Справа № 527/2441/25
провадження № 1-кп/527/56/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування примусових заходів медичного характеру

10 березня 2026 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000132 від 01.06.2025 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Любешів Любешівського району Волинської області, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей нема, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Так, 30.05.2025 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_8 в особистих цілях, прибув до господарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить останній на праві приватної власності.

Після цього, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 , відсутня в своєму будинку, та всупереч волі власниці, розбивши вікно, протиправно проник до житлового будинку за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку.

Згідно ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за встановленим рішенням суду.

Діями ОСОБА_8 порушено конституційні права потерпілої ОСОБА_4 , на недоторканість житла.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла особи, ОСОБА_8 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

06.06.2025 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_8 в особистих цілях, прибув до господарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить останній на праві приватної власності.

Після цього, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 , відсутня в своєму будинку, та всупереч волі власниці, відчинивши вікно, протиправно проник до житлового будинку за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку.

Згідно ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за встановленим рішенням суду.

Діями ОСОБА_8 порушено конституційні права потерпілої ОСОБА_5 , на недоторканість житла.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла особи, ОСОБА_8 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 162 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 493 від 29.07.2025 року: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми, параноїдний синдром, загострення і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння, ОСОБА_8 також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому суспільно-небезпечних діянь, а також враховуючи висновки судово-психіатричного експерта, підтримав клопотання та просив застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом згідно п.2 ч.1 ст.94 КК України.

Захисник ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_7 та особа щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснили, що вони погоджуються з думкою прокурора, не заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_8 скористався їх відсутністю у належних їм господарствах та всупереч їх волі і без дозволу проник до належних їм житлових будинків.

Факт вчиненням ОСОБА_8 вказаних суспільно-небезпечних діянь підтверджується наступними доказами:

-витягом з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення (а.с.73-74);

-протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 31.05.2025 року та від 06.06.2025 року (а.с.81, 96);

-протоколами огляду місця події від 31.05.2025 року та від 06.06.2025 року, а саме господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 та фото-таблицею та господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 та фото-таблицею (а.с.82-89, 98-105);

Разом з тим, в процесі судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_8 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, на даний час перед слідством і судом постати не може, тому прокурор звернувся до суду із клопотанням у якому просив застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом згідно п.2 ч.1 ст.94 КК України.

Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричного експерта № 493 від 29.07.2025 року зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром, стану загострення, ускладненого вживанням канабіноїдів та психостимуляторів і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Враховуючи викладене, а також те, що стан у ОСОБА_8 наразі є таким, що позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом згідно п.2 ч.1 ст.94 КК України, тому суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.ст. 511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 Кримінального кодексу України, ст.ст. 512-513, 516 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів відносно ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом згідно п.2 ч.1 ст.94 КК України.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору, особі, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, захиснику особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Копію ухвали направити потерпілим для відома та ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1