Справа № 548/128/25
Провадження №1-кп/548/105/26
У Х В А Л А

(повний текст)

09.03.2026 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисник- адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000204 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2025 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000204 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 повторно заявив клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи у даному кримінальному провадженні, проведення якої доручити експертам Державної спеціалізованої установи " Полтавське обласне бюро судово-медичної експертизи" (36039, вул. Олеся Гончара, 33- А, м. Полтава) та поставити на вирішення експертів перелік питань, наведених у клопотанні. Необхідність у проведенні повторної судово-медичної експертизи захисник визначив недостатню обґрунтованість висновку експерта, який при проведенні експертного дослідження за висновком № 307 від 27.11.2024 керувався критерієм тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 - короткочасний розлад здоров`я. Водночас з медичної документації стаціонарного лікування ОСОБА_6 вбачається, що вона перебувала на лікуванні лише 5 днів у період 14.11.2024 до 19.11.2024, після виписки лікарем не встановлено остаточний діагноз. Додатково захисник у клопотанні вказав, що експертиза проводилася на підставі медичної документації, без медичного обстеження потерпілої, експертом не вмотивовано необхідність проведення експертизи лише на підставі медичної документації, відсутній докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувалося, що суперечить змісту пункту 3.4 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої Наказом МОЗ від 17.01.1995 №6, вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечувала проти проведення повторної судово-медичної експертизи, у зв`язку з тим, що в обґрунтуванні необхідності призначення повторної експертизи адвокат не оспорює ні вид, ні характер, ні ступінь ушкодження, а вказує на безпідставність використання експертом у визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень термін розладу здоров`я. Експертом під час допиту були роз`яснені методи та методику проведення експертизи, висновок є зрозумілим, обґрунтованим та відповідає матеріалам справи. Звернула увагу, що у матеріалах справи наявні лист-повідомлення від КП «Хорольська міська лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району, Полтавської області 19.12.2024 № 01-02/725, відповідно до якого ОСОБА_8 з 01.11.2024 до 13.11.2024 не зверталася за медичною допомогою до лікарні.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник - ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання про проведення повторної експертизи, мотивуючи відсутністю підстав для її проведення та наданням експертом, що має 20-річний стаж роботи, під час його допиту у судовому засіданні вичерпних відповідей на поставлені запитання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідності до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно із частиною першою статті 332КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною першою статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до пункту 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (зі змінами станом на 22 лютого 2019 року) та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Повторна експертиза проводиться у випадку, якщо висновок первинної експертизи визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

У даному кримінальному провадженні було проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої надано висновок № 307 від 27.11.2024.

Експерт ОСОБА_9 під час проведення його допиту у судовому засіданні надав вичерпні відповіді щодо поставлених запитань, у тому числі захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , які мають значення для кваліфікації дій обвинувачених, додатково роз`яснив застосування критеріїв оцінки тяжкості тілесних ушкоджень, роз`яснив методи проведення експертизи та методики, які використовувалися при цьому.

У судовому засідання захисник обвинуваченого, не погоджуючись з висновком експерта через його недостатню обґрунтованість, вказав, що експертом використовувалася медична документація, надана потерпілою після спливу певного часу з моменту виписки з лікарні і про припущення, пов`язані з отриманням тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_8 за інших обставин. Зазначені доводи сторони захисту відхиляє, оскільки не є підставою, без обґрунтованого доведення у світлі статті 332 КПК України для призначення експертизи лише самі припущення сторони захисту та наявність невідповідностей, викладених у висновку (епікризу) лікаря за результатами стаціонарного лікування потерпілої від 19.11.2024 та наданого висновку МРТ від 26.11.2024. Вказані невідповідності були роз`яснені експертом у судовому засіданні.

Інші доводи захисника ОСОБА_5 зазначені у клопотанні та озвучені у судовому засіданні не містять обставин, які вказували б на необґрунтованість висновку експерта, невідповідність його матеріалам справи, наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертиз.

Як визначено у пункті 5.4 Інструкції повторна експертиза призначається, коли висновок експерта буде визнано судом необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності. Призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване, а її проведення доручається іншому експертові або іншим експертам.

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінка доказів у справі, в тому числі, висновкам експерта, буде надаватися судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення у справі в порядку, встановленому статтею 89 КПК України.

Підсумовуючи викладене вище, з огляду на зміст статей 242, 332 КПК України, суд зазначає, що експертиза за клопотанням сторін може призначатися судом не в будь-якому випадку і тільки тому, що сторона захисту вважає необхідним її проведення, а лише за наявності передбачених законом умов.

Відповідно до вимог частини першої статті 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав може призвести до невиправданого затягування розгляду справи та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, а також те, що стороною захисту не доведено підстав для обов`язкового призначення судом експертизи, визначених статтею 242 КПК України, суд не вбачає підстав проведення повторної судово-медичної експертизи.

Керуючись статтями 242, 332, 350, 509 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про проведення повторної судово-медичної екпертизи у кримінальному провадженні № 0000204 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16.03.2026.

Головуючий ОСОБА_1