Справа № 643/3485/26
Провадження № 1-кс/643/1814/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000554 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 114-1 КК України, -

установив:

З поданого клопотання вбачається, що слідчим відділом ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 19.04.2025 за ч. 1 ст.366, ч. 1 ст.114-1 КК України. Постановою заступника начальника слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 20.01.2026 про визначення слідчої групи у даному кримінальному провадженні, для проведення досудового розслідування до слідчої групи включено слідчих СУ ГУНП в Харківській області.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи Підприємства «Центр СПБ», , та пов`язані з вказаним підприємством особи, основним видом економічної діяльності якого, згідно з кодом КВЕД 85.32, зазначено: «Професійно-технічна освіта», яке зареєстроване в Єдиній Державній електронній базі з питань освіти та має відповідне Свідоцтво про атестацію Міністерства освіти і науки України, а також ліцензію на провадження освітньої діяльності з підготовки професії «Охоронник», код професії 5169, використовуючи службове становище, знаходячись на території м. Харкова, в невстановлений досудовим слідством період часу, але не пізніше 01.06.2024, розробили та реалізували злочинний план спрямований на ухилення від мобілізації особами чоловічої статі, мобілізаційного віку, під час дії воєнного стану на території України, шляхом їх офіційного працевлаштування за основним місцем роботи на посади викладачів (педагогічного працівника) закладу професійної (професійно-технічної) освіти, без необхідності виконувати свої професійні обов`язки, а саме до Підприємства «Центр СПБ», , зі ставкою не нижче 0,75, що в свою чергу, згідно п.2 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, одержуючи за вказані протиправні дії неправомірну вигоду.

При цьому, працевлаштовані у такий спосіб особи, відповідно до вказаного злочинного плану, рахуючись діючими працівниками Підприємства «Центр СПБ», , трудові обов`язки викладачів не здійснюють, не перебувають на робочих місцях у даному закладі, оскільки справжньою метою працевлаштування є отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а не здійснення викладацької діяльності.

Крім того, встановлено, що службові особи Підприємства «Центр СПБ», , складали і підписували довідки про підтвердження офіційного працевлаштування на посади викладачів до вищевказаного закладу професійної (професійно-технічної) освіти осіб чоловічої статі, мобілізаційного віку, зі ставкою не менше як 0,75, які фактично трудові обов`язки викладачів не здійснюють, та інші необхідні документи, для подальшого направлення вказаних документів в органи ТЦК та СП для отримання відстрочки від призову по мобілізації згідно п.2 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вводячи в оману працівників ТЦК та СП щодо наявності правових підстав для надання відстрочки військовозобов`язаним.

Також, встановлено, що у період з 01.06.2024 по теперішній час до Підприємства «Центр СПБ», , у вищевказаний спосіб, працевлаштовано військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно яких до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де останні перебувають на обліку, направлені відповідні документи щодо їх працевлаштування на викладацьку посаду у вказаний заклад професійної (професійно-технічної) освіти, а також документи, які підтверджують право на відстрочку останніх від призову на військову службу під час мобілізації, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, згідно даних ГУ ПФУ в Харківській області на Підприємстві «Центр СПБ», , за період з липня 2024 року по теперішній час офіційно працевлаштовано близько 100 осіб чоловічої статі призовного віку на посади викладачів, які, згідно даних отриманих під час досудового розслідування даного кримінального провадження, фактично не виконують свої функціональні обов`язки та отримали відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в органах ТЦК та СП.

Таким чином, службові особи Підприємства «Центр СПБ», , та пов`язані з вказаним підприємством особи, перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших регіонів України, пов`язаної з ухиленням від мобілізації осіб чоловічої статі призовного віку.

17.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 29.01.2026, у період часу з 13:58 до 17:07, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , який в липні 2024 року фіктивно працевлаштувався на посаду викладача до Підприємства «Центр СПБ», , внаслідок чого отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: ноутбук ASUS модель X756V, серійний номер H4N0CX01V96214C із зарядним пристроєм; копію резерв+, військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_7 ; копію військового квитка НОМЕР_1 від 13.12.2011 на ім`я ОСОБА_7 .

Вилучені речі та документи належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор посилається, що вилучені речі відповідають ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які мають істотні відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав заяву, відповідно до якої підтримав клопотання та просив його розглянути у свою відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на клопотання, у яких проти задоволення клопотання заперечував та посилався на таке: ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не мають процесуального статусу у кримінальному провадженні, вони не є свідками та підозрюваними, вилучені копії документів та ноутбук не мають відношення до кримінального провадженням, а прокурором у клопотанні не обґрунтовано, яким чином вилучене майно мають відношення до кримінального провадження, отже не доведено підстав для накладення арешту. Крім того, під час проведення обшуку допущено ряд процесуальних порушень, зокрема не надано копії протоколу обшуку власнику приміщення, де проведений обшук, при обшуку був присутній лише ОСОБА_9 . Обшук проведений слідчим та оперативними співробітниками СБУ без доручення, а ухвалою слідчого судді не визначено процесуальне коло осіб, якими повинна проводитися слідча дія, до протоколу обшуку не долучено постанови про групу слідчих, отже слідча дія проведена не уповноваженими на те особами. Під час проведення обшуку не роз`яснені процесуальні права учасникам слідчої дії понятим. Просив у задоволенні клопотання відмовити, повернути вилучене майно, провести розгляд клопотання без участі представника власника майна.

Дослідивши доводи клопотання, додані до нього документи, слідчий суддя встановив таке: слідчим відділом ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 19.04.2025 за ч.1 ст.366, ч.1 ст.114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 29.01.2026 надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000554 від 19.04.2025 на проведення обшуку за місцем мешкання за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення наступних речей та документів, а саме: кадрові, бухгалтерські та інші документи, які містять відомості щодо працевлаштування останнього та виконання ним трудових обов`язків на Підприємстві «Центр СПБ», , (особова справа/картка працівника, накази про прийняття на роботу, довідки про працевлаштування на підприємстві на посади викладачів, табелі обліку використання робочого часу, посадові інструкції, функціональні обов`язки, тощо); мобільні телефони, електронні носії інформації, комп`ютерні системи або їх частини, чорнові записи, або інші речі та документи в яких можуть міститись відомості щодо працевлаштування та виконання трудових обов`язків на Підприємстві «Центр СПБ», , вищевказаною особою, або містять дані щодо спілкування (кореспонденції, контактів, повідомлень) з вказаних обставин.

Згідно з копією протоколу обшуку від 17.02.2026 у період часу з 13:58 до 17:07, за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час обшуку виявлено та вилучено: ноутбук ASUS модель X756V, серійний номер H4N0CX01V96214C із зарядним пристроєм; копію резерв+, військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_7 ; копію військового квитка НОМЕР_1 від 13.12.2011 на ім`я ОСОБА_7 .

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен ураховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі можуть бути доказами факту та обставин, що встановлюються, зокрема містити інформацію щодо кримінального правопорушення. Ноутбук може містити відомості про способи здійснення протиправної діяльності, а також інформацію про інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, що потребує певного часу.

Слідчий суддя вважає, що незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене, чи взагалі знищене його володільцем. Прокурором доведена необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження та недопущення відчуження його на час досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення злочину. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, майно підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, тому посилання на те, що вилучені речі мають відношення до кримінального провадження та власник майна не є підозрюваним не є перешкодою для арешту майна.

Слідчий суддя також враховує, що обраний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою, в тому числі, огляду ноутбуку спеціалістами, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Таким чином доводи представника власника майна не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, а відомості, зазначені у протоколі обшуку, спростовують позицію адвоката щодо наявності порушень під час вчинення цієї слідчої дії.

Отже, виявлені та вилучені речі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що потреба в накладенні арешту на вилучене майно є доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.02.2026 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

Ноутбук ASUS модель X756V, серійний номер H4N0CX01V96214C із зарядним пристроєм;

Копію резерв+, військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_7 ;

Копія військового квитка НОМЕР_1 від 13.12.2011 на ім`я ОСОБА_7 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1