Справа № 159/750/26
Провадження № 1-кп/159/371/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 лютого 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особа, стосовно якої

розглядається клопотання - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

законного представника - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 22.02.2025 за №0000276 у якому подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 22.05.2017 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, щодо якого 03.03.2022 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У підготовчому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із закінченням 24.02.2026 строку зазначеного вище запобіжного заходу встановленого ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23.01.2026 та за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, є доцільним продовжити ОСОБА_4 , термін поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 днів.

Прокурор вважає, що враховуючи психічний стан обвинуваченого жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 508 КПК України, не може запобігти ризику ухилення від з`явлення до суду, незаконного впливу на свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень оскільки підставою для звернення до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 заходів медичного характеру було вчинення ним діянь, які містять склад об`єктивної сторони кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, які є тяжкими злочинами.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.

ОСОБА_9 повідомив, що не бажає знаходитись у психіатричному закладі, просив застосувати домашній арешт або тримання під вартою, оскільки йому проводять лікування, яке його не влаштовує.

Захисник підтримала позицію ОСОБА_9 просила обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Законний представник ОСОБА_5 повідомила, що її син ОСОБА_9 є хворою людино, йому потрібно лікуватися, можливості слідкувати за ним удома і забезпечити йому лікування вдома у неї немає, оскільки вона повинна ходити на роботу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд встановив таке.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2026 слідчий суддя змінив ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на а поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 24.02.2026.

Ухвала про обрання запобіжного заходу мотивована тим, що існують ризики передбачені пп.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме - можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, може вчинити інше суспільно небезпечне діяння, оскільки він раніше притягувався до відповідальності за злочини проти власності, та інших суспільно небезпечних діянь передбачених КК України, не працює, не одружений, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кількох епізодів суспільно небезпечного діяння проти власності, які класифікуються як тяжкі злочини.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність до вчинення вказаних в клопотанні суспільно небезпечних діянь ОСОБА_4 , як передбачені ч.4 ст. 185 та ч.2 ст. 345 КК України, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та не виключить ризики, які встановлені слідчим суддею.

Як передбачено ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1-3 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Аналіз рішень Європейського суду з прав людини (Рішення ЄС: «Ілнзєєр проти Німеччини [ВП]» (Ilnseher v. Germany [GC]), § 127; «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), § 145; «Д.Д. проти Литви» (D.D. v. Lithuania), § 156; «Кальвейт проти Німеччини» (Kallweit v. Germany), § 45; «Штукатуров проти Росії» (Shtukaturov v. Russia), § 114; «Варбанов проти Болгарії» (Varbanov v. Bulgaria), § 45; «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. the Netherlands), § 39 ) свідчить про те, що на запобіжний захід у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, які виключають її небезпечну поведінку, поширюються ті ж гарантії, закріплені у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, які поширюються і на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З таких умов, на рішення судів щодо обрання та продовження запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, ухвалені під час судового розгляду, має поширюватися такий же порядок, як і на рішення щодо обрання і продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 у справі №753/7745/18.

Відповідно до ст.ст. 197, 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений суддею, за умови доведення прокурором окрім загальних підстав для застосування запобіжного заходу обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я особи; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 4) наявність постійного місця роботи або навчання; 5) репутацію особи; 6) її майновий стан; 7) наявність судимостей; 8) розмір майнової шкоди; 9) дотримання особою умов раніше застосованих до неї запобіжних заходів; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду клопотань про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 40, 40-1 КПК України слідчий, дізнавач за результатами розслідування складає клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження.

Відповідно до ч.1 ст. 291 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.

В обвинувальному акті зазначаються фактичні обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

На підставі наведеного, наявність клопотання про застосування заходів медичного характеру, у якому міститься інформація про обставини вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені зазначених у клопотанні суспільно-небезпечних діянь, об`єктивна сторона яких передбачена ч.4 ст.185, ч.2 ст.345 КК України.

Суд ураховує, що діяння, вчинення яких ставиться у провину ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочину.

Суд також бере до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше засуджувався за злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, не одружений, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Також суд враховує, що розгляд справи перебуває на стадії підготовчого провадження, свідки та потерпілі у справі ще не допитані судом, докази не досліджені.

Суд враховує наявність у ОСОБА_4 розладів психічної діяльності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №272 та №273 від 25.12.2024, на які посилається прокурор у клопотаннях про застосування примусових заходів медичного характеру.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливості переховування ОСОБА_4 від суду, вчинення ним інших суспільно небезпечних діянь, а також впливу на свідків і потерпілих.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема передання на піклування близьким родичам чи членам сім`ї під обов`язковий лікарський нагляд, не гарантуватиме належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та не усуне ризиків, встановлених судом, крім того законний представник ОСОБА_4 , яка є його мамою повідомила, що у неї немає можливості доглядати і проводити лікування ОСОБА_4 за місцем проживання. Про наявність інших родичів яким суд міг би передати ОСОБА_4 на піклування суду не повідомлено.

Відповідно до вимог ст.508 КПК України, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою або домашнього арешту не передбачено, а тому суд позбавлений законної можливості його застосувати.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, які унеможливлюють його небезпечну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 315-316, 176-183, 314-316, 508 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» з посиленим наглядом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 19.04.2026 року включно

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою щодо якої обраний запобіжний захід в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Суддя ОСОБА_1