Справа № 204/8942/25
Провадження № 1-кп/204/578/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м.Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду, матеріали кримінального провадження №0000967 від 16.08.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, працюючого підсобним робітником в ПП «Весна», неодруженого, який має на утримані неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 достовірно знаючи проте, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 10.08.2025 року близько 14 години 30 хвилини, більш точний час встановити не виявилося за можливе, знаходячись у приміщенні кафе «Сармат», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Новокримська, б. 2-М, побачив на підлозі під столом №3, який знаходиться праворуч від входу біля вікна, мобільний телефон марки "Sаmsung Galaxy A8" моделі SM-A530FZVDSEK темно-коричневого кольору в чохлі сірого кольору з м.т. НОМЕР_1 та IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого визначив його для себе як об`єкт злочинного посягання.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за вищевказаною адресою, у вищевказаний час, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, умисно, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв з підлоги мобільний телефон марки "Sаmsung Galaxy A8" моделі SM-A530FZVDSEK темно-коричневого кольору в чохлі сірого кольору з м.т. НОМЕР_1 та IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , та поклав собі до кишені штанів, одягнутих на ньому.Після чого, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 200,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що цивільний позов до обвинуваченого заявляти не буде, претензій матеріального та морального характеру не має, покарання просила призначити на розсуд суду, проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечує.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження №0000967, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; висновок експерта №2221/25 від 18.08.2025 року; звіт про фактичні витрати на проведення експертизи; постанови про визнання речовими доказами від 18.08.2025 року, від 19.08.2025 року та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, не судимий, звільнений з лав ЗСУ за сімейними обставинами, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого звіту.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку один рік - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №2221/25 від 18.08.2025 року, у розмірі 400, 00 грн.

Речові докази: диски з відеозаписами, на яких зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення від 10.08.2025 року, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000967 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000967.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя: ОСОБА_1