Єдиний унікальний номер 448/252/26
Провадження № 1-кс/448/35/26
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

25.02.2026 слідча суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 10 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.367 КК України, погоджене прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ятвяги, Мостиського району, Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрювана ОСОБА_5 ,

захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 ,

встановила:

І. Суть клопотання, що вирішується

1.Старший слідчий СВ Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до розпорядження міського голови № 148-р(ос) від 29.06.2022 переведена з посади заступника начальника служби у справах дітей на посаду головного спеціаліста служби у справах дітей міської ради з 01.07.2022.

Вказує, що у розумінні положень ст.18 КК України та примітки до статті 364 КК України остання є службовою особою органу місцевого самоврядування та наділена організаційно-розпорядчими функціями у сфері соціального захисту дітей. До її службових обов`язків належить здійснення контролю за умовами проживання, утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, відвідування дітей за місцем проживання, складання актів обстеження житлово-побутових умов відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №866 від 29.12.2010 та №585 від 01.06.2020 (зі змінами від 09.08.2024), ведення обліку таких дітей відповідно до статей 1012 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», ініціювання перед органом опіки та піклування питання про відібрання дітей у разі безпосередньої загрози їхньому життю та здоров`ю відповідно до статті 170 Сімейного кодексу України, взаємодія з органами Національної поліції щодо випадків домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», підготовка матеріалів для розгляду на Комісії з питань захисту прав дитини відповідно до статей 13 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» та вжиття заходів щодо соціального захисту дітей і запобігання їх бездоглядності відповідно до статей 13 та 20 Закону України «Про соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю» та Закону України «Про соціальні послуги».

Відповідно до законодавства України, зокрема статей 1, 4, 23 та 23-1 Закону України «Про охорону дитинства», статей 1012 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», статей 13 та 20 Закону України «Про соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю», статті 170 Сімейного кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України № 866 від 29.12.2010 та №585 від 01.06.2020, якою затверджено Порядок забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, Закону України «Про соціальні послуги» та Порядку здійснення соціального супроводу сімей та дітей у складних життєвих обставинах (наказ Мінсоцполітики № 248 від 29.03.2022), на ОСОБА_5 покладався прямий нормативний обов`язок систематично контролювати умови проживання дітей, проводити оцінку ризиків, здійснювати соціальний супровід, вести облік дітей у складних життєвих обставинах та невідкладно ініціювати їхній захист у разі загрози життю чи здоров`ю, включно з питанням негайного відібрання дітей.

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Мостиської міської ради №7 від 03.04.2024 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» на облік було взято ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передбачено головному спеціалісту служби у справах дітей ОСОБА_8 розробити індивідуальні плани соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Зазначає, що сім`я ОСОБА_9 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на території Мостиської територіальної громади, виховувала п`ятьох малолітніх дітей і перебувала у складних життєвих обставинах. Вказана сім`я перебувала на обліку служби у справах дітей Мостиської міської ради з вересня 2023 року. Причиною постановки сім`ї на облік згідно відомостей обліково-статистичних карток дітей зазначено ухилення батьками від виконання обов`язків з виховання дітей.

Об`єктивні ознаки складних життєвих обставин цієї сім`ї включали: антисанітарні та неналежні умови проживання, відсутність належного опалення, неналежний догляд за дітьми, факти домашнього насильства, підтверджені викликом поліції у вересні 2024 року, та тривалу відсутність матері, під час якої діти перебували лише з батьком, зловживання батьками алкогольними напоями, тощо.

Попри наявність цих обставин, про які достовірно була обізнана ОСОБА_5 , у період з початку 2024 року по лютий 2026 року, вона склала лише чотири акти обстеження, які навіть не містили дат складання, що свідчить про їх формальний характер. З третього кварталу 2025 року по 09.02.2026 обстеження умов проживання дітей не проводилися взагалі.

Індивідуальні плани соціального захисту кожної з дітей сім`ї ОСОБА_9 складалися із формальних та тотожних заходів, які взагалі не забезпечували потреб кожної дитини цієї сім`ї, такі не переглядалися та корегувалися, потреби дітей цієї сім`ї не вивчалися, інформація про медичне обстеження дітей та стан їх здоров`я в особових справах за період 2024-2025 роки відсутня. Питання щодо негайного відібрання дітей, позбавлення батьківських прав та винесення ситуації на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_5 не ініціювалися.

Внаслідок неналежного догляду 09.02.2026 малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений в комунальне некомерційне підприємство «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області, що за адресою: м. Мостиська, вул. Ярослава Мудрого № 111, Яворівського району, Львівської області, де помер у зв`язку з генералізованою вірусною інфекцією на фоні білково-енергетичної недостатності.

Вказані факти свідчать про неналежне та невчасне надання дитині медичної допомоги, неналежне харчування та догляд, не проведення своєчасної оцінки індивідуальних особливостей дитини і потреб залежно від віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, що несли загрозу її здоров`ю та життю, внаслідок чого настала смерть малолітнього ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що за належного виконання ОСОБА_5 службових обов`язків, своєчасного проведення обстежень, об`єктивної оцінки рівня небезпеки та ініціювання питання про негайне відібрання дітей відповідно до статті 170 Сімейного кодексу України та Порядку № 866 та Порядку №585 малолітній мав бути вилучений із небезпечного середовища та перебувати у безпечних умовах, що унеможливило б настання його смерті.

Таким чином, між неналежним виконанням службових обов`язків ОСОБА_5 та настанням смерті дитини існує прямий причинний зв`язок.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 , будучи головним спеціалістом служби у справах дітей міської ради, неналежним чином оцінила життєві обставини, в яких перебував малолітній ОСОБА_7 , не вжила жодних заходів щодо усунення чи покращення умов, що негативно впливають на життя дитини, стан її здоров`я та розвиток, не передбачила можливості настання тяжких наслідків у вигляді смерті дитини, хоча, з огляду на службове становище, професійні обов`язки та наявну інформацію про небезпечні умови проживання дітей, повинна була і могла їх передбачити.

2. Вказує, що 12.02.2026 о 16 год. 11 хв. старшим слідчим СВ ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 , за погодженням з керівником Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, та спричинило загибель людини, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.367 КК України.

3. Зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України підтверджуються зібраними доказами, а саме протоколом огляду місця події від 09.02.2026, протоколом огляду місця події від 09.02.2026, показаннями свідка ОСОБА_11 від 10.02.2026, свідка ОСОБА_12 від 11.02.2026, свідка ОСОБА_13 від 11.02.2026, речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

4. Також зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з додатковим покаранням у виді позбавленням права обіймати певні посади.

5. Вказує, що метою обрання підозрюваній запобіжного заходу є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним ризикам (відповідно до ст. 177 КПК України):

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності , ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч.3 ст.367 КК України), за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати певні посади. Підозрювана усвідомлює тяжкість наслідків інкримінованого діяння - смерть малолітньої дитини, що значно підвищує суспільний резонанс та ймовірність реального позбавлення волі. Займана нею посада передбачає обізнаність із процедурою кримінального провадження, порядком виклику, вручення повісток, що створює додаткові можливості для уникнення явки до органу досудового розслідування. Враховуючи тяжкість покарання та ризик втрати посади, джерела доходу та професійної репутації, у підозрюваної існує об`єктивний мотив для ухилення від кримінальної відповідальності. Підозрювана проживає у населеному пункті, близькому до державного кордону, що об`єктивно створює додаткові можливості для виїзду за межі України з метою уникнення відповідальності. Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про реальність ризику переховування;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (п.2 ч.1 ст.177 КПК України), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик є обґрунтованим з огляду на те, що: підозрювана безпосередньо здійснювала ведення документації щодо сім`ї ОСОБА_9 (акти обстеження, індивідуальні плани соціального захисту, обліково-статистичні картки, службові записи). Частина документів носить внутрішній службовий характер та зберігається у службі у справах дітей, де підозрювана тривалий час працює та має службові зв`язки. Встановлено, що частина актів обстеження не містить дат складання, що вже свідчить про можливість їх формального або ретроспективного оформлення. Існує ризик виготовлення нових документів «заднім числом», внесення змін до електронних баз даних, знищення чернеток, службового листування, електронної переписки. Досудове розслідування триває, призначаються експертизи, витребовується додаткова документація, тому перебування підозрюваної без обмежень створює реальну можливість впливу на доказову базу;

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, ризик ґрунтується на тому, що підозрювана особисто контактувала з членами сім`ї ОСОБА_9 , службовими особами, сусідами, представниками соціальних служб. Свідки ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші особи) проживають у межах тієї ж територіальної громади. Підозрювана має авторитет службової особи органу місцевого самоврядування та може використовувати службові зв`язки або особисті контакти для переконання, умовляння чи тиску. У провадженні ще встановлюються інші можливі свідки, працівники служби, медичні працівники, члени комісій, на яких підозрювана може впливати. З огляду на характер кримінального правопорушення (службова недбалість), показання свідків щодо фактичного виконання чи невиконання обов`язків мають ключове значення;

-п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), ризик полягає у узгодженні позицій із працівниками служби у справах дітей. Наданні неправдивих пояснень у службових перевірках. Створенні штучних доказів належного виконання обов`язків. Використанні службових контактів для формування вигідної для себе громадської думки та впливу на учасників провадження;

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик ґрунтується на тому, що підозрювана продовжує обіймати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Її службова діяльність пов`язана з прийняттям рішень щодо дітей у складних життєвих обставинах. З огляду на встановлену модель формального виконання обов`язків, існує ризик повторного неналежного виконання службових повноважень щодо інших дітей. Невідсторонення від посади створює можливість продовження протиправної поведінки у сфері службової діяльності.

6. Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , яка підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зважаючи на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання спробам підозрюваної переховуватися від суду; уникнути кримінальної відповідальності через виїзд на територію іноземної держави, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

7. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам.

8. 25.02.2025 захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав письмові заперечення щодо клопотання про обрання запобіжного заходу. Вказав, що відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_5 , згідно з розпорядженням міського голови № 148-р(ос) від 29.06.2022 працювала на посаді головного спеціаліста служби у справах дітей Мостиської міської ради з 01.07.2022 року. Внаслідок неналежного догляду 09.02.2026 малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений в комунальне некомерційне підприємство «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області, що за адресою: м. Мостиська, вул. Ярослава Мудрого № 111, Яворівського району, Львівської області, де помер у зв`язку з генералізованою вірусною інфекцією на фоні білково-енергетичної недостатності.

На думку прокурора, вказані факти свідчать про неналежне та невчасне надання дитині медичної допомоги, неналежне харчування та догляд, не проведення своєчасної оцінки індивідуальних особливостей дитини і потреб залежно від віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, що несли загрозу її здоров`ю та життю, внаслідок чого настала смерть малолітнього ОСОБА_7 .

Вважає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки в межах кримінального провадження ні слідчим, ні прокурором не аналізовано посадову інструкцію головного спеціаліста служби в справах дітей Мостиської міської ради ОСОБА_5 від 09.01.2025 року. У вказаному нормативно-правовому акті відсутні будь які повноваження, які могли б бути підставою притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності. Окрім цього, у кримінальному провадження за фактом смерті малолітнього ОСОБА_7 за ст.166 КК України притягнуто до відповідальності його батьків. А тому, буде відсутній прямий причиновий зв`язок між діяннями/бездіяльністю ОСОБА_5 та смертю дитини. Також додає, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 № 13/2026 від 10.02.2026 року, причиною смерті є «генералізована вірусна інфекція». А тому, буде відсутній прямий причиновий зв`язок між діяннями/бездіяльністю ОСОБА_5 та смертю дитини. Вказує, що у кримінальному провадженні проведення судово-медичної експертизи не вирішено ні слідчим, ні прокурором не ініціювалося.

Також, вважає, що відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України, звертає увагу, що ОСОБА_5 заміжня, має постійну роботу та місце проживання. Раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягалася. Вважає, що зазначене спростовує наведені прокурором ризики.

9. Просив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відхилити як необгрунтоване. Якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , просить застосувати такий у вигляді особистого зобов`язання.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

10. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні, просив задовольнити його.

11. Підозрювана ОСОБА_5 просила відмовити у його задоволенні, повністю підтримала пояснення свого захисника.

12. Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив повністю проти задоволення клопотання, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому запереченні, просив у його задоволені відмовити.

ІІІ. Встановлені Судом обставини

13. Як вбачається із змісту клопотання та досліджених Судом доказів, 10.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.367 КК України.

14. 12.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.367 КК України.

ІV. Застосоване Судом законодавство

15. Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

16. В силу вимог ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

17. Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

18. Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

19. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

20. Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

21. Згідно п.4 ч.1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

22. Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

23. Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців.

24. Як вбачається з п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

25. У розумінні Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, 1950 року домашній арешт є способом обмеження конституційного права особи на свободу, а тому на думку Суду є одним з запобіжних заходів, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

V. Висновок Суду

26. Слідча суддя, дослідивши вказане клопотання та вивчивши приєднанні до нього документи, заслухавши усіх присутніх учасників кримінального провадження, дійшла таких висновків.

27. Як визначає КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, яке включає і досудове розслідування і судове провадження. Крім того, кримінальний процесуальний закон, регламентуючи питання застосування щодо особи запобіжного заходу, встановлює вимоги до релевантної оцінки підстав прийняття такого процесуального рішення як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження та визначається одними нормами процесуального закону, зокрема і при їх обранні та їх продовженні.

28. При вирішені питання про застосування запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, Суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, відповідно до вимог ст.178 КПК України.

29. Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 Кримінального кодексу України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

12.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.367 КК України.

30. Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: протокол огляду місця події від 09.02.2026, протокол огляду місця події від 09.02.2026, показання свідка ОСОБА_11 від 10.02.2026, свідка ОСОБА_12 від 11.02.2026, свідка ОСОБА_13 від 11.02.2026, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12.02.2026.

31. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, а також запобігання впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, а також запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1,2,3, 4,5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

32. З огляду на викладене, та, встановивши наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, Суд вважає, що з метою забезпечення дієвості цього провадження є необхідність застосувати заходи його забезпечення, якими є запобіжні заходи.

33. Заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, враховуючи особу підозрюваної, яка раніше не судима, працююча, одружена, має постійне місце проживання та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, приходжу до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

34. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

35. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

36. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, саме такий запобіжний захід є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, зможе забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження і суспільному інтересу, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

37. Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

38. У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне покласти на підозрювану процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: не залишати житло, у якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 194, 196,395 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

1. Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

2. Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою місця її проживання: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 квітня 2026.

3. Покласти на ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- цілодобово не залишати житло, у якому вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

4. Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що на підставі ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

5. Ознайомити підозрювану під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу.

6. Ухвалу передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.

7. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

8. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 02.03.2026 о 11.00 год.

Слідча суддя ОСОБА_14