Справа № 645/1653/23
Провадження № 1-кп/645/27/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000449 від 10 квітня 2023 року щодо : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого cт. 336 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, і із 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» з 24 лютого 2022 року на території України оголошено загальну мобілізацію строком на 90 діб.

Указами Президента України №342/2022 від 17.05.2022, №574/2022 від 12.08.2022 року№758/2022 від 07.11.2022 року України, №59/2023 від 06.02.2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», продовжено строк проведення загальної мобілізації в Україні із 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

01.11.2001 року ОСОБА_4 був визнаний Рішенням медичної комісії Фрунзенського району м. Харкова від 01.11.2001 року придатним до військовий служби у воєнний час.

01.11.2001 року ОСОБА_4 був прийнятий на військовий облік та отримав військовий квиток серії НОМЕР_1 від 01.11.2001 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.02.2023 року о 16.24 годині перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження військово-лікарської комісії та подальшого несення служби у складі Збройних Сил України. По прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 було записано до «Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за 2023 рік №74» за №566 та видано направлення на проходження медичного огляду військово-лікарської комісії № ВВОБ/566 від 16.02.2023 року. Перед проходженням військово-лікарської комісії гр. ОСОБА_4 було роз`яснено його права та обов`язки щодо проходження медичного огляду та надання медичної документації стосовно захворювань та перебування на будь-яких обліках.

16.02.2023 року ОСОБА_4 самостійно, без будь-якого примусу, пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до довідки №522 від 16.02.2023 року, виданої військово- лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 визнаний здоровим та приданим до військової служби. На підтвердження повідомлення про обов`язок надання повних та достовірних відомостей про стан здоров`я та ознайомлення з висновком медичного огляду військово-лікарської комісії ОСОБА_4 поставив свій особистий підпис у пункті 11 картки обстеження та медичного огляду.

Також 16.02.2023 року о 16.24 годині відповідальний виконавець мобілізаційного відділення старший солдат ОСОБА_6 , який діє відповідно до «Функціональних обов`язків відповідального виконавця мобілізаційного відділення», затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 07.04.2022 року, додатково ознайомив ОСОБА_4 з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Указом Президента України №59/2023 від 06.02.2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», роз`яснив про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний час в повістці та вручено під особистий підпис бойову повістку, в якій зазначено номер команди ( НОМЕР_2 ) та дата прибуття, а саме: «17.02.2023 року о 08.00 годині» до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 . Жодних скарг чи заяв щодо проблем зі здоров`ям або підстав, які можуть стати причиною для ухилення від призову за мобілізацією з боку ОСОБА_4 не надходило.

17.02.2023 року о 08.00 годині та у подальшому ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним і приданим для військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не маючи права на відстрочку, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , про причини свого неприбуття працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив, чим проігнорував бойову повістку та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав частково, при цьому показав, що він 15.02.2023 року прийшов влаштовуватись на роботу на завод ім. Малишева, там його направили до воєнкомату та дали клопотання про надання відстрочки. Він прийшов у воєнкомат, його направили на проходження ВЛК. 16.02.2023 року він прийшов в воєнкомат на медичний огляд, пройшов усіх лікарів. Медична комісія прийшла до висновку, що він пригодний до військової служби, хоча він має проблеми зі спиною, про що повідомляв лікарів . Йому видали бойову повістку, за яку він розписався та мав прибути в воєнкомат 17.02.2023 року на 08.00 годину, але 17.02.2023 року та в подальшому, він до воєнкомата не з`явився, став збирати документи для можливої відстрочки, так як має проблеми зі здоров`ям та мати його дружини є інвалідом, але документи не зібрав та нікуди не здавав, на роботу не працевлаштувався, підстав для відстрочки він не має. Зазначив, що він не мав наміру ухилятись від війської служби, а хотів в повному обсязі пройти ВЛК та зібрати документи для відстрочки. У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є співробітником ІНФОРМАЦІЯ_4 , 16.02.2023 року ОСОБА_4 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за направленням пройшов ВЛК та був визнанним придатним до військової служби, право на відстрочку у нього не було. ОСОБА_4 була виписана та ним отримана бойова повістка, за якою він не з`явився, про причини неявки не повідомив. 17.02.2023 року співробітники РТЦК та СП виїхали до нього додому, але двері ніхто не відчинив, в подальшому ОСОБА_4 не з`являвся. Зазначив, що юрист РТЦК спілкувався із ОСОБА_4 , з`ясували, що право на відстрочку не має, також було проведено психологічне тестування.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що вона лікар-терапевт. З 27.02.2022 року приймала участь у складі ВЛК, була головою медичної комісії в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Голова ВЛК та лікарі проводять огляд військовозобов`язаних для визначення придатності для військової служби та видають довідки про придатність або непридатність військовозобов`язаного до служби. Військовозобов`язані проходять лікарів: терапевта, хірурга, ЛОРа, офтальмолога, невропатолога, стоматолога за день, якщо є скарги на здоров`я направляють на додаткові обстеження здачу аналізів. ОСОБА_4 не скаржився, про це не має відмітки в картці. Якщо скарг не має, то на додаткові дослідження не направляють. ОСОБА_4 було визнано придатним до військової служби.

Від допиту свідка ОСОБА_7 прокурор в судовому засіданні відмовився та його відмова прийнята судом.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст. 336 КК України, частково, суд визнав доцільним дослідження доказів щодо цих обставин в повному обсязі та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Крім часткової визнання провини у вчиненні кримінального правопорушення, вина ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами дослідженими в судового засіданні:

-направленням ОСОБА_4 для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період;

-довідкою № 522 військово-лікарської комісії від 16.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_4 придатний до військової служби;

-картою обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , про результати медичного обстеження та визнання придатним до військової служби;

-інформацією Департаменту охорони здоров`я від 13.04.2023 року, згідно якої за інформацією директорів комунальних некомерційних підприємств Харківської міської ради, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 05.02.2023 року по 27.02.2023 року за медичною допомогою не звертався;

-Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.02.2023 року, згідно якої відповідно до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.01.2023 року № 133/МВ ОСОБА_9 включений до команди у військову частину НОМЕР_3 ;

-розпискою про отримання ОСОБА_4 16.02.2023 року повістки - про прибуття о 08.00 годині 17.02.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про отримання якої обвинувачений не заперечував в судовому засіданні.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким кримінальним правопорушенням, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, одружений, дітей не має, не працює, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має ряд захворювань, що підтверджується виписками із історії хвороби за 2016, 2018 роки та проведеними дослідженнями та відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 522 від 16.02.2023 придатний до військової служби; має зареєстроване місце проживання, де характеризується посередньо; разом з тим вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією злочинів, передбачених статтею 12 КК України, хоча й відноситься до нетяжкого злочину, але спрямоване на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.

При цьому, відповідно до статті 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Такі положення основного закону дублюються в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Умисне ухилення від такого обов`язку під час війни створює негативні наслідки та тенденції в суспільстві та підриває обороноздатність держави.

Враховуючи ситуацію, яка наразі склалася в країні - збройна агресія РФ та конституційний обов`язок кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений військовозобов`язаним умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 641/1067/23.

За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання та можливість застосування до нього такої правової пільги, як звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, суд вважає таким, що не відповідає зазначеним вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а також засадам та меті покарання, визначеним статтями 50, 65 КК України.

Судом враховуються пом`яшуюча покарання обставина щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства на певний строк. Ризик вчинення повторного кримінального прпвопорушення та небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінені як середні. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним, покласти на нього додаткові обов`язки, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Надані обвинуваченим документи про наявність інвалідності у ОСОБА_10 (матері дружини), суд не приймає до уваги, враховуючи відсутність усіх документів в підтвердження родинних стосунків між ОСОБА_10 та дружиною обвинуваченого, крім того, питання відстрочки вирішується РТЦК та СП.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у мінімальних межах, що передбачено санкцією статті 336 КК України, з реальним його відбуванням, що на думку суду відповідатиме вимогам статей 50,65 КК України, принципам законності, індивідуалізації та справедливості, буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових правопорушень, та не вбачає підстав для застосування ст. 75, 76, 69 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Судових витрат у кримінальному провадженні не має.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, - ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Речові докази: оригінал документа «Довідка № 522 військово-лікарської комісії» від 16.02.2023 року, що видана на гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Немишлянський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Немишлянському районному суді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює обвинуваченому, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1