Єдиний унікальний номер 317/196/26
Номер провадження 1-кс/317/258/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000075 від 17.10.2025,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000075 від 17.10.2025.

Вказане клопотання мотивоване наступним: ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2026 року по справі №317/196/26 (провадження 1-кс/317/74/2026) клопотання слідчого СВ відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000075 від 17.10.2025року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України задоволено.

Накладено арешт на тимчасово вилучене 20.01.2026року в ході проведення обшуку у приміщенні квартири за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «16 PRO MAX», з сім картою мобільного оператора ВФ «Водафон» за № НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору,

- трудову книжку НОМЕР_3 ,

- наказ №53-нд від 15.07.2025року

- довідку від 16.07.2025року №138/07, власником та користувачем яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів, заборонивши право на відчуження та розпорядження ними та передати на відповідальне зберігання до камери речових доказів відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, буд.12-Б.

Скаржник ОСОБА_6 на час звернення з клопотанням, не є підозрюваною або обвинуваченою особою по кримінальному провадженню, а також не несе цивільної відповідальності за шкоду, завдану винними особами, тому накладення арешту, на думку заявника та його представника, на майно ОСОБА_6 є безпідставним і неприпустимим.

Скаржник звертає увагу суду, що арешт майна було накладено з урахуванням того, що на момент подачі клопотання про накладення арешту на вказане вище майно, суд зробив висновок, що вилучене 20.01.2026 в ході проведення обшуку майно та речі можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є предметами вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном, та згідно ст. 170 КПК України підлягають арешту з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Разом з тим, з моменту прийняття рішення про арешт майна пройшло більше 3 місяців, яких на думку захисту було достатньо для органу досудового розслідування для визначення осіб, винних у скоєнні кримінального правопорушення та оголошення їм повідомлення про підозру.

У зв`язку з вище викладеним просить суд скасувати арешт на майно.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Слідчий зазначив, що трудова книжка на і`мя ОСОБА_6 перебуває на проведені експертного дослідження підписів та записів, а тому на цей час неможливо її повернення. Надав відповідні документальні підтвердження.

Прокурор заявив, що повернення мобільного телефону на цей час також не є можливим, оскільки проводилися негласні слідчі (розшукові) дії результати яких (в тому числі ухвала слідчого судді, огляд, саме клопотання слідчого) не розсекречені, а тому не можуть бути надані на підтвердження під час розгляду клопотання. Просив звернути увагу на те, що під час вирішення питання про арешт майна а ні представник, а ні ОСОБА_6 не висловлювали заперечень щодо проведення таких слідчих дій, та ухвалу про арешт майна не оскаржували.

Представник володільця майна наполягав на поверненні мобільного телефону та трудової книжки, хоча не зазначили нових обставин, на підставі яких вкрай необхідне повернення зазначеного майна, а без цього майна неможливе нормальне існування, робота або виконання інших функцій та діяльності ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали клопотання, вивчивши матеріали, що надані прокурором при розгляді клопотання, вислухавши пояснення учасників розгляду, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

27 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду м. Запоріжжя накладено арешт на тимчасово вилучене 20.01.2026 року, в ході проведення обшуку у приміщенні квартири за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «16 PRO MAX», з сім картою мобільного оператора ВФ «Водафон» за № НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору,

- трудову книжку НОМЕР_3 ,

- наказ №53-нд від 15.07.2025року

- довідку від 16.07.2025року №138/07, власником та користувачем яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів, заборонивши право на відчуження та розпорядження ними та передати на відповідальне зберігання до камери речових доказів відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, буд.12-Б.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя, проаналізувавши доводи представника власника майна, доводи прокурора та слідчого, приходить до висновку, що на час звернення з клопотанням стороною не доведено, що вкрай необхідне повернення зазначеного майна ОСОБА_6 , а без цього майна неможливе нормальне існування, робота або виконання інших функцій та діяльності. Клопотання представника власника є необґрунтованим, натомість слідчий суддя вважає, що обґрунтовано необхідність закінчення слідчим певних процесуальних та слідчих двій з вищезазначеним майном, на що необхідний час.

При цьому слідчий суддя звертає увагу слідчого на необхідність прискорення виконання ним процесуальних дій, з огляду на наявність або відсутність процесуального статусу у ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, керуючись. Ст.174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000075 від 17.10.2025, - відмовити повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали складено 13.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1