УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 274/5940/18

провадження № 51-921 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року щодо нього.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, Суд доходить висновку, що її подано без дотримання вимог вказаної статті.

До суду касаційної інстанції подається касаційна скарга, яка має відповідати вимогам статті 427 КПК.

Положеннями частини першої статті 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак касаційна скарга засудженого не містить доводів, які є предметом розгляду суду касаційної інстанції відповідно до статей 412-414 та частини 1 статті 438 КПК.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, оскаржуючи законність свого засудження за ч. 2 ст. 152 КК, ОСОБА_4 фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, він не зазначає порушень допущених апеляційним судом при постановленні судового рішення за результатами розгляду його апеляції на вирок суду зважаючи на положення статей 404, 409, 419 КПК відповідно до яких, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній. ОСОБА_4 не наводить, які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.

Відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Вимога до суду касаційної інстанції має відповідати вимогам вказаної статті.

Для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правовою допомогою захисника. У разі відсутності коштів для оплати правової допомоги, засуджений може звернутися до Єдиного контакт-центру системи безоплатної правової допомоги за номером 0 800 213 103 (безкоштовно зі стаціонарних та мобільних телефонів).

Оскільки скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року щодо нього, залишити без руху.

Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки не будуть усунені в цей строк, клопотання, яке за змістом є касаційною скаргою буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3