СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1489/26
ун. № 759/4345/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні № 0000417 відомості про яке внесено до ЄРДР 15.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2026 року слідча Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням погодженим прокурором Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000417 від 15.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000417 від 15.02.2026 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою зі неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заробітку грошових коштів за допомогою власного мобільного телефону «iPhone» в месенджері «Telegram» встановили зв`язок з невстановленою особою у чаті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», яка запропонувала роботу у вигляді підпалів автомобілів на території міста Києва за грошову винагороду. На що ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 з корисливих мотивів погодились, таким чином вступивши з цією особою в попередню змову на пошкодженні чужого майна шляхом підпалу.

При цьому, невстановлена досудовим розслідуванням особа під профілем у месенджері «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_8 » « ОСОБА_9 » повідомила ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 алгоритм дій для успішного вчинення таких підпалів, який у зв`язку з цим зобов`язані були: знайти автомобілі преміум сегменту, а саме марки «Tesla», «Mersedes», «BMW» (зняти фото/відео даних автомобілів та місцевості його знаходження) та переслати вказані фото/відеоматеріали невстановленій особі під профілем з нік-неймом « ОСОБА_8 » « ОСОБА_9 », а також отримати від нього подальші рекомендації щодо підготовки засобів підпалу, вчинення підпалу, фото/відео фіксації його наслідків та дотримання особистої безпеки після його вчинення.

На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження майна, ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 знайшли автомобіль марки «Tesla» моделі «3» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, що був розташований по вул. Академіка Доброхотова, поблизу буд. № 1 у м. Києві, який належить ОСОБА_10 .

Продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 15.02.2026 орієнтовно о 01 год. 30 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 заздалегідь підготувавши мобільний телефон для проведення відео фіксації, в той час як ОСОБА_5 використовуючи заздалегідь придбану легкозаймисту рідину вирішили пошкодити автомобіль марки «Tesla» моделі «3» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, для чого ОСОБА_5 , вилив легкозаймисту рідину на капот автомобіля та підпалив запальничкою, яка знаходилась при ньому.

Пересвідчившись, що вказаний автомобіль палає ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 здійснили відеофіксацію вчиненого підпалу на мобільний телефон останньої, яка в подальшому була надіслана особі під профілем « ОСОБА_8 » « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В подальшому, ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли в невідомому напрямку.

Після чого, 16.02.2026 невстановлена особа під профілем з нік-неймом « ОСОБА_8 » « ОСОБА_9 », здійснила переказ на крипто-гаманець, який зареєстрований на ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 500 USDT, за вчинення умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2026 приблизно о 00 год. 27 хв., ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження майна, знайшли автомобіль марки «Tesla» моделі «Y», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, що був розташований по вул. Василя Стуса, поблизу буд. № 5 у м. Києві, який належить ОСОБА_11 .

Продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 17.02.2026 орієнтовно о 00 год. 30 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 заздалегідь підготувавши мобільний телефон для проведення відео фіксації, в той час як ОСОБА_5 використовуючи заздалегідь придбану легкозаймисту рідину вирішили пошкодити автомобіль марки «Tesla» моделі «Y» д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, для чого ОСОБА_5 , вилив легкозаймисту рідину на капот автомобіля та підпалив запальничкою, яка знаходилась при ньому.

Пересвідчившись, що вказаний автомобіль палає ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 , здійснили відеофіксацію вчиненого підпалу на мобільний телефон останньої, яка в подальшому була надіслана особі під профілем « ОСОБА_8 » « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В подальшому, ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли в невідомому напрямку.

Після чого, 17.02.2026 невстановлена особа під профілем з нік-неймом « ОСОБА_8 » « ОСОБА_9 », здійснила переказ на крипто-гаманець, який зареєстрований на ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 300 USDT, за вчинення умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2026 приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження майна, знайшли автомобіль марки «Tesla» моделі «Y», д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, що був розташований по вул. Ірпінська, поблизу буд. № 69 у м. Києві, який належить ОСОБА_12 .

Продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 19.02.2026 орієнтовно о 00 год. 10 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 заздалегідь підготувавши мобільний телефон для проведення відео фіксації, в той час як ОСОБА_5 використовуючи заздалегідь придбану легкозаймисту рідину вирішили пошкодити автомобіль марки «Tesla» моделі «Y», д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, для чого ОСОБА_5 , вилив легкозаймисту рідину на капот автомобіля та підпалив запальничкою, яка знаходилась при ньому.

Пересвідчившись, що вказаний автомобіль палає ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 , здійснили відеофіксацію вчиненого підпалу на мобільний телефон останньої, яка в подальшому була надіслана особі під профілем «ІНФОРМАЦІЯ_8» « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В подальшому, ОСОБА_5 спільно з неповнолітньою ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли в невідомому напрямку, в подальшому були затриманні працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому: вироком Оболонським районним судом м. Києва від 21.12.2023 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України - звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2024 року за ч. 2 ст.15, ч.4ст.185 КК України; ч.4 ст.185 КК України , на підставі ч.1 ст. 70, 69 КК України - до покарання 3 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.4 ст.70 Кк України, остаточне покарання у виді 5 років позбавлення. На підставі ст.75 КК України - звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

На теперішній час слідством в рамках досудового розслідування лише з`ясовується офіційна інформація щодо наявності/відсутності фактів притягнення до кримінальної відповідальності, фактів судимостей.

Крім того, моніторингом інформації з сайту Судової влади України встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

19.02.2025 року, ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Ірпінська, 69, де виявлено автомобіль марки «Tesla» д.н.з. НОМЕР_4 білого кольору зі слідами горіння, також в ході огляду виявлено та вилучено: пляшку об`ємом 1 л із специфічним запахом, обвуглені залишки та змив з вищевказаного автомобіля; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, у якого в ході особистого обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон, на якому наявні листування у месенджері «Телеграм»; оглядом телефону ОСОБА_7 де наявні відеозаписи горіння автомобілів від 15.02.2026, 17.02.2026 та 19.02.2026; протоколами прийнятих заяв потерпілих осіб, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами допиту потерпілих; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , яка проживала спільно з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 19.02.2026, в ході якого виявлено та вилучено каністру об`ємом 5 л з рідиною специфічного запаху та мобільний телефон; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 19.02.2026; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об?єктивно пов?язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені у п. п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку застосування до нього більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити спроби: переховуватися від органу досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; продовжити та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке, згідно санкції, передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі. Тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі доведення його вини, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

На сьогоднішній день відсутні будь-які медичні застереження щодо унеможливлення перебування підозрюваного в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, останній офіційно не одружений, не працюючий, тобто в підозрюваного фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які б як важелі впливу могли утримати останнього від спроби переховування і подальшого вчинення інших злочинів. Неодноразово судимий, данні кримінальні правопорушення винив під час іспитового строку, також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності вчинених в стані алкогольного сп`яніння. Описане вказує на те, що ОСОБА_5 не може своє життя вписувати в рамки правил поведінки у суспільстві, не порушуючи при цьому прав оточуючих громадян і має схильність до таких дій.

Підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні не розкаявся, і хоча це його право і його позиція захисту, однак ця обставина, також, являється і характеристикою особистості, а тому, не можна її оминути увагою, так як ця обставина свідчить, що свої дії ОСОБА_5 не піддав критичній оцінці, відповідних висновків для себе не зробив і не усвідомив тяжкість скоєного, що ще раз обґрунтовує ризик переховування з метою уникнення покарання в будь-який спосіб.

Тому, враховуючи перелічені ризики вважаю, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За сукупності таких обставин, вважаю, що інші більш м`які запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не здатні запобігти ризикам, передбачених передбаченим п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній не працює та вчинив тяжкий злочин, у зв`язку з чим, такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків.

Запобіжний захід у виді особистої поруки, також, неможливо застосувати до підозрюваного у зв?язку з тим, що будь-якого письмового зобов`язання від осіб, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків - до суду не надходило, тобто в оточенні підозрюваного вказані особи, які могли би бути поручителями, відсутні.

Також, до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв?язку з тим, що він може чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з носінням засобу електронного контролю, а у разі обрання запобіжного заходу у вигдяді тримання під вартою визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Ірпінська, 69, де виявлено автомобіль марки «Tesla» д.н.з. НОМЕР_4 білого кольору зі слідами горіння, також в ході огляду виявлено та вилучено: пляшку об`ємом 1 л із специфічним запахом, обвуглені залишки та змив з вищевказаного автомобіля; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, у якого в ході особистого обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон, на якому наявні листування у месенджері «Телеграм»; оглядом телефону ОСОБА_7 де наявні відеозаписи горіння автомобілів від 15.02.2026, 17.02.2026 та 19.02.2026; протоколами прийнятих заяв потерпілих осіб, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами допиту потерпілих; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , яка проживала спільно з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 19.02.2026, в ході якого виявлено та вилучено каністру об`ємом 5 л з рідиною специфічного запаху та мобільний телефон; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 19.02.2026; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, враховуючи відсутність сім`ї та міцних соціальних зв`язків.

Вбачається наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки такі наразі є відомими.

Існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Вказані обставини та наведені прокурором докази вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а тому вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Також, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, застава, передбачена в статті 5 § 3 Європейської Конвенції, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні № 0000417 відомості про яке внесено до ЄРДР 15.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.04.2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 19.04.2026 року включно та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1