РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

285/8/26

1-кп/290/234/26

10 березня 2026 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого судового засідання у межах кримінального провадження №0000462 від 07.05.2024 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 311, ч.ч. 2,3 ст. 309, ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1. Суть питання, що вирішується ухвалою

1.1. У судовому засіданні розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

1.2. Також судом розглянуто клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

2. Встановлені судом обставини

2.1. У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 311, ч.ч. 2,3 ст. 309, ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України.

2.2. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2025 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Надалі ухвалами слідчих суддів строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою від 04.02.2026 строк продовжено до 11.03.2026.

2.3. Судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершений.

3. Позиції сторін кримінального провадження

3.1. Прокурор підтримав подане клопотання та просив продовжити строк тримання під вартою.

3.2. Прокурор зазначив, що обвинувачений підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, пов`язаних з виготовленням та збутом особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах. Існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від суду; незаконний вплив на свідків; продовження злочинної діяльності.

3.3. Захисник подав клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на наявність постійного місця проживання, соціальні зв`язки та відсутність необхідності подальшого тримання під вартою.

3.4. Обвинувачений підтримав позицію захисника.

4. Мотиви суду та правові підстави ухвали

4.1. Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд зобов`язаний перевірити доцільність подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та встановити, чи зберігаються ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також чи можуть вони бути усунуті шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

4.2. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Letellier v. France», «Kharchenko v. Ukraine», «Ilijkov v. Bulgaria», продовження тримання особи під вартою може бути виправданим лише за наявності релевантних та достатніх підстав, а національні суди повинні наводити конкретні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених законом.

4.3. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, однак вона може враховуватися у сукупності з іншими обставинами, зокрема з характером кримінального правопорушення, способом його вчинення, поведінкою особи та ризиком ухилення від правосуддя.

4.4. Оцінюючи матеріали кримінального провадження, суд враховує, що обвинуваченому інкримінується вчинення кількох тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які пов`язані з виготовленням та збутом особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах.

4.5. З матеріалів провадження вбачається, що діяльність, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_5 , має тривалий та системний характер, пов`язана із виготовленням психотропних речовин, використанням спеціального обладнання та їх подальшим розповсюдженням.

4.6. З огляду на характер обвинувачення та можливе призначення покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, суд дійшов висновку, що ризик переховування обвинуваченого від суду не є абстрактним, а має реальний характер. Наявність такого ризику підтверджується: тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень; можливістю призначення реального покарання у вигляді тривалого позбавлення волі; характером та масштабом інкримінованої діяльності.

4.7. Суд також враховує, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершений, а тому зберігається ризик незаконного впливу на свідків або інших учасників кримінального провадження.

4.8. У практиці ЄСПЛ (зокрема у справі «W v. Switzerland») зазначено, що ризик впливу на свідків може визнаватися виправданою підставою для тримання особи під вартою, особливо на тих стадіях процесу, коли доказова база ще підлягає безпосередньому дослідженню судом.

4.7. Суд також бере до уваги характер інкримінованих кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, які за своєю природою можуть мати повторюваний характер, що свідчить про наявність ризику продовження кримінальної діяльності у разі звільнення обвинуваченого з-під варти.

4.9. Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, суд виходить із принципу пропорційності втручання у право на свободу, гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.10. Відповідно до практики ЄСПЛ національний суд зобов`язаний перевірити, чи можуть ризики бути усунуті шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.

4.11. Суд розглянув доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту, однак дійшов висновку, що такий запобіжний захід не здатний належним чином нівелювати встановлені ризики, оскільки: не унеможливлює переховування обвинуваченого від суду; не виключає можливості впливу на свідків; не гарантує запобігання можливому продовженню злочинної діяльності.

4.12. Суд враховує, що обвинувачений має певні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, однак ці обставини самі по собі не спростовують встановлені ризики.

4.11. Таким чином, перевіряючи необхідність подальшого тримання під вартою та можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів подальшого тримання під вартою, суд дійшов висновку, що на даний час: ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, залишаються актуальними; альтернативні запобіжні заходи не здатні їх усунути; подальше тримання під вартою є пропорційним та необхідним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

4.12. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає, тоді як клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

4.13. Щодо призначення справи до судового розгляду.

4.14. Справа підсудна Романівському районному суду і підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні, колегіально у складі трьох суддів. Обвинувальний акт відповідає вимогам закону. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України немає. Учасники провадження не заперечували щодо призначення справи до розгляду.

4.15. Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000462 відносно ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Романівського районного суду Житомирської області на 19 березня 2026 року на 14 годину 15 хвилин.

1.2. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

1.3. Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

1.4. Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

1.5. Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 10.03.2026. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 24 годині 08.05.2026.

2.2.Ухвала суду щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.3.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

2.4.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_9

Судді: ОСОБА_10

ОСОБА_11