МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/8204/25
Провадження № 1-в/210/32/26
У Х В А Л А

іменем України

31 березня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник адміністрації ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначено йому покарання: - за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки; - за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, визначеного новим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року у виді позбавлення волі строком на три роки, та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з 12.04.2022 року. Обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 12.04.2022 року до набрання вироком законної сили. Зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: - за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць . На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за даним вироком та покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 з 02 жовтня 2021 року. Зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за вчинене діяння 16.10.2019 року, сума матеріального збитку становить 629,99 гривень.

З вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за вчинене діяння 01.02.2021 року, сума матеріального збитку становить 993,28 гривень та за ч. 2 ст. 186 КК України за вчинене діяння 18.08.2021 року, сума матеріального збитку становить 4500,00 гривень.

З вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України за вчиненими епізодами: 30.09.2021 року, сума матеріального збитку становить 1438,30 гривень, 02.10.2021 року сума матеріального збитку становить 2599,67 гривень та за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за вчинене діяння 02.10.2021 року, сума матеріального збитку становить 1272,31 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2019 рік, становить 960,50 грн (1921,00 грн *50% = 960,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2021 рік, становить 1135,00 грн (2270,00 грн *50% = 1135,00 грн.),а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2021 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2270,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом№3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, за вказаним вище вироком ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, який не підпадає під дію Закону № 3886?IX.

Крім того, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за вчиненим епізодом 30.09.2021 року та за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за вчиненим епізодом 02.10.2021 року.

При цьому, за вказаним вище вироком ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України за вчиненим епізодом 02.10.2021 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 2599,67 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з 12.04.2022 року. Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 12.04.2022 року до набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом вчиненим 30.09.2021 року та за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодом 02.10.2021 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за даним вироком та покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 з 02 жовтня 2021 року. Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1