у вказаних технічних пристроях можуть міститися важливі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо листування з особами, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку із цим, та враховуючи незначний проміжок часу, який пройшов з часу вилучення вказаних пристроїв, слідчий суддя вважає, що наявну на пристроях інформацію з об`єктивних причин неможливо було повністю виявити і скопіювати у належному процесуальному порядку без залучення експерта та проведення експертного дослідження.
З огляду на це, орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні таких технічних пристроїв для подальшого розкриття змісту інформації та відомостей, що у ньому може міститися, в тому числі й видалених, що може бути реалізовано шляхом проведення його експертного дослідження.
На переконання слідчого судді, вилучені під час обшуку пристрої відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема щодо одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, яке вчинене групою осіб, а також щодо заволодіння майном Благодійної організації «Благодійний фонд «Сильна і вільна Україна».
Тож, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт (з позбавленням власника (володільця) права на розпорядження та користування) на майно, яке вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме на:
- мобільний телефон Redmi NOTE 14 PRO, чорного кольору, emei 1: НОМЕР_1 , emei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 ;
- ноутбук «НР», чорного кольору, серійний номер CND9135YMN, model: 15-ra047IP.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1