Провадження № 1-кс/161/78/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 лютого 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

29.10.2025 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга потерпілої ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 17.10.2025 про закриття кримінального провадження №0000457 від 04.12.2012 в частині епізодів №0000065, №0003692, №0004075, №0000054, №0000055, №0000053 за ст.27 ч.5 ст.190 ч.4, ст.384 ч.2, ст.396 ч.1, ст.384 ч.2, ст.382 ч.1, ст.364 ч.2 КК України.

Скарга потерпілої мотивована тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 17.10.2025 є незаконною, передчасною, винесеною без належного з`ясування всіх обставин справи. Просить оскаржувану постанову слідчого скасувати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник, кожен зокрема, подану скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили задовольнити, прокурор та слідчий, кожен зокрема, скаргу заперечили.

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомленй про день, місце і час розгляду скарги, матеріалів кримінального провадження на вимогу суду не надано, а тому на підставі ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого, на підставі наданих суду доказів, із дотриманням засад змагальності та диспозитивності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та подані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не дотримано вказаних вимог закону.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення. Провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором всіх зібраних і перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, зокрема, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000457 у частині епізодів за ч.2 ст.384, ч.1 ст.396 КК України стосовно експертів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слідчий послалась на положення п.11 ч.2 ст.65 КК України, згідно якої не можуть допитані як свідки експерти - щодо роз`яснення наданих ними висновків.

Разом із цим, у судовому засіданні встановлено, що експерти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 06.08.2019 були допитані як свідки у кримінальному провадженні №0000457, однак в порушення вимог ст.ст.2, 9, 110 ч.5 КПК України слідчим органу досудового розслідування в оскаржуваній постанові не надано оцінки таким показанням свідків, та не співставлено їх із показаннями потерпілої ОСОБА_5 , не умотивовано на підставі яких саме доказів слідчий дійшов висновку про відсутність у діях експертів складів вищевказаних кримінальних правопорушень. При цьому, оскаржуване рішення прийняте без врахування вказівок слідчого судді, наданих в ухвалі від 14.04.2025, якою скасоване попереднє рішення слідчого про закриття цього ж кримінального провадження в частині вказаних епізодів.

Аналогічно, невмотивованим є рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000457 у частині епізодів за ч.2 ст.384, ч.1 ст.382, ч.2 ст.364 КК України (п.п.4-6 оскаржуваної постанови), оскільки не вказано на підставі яких саме зібраних у справі доказів слідчий дійшов висновку про відсутність складів вищевказаних кримінальних правопорушень, натомість у постанові формально зазначено, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено фактів, які розслідувались в межах кримінального провадження.

Окрім того, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначено, що кримінальне провадження за ч.2 ст.364 КК України є фактовим, внесено до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді по заяві ОСОБА_5 , в якій не було наведено жодних фактів чи обставин, які підлягали б з`ясуванню під час досудового розслідування чи перевірки самої події злочину. Наведене свідчить про формальний та поверхневий підхід слідчого до проведення досудового розслідування, та недотримання вимог ст.ст.2, 9 КПК України.

Щодо закриття кримінального провадження №0000457 в частині епізоду за ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в ред. до 11.08.2023) КК України слід зазначити таке. Оскаржуване рішення слідчого було прийняте 17.10.2025. Разом із тим, згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000457, вбачається, що датою прийняття рішення про закриття кримінального провадження в частині епізоду за ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в ред. до 11.08.2023) КК України є 29.03.2024, що відповідає даті прийняття попередньої постанови про закриття цього ж кримінального провадження в частині вказаного епізоду, яка була скасована ухвалою слідчого судді від 14.04.2025. Вищенаведені обставини у сукупності із встановленими вище порушеннями вимог кримінального процесуального закону, на переконання слідчого судді, вказують на обґрунтованість тверджень потерпілої ОСОБА_5 щодо фактичного непроведення досудового розслідування після скасування попереднього рішення про закриття кримінального провадження в частині цього епізоду та формальне винесення нового рішення про закриття кримінального провадження від 17.10.2025.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова слідчого є невмотивованою, необґрунтованою, винесена із грубими порушеннями вимог ст.ст.2, 9, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

З наведених мотивів скарга представника потерпілої є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 17.10.2025 про закриття кримінального провадження №0000457 від 04.12.2012 в частині епізодів №0000065, №0003692, №0004075, №0000054, №0000055, №0000053 за ст.27 ч.5 ст.190 ч.4, ст.384 ч.2, ст.396 ч.1, ст.384 ч.2, ст.382 ч.1, ст.364 ч.2 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя