Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Справа № 608/763/26

Номер провадження1-кс/608/192/2026

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки та покладенням обов`язків, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000128 від 09 березня 2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В клопотанні старший слідчий вказав, що слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, дані про яке внесено в ЄРДР 09.03.2026 за №0000128.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 грудня 2025 року приблизно о 21 год. 30 хв. у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, бажаючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, з метою застосування фізичного насильства наніс один удар кулаком правої руки в ділянку голови ОСОБА_7 , внаслідок чого остання впала на підлогу.

В подальшому, коли потерпіла лежала на підлозі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс декілька почергових ударів ступнею лівої та правої ноги в ділянку голови ОСОБА_7 та декілька ударів кулаками рук в ділянку тулуба останньої.

Внаслідок нанесених ОСОБА_5 ударів потерпілій ОСОБА_7 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під оболонки головного мозку, закрита черепно-мозкова травми, що спричинило смерть потерпілої.

10.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться: у повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 10.03.2026; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.03.2026; протоколі огляду місця події від 09.03.2026; протоколі обшуку від 09.03.2026; лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_7 від 10.03.2026; протоколах допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 09.03.2026; протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 10.03.2026.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим у відповідності до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 23.06.2025 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з іспитовим строком на два роки, не маючи постійного місця роботи, добре розуміє, що у разі доведення вини йому може буди призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Проаналізувавши вказану інформацію а також санкцію ч.2 ст.121 КК України, можна прийти до висновку, що у випадку доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою, і як вказано вище, не має вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також існує ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , може чинити відповідний тиск на них, шляхом погрози та вмовляння, схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються інші очевидці вчинення вказаного кримінального правопорушення та особи яким відомі обставини даного злочину, на яких також підозрюваний може чинити тиск.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Крім того, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає у будинку в якому було вчинено кримінальне правопорушення і доступ до місця вчинення злочину є необмеженим, а тому перебуваючи на місці вчинення злочину, він може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування.

Також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим у відповідності до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 23.06.2025, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з іспитовим строком два роки, не маючи постійного місця роботи, на шлях виправлення та перевиховання не став, продовжив свою злочинну діяльність, та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що узгоджується із санкцією статті, за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ..

Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, зокрема, тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Враховуючи наведене, старший слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб.

В судовому засіданні прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять обрати запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання мотивують тим, що підозрюваний ОСОБА_5 визнає свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, має постійне місце проживання.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, що підтверджується відсутністю в підозрюваного міцних соціальних зв`язків в суспільстві, місця роботи, сім`ї.

Існує також ризик знищення , приховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає у будинку, в якому було вчинено кримінальне правопорушення і доступ до місця вчинення злочину є необмеженим, а тому перебуваючи на місці вчинення злочину, він може вчинити вказані дії.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та інших свідків, які в подальшому будуть встановлені, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Має місце ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимим у відповідності до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 23.06.2025, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з іспитовим строком два роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, продовжив свою злочинну діяльність, та вчинив нове кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Зважаючи на викладене, слідча суддя приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Проте, слідча суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, як про це просить захисник та підозрюваний, ніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які були встановлені в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідча суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який є судимим, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність старшим слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за доцільне клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Крім того слід зазначити, що Указом

Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогоднішній день.

Відповідно до листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою, зокрема, як відповідний ризик слід ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, до визначених ст. 177 КПК України ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 спричинив загибель людини, тому слідча суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не військовозобов`язаного, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 17 годині 30 хвилин 10 травня 2026 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Згідно з оригіналом

Слідча суддя: /підпис/:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000128 від 09 березня 2026 року.

Ухвала набрала законної сили « » р.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Ухвалу видано 12 березня 2026 року

Секретар: