Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4585/26
Номер провадження 1-кс/711/1446/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», на 60 днів, в межах строку досудового розслідування без визначення застави.

Клопотання мотивує тим, щослідчим управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на початку червня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, житель м. Олександрії Кіровоградської області, ОСОБА_5 , не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, достовірно знаючи про введення із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, обрав предметом протиправних посягань чуже майно, а способом заволодіння ним висунення власникам вимог передачі належного їм майна чи права на майно з погрозою застосування насильства над власниками та застосуванням такого насильства.

Ставши на шлях реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість їх втілення одноособово, розробивши загальний план злочинної діяльності, залучив до здійснення злочинного задуму у якості співучасника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , запропонував вказаним особам спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, обрав ОСОБА_9 та її цивільного чоловіка ОСОБА_10 , як осіб до яких можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства, а підставою вимог - нібито невиконане фінансове зобов`язання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перед ОСОБА_11 .

Так, 17.06.2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У ході спілкування ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про необхідність виплати ними їм грошових коштів в розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) доларів США в якості оплати боргу, який виник у них перед їх спільним знайомим - ОСОБА_11 з того часу, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взяли у нього в борг грошові кошти в розмірі 1300 (одна тисяча триста) доларів США під виплату 10% від суми боргу щомісячно та під заставу належного їм автомобіля «Lincoln Town Car».

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповіли, що у них на даний момент немає такої суми у відповідь на що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали висловлювати погрози нанесення їм тілесних ушкоджень та здійснення фізичної розправи над ними в разі відмови від повернення коштів.

Того ж дня, 17.06.2025 здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом демонстрації фізичної переваги, що супроводжувалась озвученням вказаних погроз, які ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сприймали як реальні, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підштовхнули перших до укладання нової угоди щодо закладення ще одного автомобіля, який на той момент був у них в користуванні, марки «Medsedes-Benz С300» д.н.з. НОМЕР_1 нібито третій особі - ОСОБА_8 , який діяв на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, за грошові кошти в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) доларів США під 10% щомісячної виплати.

Отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 2200 доларів США в якості оплати за отримання ним автомобіля «Medsedes-Benz С300» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 передали їм їх в якості часткового погашення боргу за автомобіль «Lincoln Town Car».

Наступного дня, 18.06.2025, у невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 20 год. 50 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, прибули до місця проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і озвучивши їм вимогу повернення решти грошових коштів, а саме 2200 (дві тисячі двісті) доларів США.

Дізнавшись від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 що такими коштами вони не володіють, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, шляхом озвучення погроз фізичною розправою та/або нанесення тілесних ушкоджень змусили перших сісти до них в автомобіль та, коли вони підкорились даній вимозі, вивезли їх у невстановлене в ході досудового розслідування місце, що являє собою лісосмугу за межами м. Олександрії Олександрійського району Кіровоградської області.

По дорозі до місця призначення, ОСОБА_5 , на виконання власної ролі у злочинному плані групи, за відома та згоди інших учасників групи, перебуваючи в салоні автомобіля, почав наносити удари кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_10 , подавлюючи таким чином його волю, здійснюючи фізичний тиск на нього та психологічний тиск на його цивільну дружину ОСОБА_9 . Прибувши на місце призначення, ОСОБА_5 продовжив нанесення ударів кулаками в область щелепи ОСОБА_10 , що супроводжувались вимогами ОСОБА_7 щодо пошуку та передачі грошових коштів.

Перебуваючи у вказаній лісосмузі, вчиняючи вищевказані дії, направлені на фізичний та психологічний тиск потерпілих, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 змусили ОСОБА_9 шляхом використання належного їй мобільного телефону з доступом до мережі інтернет скористатись послугами онлайн-установ та отримати гроші в кредит для розрахунку з ними. Таким чином, ОСОБА_9 взяла 3 (три) кредити на загальну суму 64000 (шістдесят чотири тисячі гривень), які перерахувала на надані ОСОБА_5 підконтрольні йому банківські картки 18.06.2025 о 20 год. 51 хв., о 22 год. 12 хв. та о 23 год. 16 хв. відповідно, розрахувавшись таким чином за автомобіль «Lincoln Town Car» повністю.

У подальшому, 28.08.2025, потерпіла ОСОБА_9 зустрілась з ОСОБА_7 який, діючи на виконання власної ролі у злочинному плані групи, повідомив, що для того, щоб отримати автомобіль «Medsedes-Benz С300» д.н.з. НОМЕР_1 вона та її цивільний чоловік ОСОБА_10 мають виплатити йому загальну суму в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США, з яких 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів це їхні гроші «за роботу», а решта - за сам автомобіль.

Після цього, 06.09.2025 о 14 год. 15 хв. у приміщенні піцерії «San Remo», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пл. Соборна, буд. 7, відбулась зустріч потерпілої ОСОБА_9 з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які, діючи на виконання власної ролі у злочинному плані групи, повторили вимогу передачі їм грошових коштів у вищевказаному розрахунку, що супроводжувались погрозами ОСОБА_5 в нанесенні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень шляхом підпалу. Пізніше, у ході цієї ж зустрічі суму «за роботу» ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було зменшено до 2000 (двох тисяч) доларів США.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_9 чи її близькими родичами (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

2. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що влітку 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_7 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 та його цивільну дружину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 як осіб до яких можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного їм майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даними особами злочинної діяльності, що полягала у виготовленні та продажі у мережі інтернет підробних документів на території м. Олександрія.

Так, 23.08.2025, близько 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_14 .

У ході спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , повідомили ОСОБА_14 про те, що їм нібито відомо, що він з дружиною займається незаконною діяльністю, що полягає у виготовленні та продаж у мережі інтернет підробних документів, а тому, для того, щоб «працювати безпечно» вони тепер зобов`язані виплачувати їм щомісячно грошові кошти в розмірі 15% від свого доходу від незаконної діяльності.

Отримавши відповідь ОСОБА_14 про те, що вони такою діяльністю більше не займаються, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення фізичного та психологічного тиску на ОСОБА_14 , почали почергово та одночасно наносити удари останньому в область голови. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_13 відвезли ОСОБА_14 до ОСОБА_7 , який в ході особистого спілкування повторив вищевказану вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_13 та повідомив, що у разі відмови ОСОБА_14 від даних умов, ОСОБА_5 продовжить наносити йому тілесні ушкодження.

У подальшому, 05.09.2025 близько 01 год. 15 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 телефонував на номер телефону ОСОБА_15 в інтернет - месенджері, а оскільки остання не піднімала слухавку, надіслав на номер телефону голосове повідомлення, в якому погрожував нанесенням їй та її чоловіку ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, пошкодженням майна (вікон будинку, де вони проживали), а також фізичною розправою над ОСОБА_14 в разі її відмови вийти на вулицю щоб поспілкуватись з ним.

Розцінюючи погрози ОСОБА_5 як реальні, побоюючись за життя та здоров`я своє та свого чоловіка, а також за цілісність майна, Нікель ( ОСОБА_16 ) зустрілась з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення фізичного та психологічного тиску на неї та ОСОБА_14 , застосували відносно неї газовий балончик сльозогінної дії та повідомили вимогу того, щоб вона була завжди з ними на зв`язку і те, що є необхідність її зустрічі з ОСОБА_7 , на що остання вимушено погодилась.

У подальшому, 09.09.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_15 .

У ході спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, повідомили ОСОБА_15 , що у разі, якщо вона, її чоловік і його брат будуть продовжувати займатись протиправною діяльністю, направленою на виготовлення та продаж підробних документів, то вони мають надавати їм відсоток від свого доходу від такої діяльності.

Отримавши відповідь ОСОБА_15 про те, що такою діяльністю вони займатись не планують, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 повідомили, що якщо їм стане відомо про те, що вони почали такою діяльністю займатись і не поставили їх про це до відома та не заплатили частину доходу, то ОСОБА_5 за їх відома та згоди продовжить їх переслідувати з метою отримання грошових коштів.

У подальшому, 01.12.2025 о 16 год. 26 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , спонуканий злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи за кермом автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 зустрівся з ОСОБА_14 , до яких о 16 год. 51 хв. приєднався ОСОБА_12 .

Зупинившись в одному із дворів житлових багатоквартирних будинків в м. Олександрії, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, о 16 год. 58 хв. 01.12.2025, ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та тимчасово пішов у невідомому напрямку, а ОСОБА_12 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , за вказівкою ОСОБА_7 , почав спілкування з ОСОБА_14 щодо необхідності передачі останнім грошових коштів.

Так у ході даного спілкування ОСОБА_12 повідомив, що у нього нібито є свідок того, що ОСОБА_14 реально продовжує займатись вищевказаною протиправною діяльністю, а тому останній має передати йому грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США в якості оплати факту здійснення своєї протиправної діяльності, а в разі відмови він та його цивільна дружина систематично отримуватимуть тілесні ушкодження від ОСОБА_5 та/або нього особисто.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

3. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в червні місяці 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжив реалізацію свого плану злочинної діяльності одноособово.

Так, усвідомлюючи свої злочинні наміри, спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , вирішив їх реалізувати шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності, визначив ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як особу до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна чи права на майно (грошових коштів), а підставою вимог - нібито існуюче фінансове зобов`язання (борг) її покійного чоловіка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перед ОСОБА_5 .

Так, в червні місяці 2025 року більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи одноособово маючи на меті злочинний умисел і корисливий мотив, реалізуючи свій раніше розроблений злочинний план прибув на зустріч із ОСОБА_17 , за її місцем мешкання.

У ході спілкування ОСОБА_5 , діючи одноособово повідомив ОСОБА_17 , про необхідність виплати йому грошових коштів в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США, в якості оплати боргу, який нібито виник у нього з її покійним чоловіком ОСОБА_18 . В разі відмови від виплати «боргу», ОСОБА_5 погрожував нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_17 .

Крім того, через деякий час більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знову приїхав до ОСОБА_17 , та вимагав від неї, щоб вона вийшла з ним поспілкуватись, та одночасно кидав каміння у вікна, однак ОСОБА_17 , до ОСОБА_5 , не вийшла.

В подальшому у серпні місяці 2025 року, до ОСОБА_5 , знову приїхав до ОСОБА_17 , та продовжуючи свій злочинний умисел, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_17 , та погрожуючи підірвати її гранатою, знову повідомив що вона повинна йому віддати борг її покійного чоловіка у сумі 10000 (десять тисяч) доларів США. В той же час ОСОБА_17 , зазначила ОСОБА_5 , що вона не знає ні за який борг її чоловіка та повідомила, що ніякі кошти віддавати не буде. Та після того, як ОСОБА_5 , почув відому у сплаті неіснуючого боргу покійного чоловіка ОСОБА_17 , останній наніс ОСОБА_17 , один удар в область обличчя, після якого ОСОБА_17 , впала на землю, та в подальшому одразу підвелась та зайшла до будинку.

В подальшому ОСОБА_5 , знову здійснював психологічний тиск на ОСОБА_17 , та неодноразово приїздив на автомобілі за місцем мешкання ОСОБА_17 , та вимагав щоб вона до нього вийшла знову поспілкуватись, однак ОСОБА_17 до ОСОБА_5 , не виходила.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_17 , вчиненого повторно, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_17 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

4. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що на початку листопада 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_7 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даною особою злочинної діяльності, а саме здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Олександрія.

Так, вдень 13.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_20 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , спонуканий злочинним умислом і корисливим мотивом, прибув на зустріч із ОСОБА_21 та одразу наніс йому удар кулаком в область черевної порожнини, висловивши претензію в тому, що останній нібито є продавцем наркотичних засобів.

Отримавши негативну відповідь від ОСОБА_21 , ОСОБА_20 надав йому вказівку сідати до нього в автомобіль, після чого відвіз його у невстановлене ході досудового розслідування точне місце, у приміщення житлової квартири, де, на виконання власних ролей в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , їх чекали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 для продовження спілкування з ОСОБА_21 .

У ході спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_19 , в присутності та за мовчазної підтримки ОСОБА_20 , повідомили ОСОБА_21 про те, що їм нібито відомо, що він здійснює збут наркотичних речовин на території м. Олександрії, а тому, для «подальшого спокійного життя» він має заплатити грошові кошти, розмір суми яких озвучить ОСОБА_20 .

Покинувши приміщення даної квартири, ОСОБА_20 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , повідомив ОСОБА_21 про необхідність виплати ним грошових коштів в розмірі 3000 (трьох тисяч) доларів США для забезпечення його подальшої безпеки.

У подальшому, 14.11.2025 о 15 год. 19 хв., ОСОБА_21 зустрівся з ОСОБА_20 біля кафе «Chef-Chick», що знаходиться по вул. Софіївській в м. Олександрії, який з метою продовження реалізації заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , повідомив, що нібито домовився з іншими учасниками групи про зменшення суми грошових коштів, яку має їм заплатити ОСОБА_21 до 1500 (однієї тисячі п`ятисот) доларів США.

Переслідуючи мету незаконного збагачення в рамках заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плану злочинної діяльності, ОСОБА_20 висловлював погрози ОСОБА_21 нанесенням тілесних ушкоджень ним особисто або ОСОБА_5 , в разі не виплати ним вказаних коштів частково чи повністю, здійснюючи таким чином на останнього психологічний тиск, внаслідок чого ОСОБА_21 здійснив переказ грошових коштів в розмірі 500 (п`ятсот) гривень на банківську картку « НОМЕР_3 », надану ОСОБА_20 , таким чином виплативши частину неіснуючого боргу перед ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 .

У подальшому, 28.11.2025 о 16 год. 05 хв., ОСОБА_21 зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , біля гриль-бару «Дикий Кабан», що знаходиться за адресою м. Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, буд. 92, які, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , повідомили, що ОСОБА_21 має можливість прямо зараз виплатити їм грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США для вирішення питання власної безпеки. Дізнавшись, що такими грошима ОСОБА_21 не володіє, вони запропонували йому придбати побутову техніку для них в кредит в магазині «Комфі», на що останній вимушено погодився та вирушив додому по паспорт громадянина України, який був необхідний для оформлення кредиту.

Того ж дня, 28.11.2025 о 17 год. 22 хв. ОСОБА_21 повернувся до попереднього місця біля гриль-бару «Дикий Кабан», де знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , які, з метою продовження реалізації заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плану злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_20 , діючи спільно та узгоджено, продовжили наполягати на наявності у них інформації про те, що ОСОБА_21 здійснює збут наркотичних речовин, за що має борг перед ними, здійснюючи таким чином на останнього психологічний тиск, що супроводжувався фізичним тиском, який здійснював ОСОБА_5 шляхом відтягування аксесуару у вигляді сережки, яка знаходилася у вусі ОСОБА_21 , що супроводжувалось погрозами нанесення тілесних ушкоджень, в тому числі відриву вуха. Отримавши завдяки своїм неправомірним діям вимушену згоду ОСОБА_21 на придбання побутової техніки в кредит з їх подальшою передачею ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , дані особи на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 вирушили до магазину «COMFY», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пл. Соборна, буд. 2, куди увійшли о 17 год. 38 хв.

Однак у подальшому, перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, спроби придбати побутову техніку в кредит не вдались у зв`язку з відмовою банківських установ у наданні кредиту ОСОБА_21 , після чого, ОСОБА_5 з метою продовження реалізації заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плану злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , повідомив ОСОБА_21 що тепер свій «борг» він віддаватиме працюючи різноробочим у визначеному ним банному комплексі.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_21 (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_21 , вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого з поєднанням насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

5. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що на початку листопада 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_7 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_13 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даною особою злочинної діяльності, а саме здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Олександрія.

Так, 08.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_22 поблизу культурно-спортивного комплексу «Ніка», що знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. Шевченка, 58б.

У ході спілкування ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_20 та за його підтримки, з метою здійснення фізичного тиску на ОСОБА_22 , наніс декілька ударів кулаком в область обличчя останнього, висловивши йому претензію в тому, що він нібито є продавцем наркотичних засобів. Отримавши негативну відповідь від ОСОБА_22 на це твердження, ОСОБА_5 продовжив фізичний тиск на нього шляхом нанесення ще декількох ударів.

Через деякий час, того ж дня, 08.11.2025, на місце події приїхав автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , в якому знаходився ОСОБА_19 , після чого ОСОБА_23 надали вказівку сідати в автомобіль, якій він підкорився.

У ході спілкування ОСОБА_19 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, за висловив останньому претензію в тому, що він нібито є продавцем наркотичних засобів, а тому для уникнення отримання тілесних ушкоджень в якості покарання має виплатити їм грошову суму в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США. Крім цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , за їх підтримки, погрожував ОСОБА_24 нанесенням тілесних ушкоджень останньому та його дружині, а також пошкодженням будинку, де вони проживають шляхом підриву за допомогою гранати, здійснюючи таким чином психологічний тиск на нього, а також на підтвердження своїх намірів, з метою посилення фізичного тиску, наносив удари кулаками в область голови та тулубу ОСОБА_22 .

Розцінюючи слова ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 та ОСОБА_7 як реальні, побоюючись за життя та здоров`я свої та своєї дружини, а також цілісність майна, ОСОБА_22 , внаслідок психологічного та фізичного тиску з боку вказаних осіб, вимушено погодився з «боргом», однак повідомив що такої суми не має, після чого його розмір було знижено вищевказаними особами до 6000 (шести тисяч) доларів США за умови виплати частини «боргу» того ж дня.

У подальшому того ж дня, 08.11.2025 дружина ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , обготівкувала в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень, які ОСОБА_22 передав ОСОБА_20 в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .

Наступного дня, 09.11.2025, ОСОБА_20 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_26 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , зустрівся у невстановленому в ході досудового розслідування та місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час, із ОСОБА_22 , який передав йому ще 60000 (шістдесят тисяч) гривень, які було попередньо отримано ОСОБА_25 в якості кредитних та обготівковано, відповідно, в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .

Після передачі ОСОБА_20 грошових коштів, ОСОБА_22 повідомив йому, що більше грошей він не має і відсутні можливості для їх отримання, у відповідь на що ОСОБА_20 почав погрожувати ОСОБА_22 прибуттям на місце події ОСОБА_5 , який дотримає свої обіцянки та нанесе тілесні ушкодження ОСОБА_22 та ушкодження його будинку, якщо останній не виплатить решту «боргу».

Розцінюючи погрози ОСОБА_20 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також цілісність майна, ОСОБА_22 , на вимогу ОСОБА_20 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_26 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , склав письмову розписку відповідно до якої він продає ОСОБА_20 належний йому автомобіль марки BMW 319і д.н.з. НОМЕР_5 за грошові кошти в сумі 120000 (сто двадцять) тисяч гривень. Таким чином, передавши ОСОБА_20 вказаний автомобіль, ОСОБА_22 оплатив ще частину неіснуючого боргу перед ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_22 та його близькими родичами, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_22 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

6. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в листопаді 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_7 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_14 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даною особою злочинної діяльності, а саме здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Олександрія.

Так, 23.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_27 у приміщенні кафе «У Миши», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в ході спілкування висловили останньому претензію в тому, що він нібито є продавцем наркотичних засобів, а тому в якості покарання має виплатити їм грошову суму в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США. Крім цього, ОСОБА_19 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за їх підтримки, повідомив ОСОБА_27 , що у разі відмови від виплати вказаної суми, він отримає тяжкі тілесні ушкодження, а також пошкодження автомобіля, яким він користується, та будинку, де він проживає.

Розцінюючи слова ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як реальні, побоюючись за своє життя, здоров`я та цілісність майна, ОСОБА_27 вимушено погодився з «боргом», однак повідомив що такої суми не має, після чого його розмір було знижено вищевказаними особами до 5000 (п`яти тисяч) доларів США за умови виплати частини «боргу» того ж дня.

У подальшому ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 застосували до ОСОБА_27 психологічний тиск шляхом демонстрації фізичної та кількісної переваги, що супроводжувалась вказаними погрозами, підштовхнули ОСОБА_27 до продажу через цифровий сервіс «Дія» належного йому автомобіля марки Audi A5 д.н.з. НОМЕР_6 VIN: НОМЕР_7 нібито третій особі - ОСОБА_8 , який насправді діяв за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, за грошові кошти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) із можливістю його зворотного викупу за ту ж суму.

Однак оформлення даного правочину через цифровий сервіс «Дія» не вдалось у зв`язку з наявними у ОСОБА_27 обтяженнями, що виникли через його заборгованості мікрофінансовим установам, тому за вказівкою ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_27 склав письмову розписку відповідно до якої він бере у ОСОБА_8 в борг грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, під заставу яких залишає власний автомобіль марки Audi A5, д.н.з. НОМЕР_6 .

У подальшому, того ж дня, 23.11.2025 у невстановлений у ході досудового розслідування точний час, перебуваючи на території АЗС «БРСМ», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 16, передавши ОСОБА_8 свій автомобіль, ОСОБА_27 передав ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримані від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США., в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ними.

Після цього, 03.12.2025 у невстановлений у ході досудового розслідування точний час, але не пізніше 10 год. 42 хв., ОСОБА_27 зустрівся з ОСОБА_8 , передав йому грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США та отримав від нього належний йому автомобіль, що зберігався ОСОБА_8 у невстановленому в ході досудового розслідування гаражі гаражного кооперативу № НОМЕР_8 , що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, 129.

Водночас ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, шляхом здійснення телефонного дзвінка ОСОБА_7 о 10 год. 42 хв. 03.12.2025 повідомив про факт отримання автомобіля ОСОБА_27 , запропонував йому під`їхати до ОСОБА_27 для отримання додаткових грошових коштів від нього та, отримавши згоду, переслідував останнього на власному транспортному засобі аж до моменту прибуття на місце події ОСОБА_5 .

У подальшому, того ж дня, 03.12.2025, о 10 год. 46 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, прибув на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_4 на територію автомийки «LuxWash», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 16а, та побіг до ОСОБА_28 , який побачивши ОСОБА_5 почав тікати.

У цей час на місце події прибули ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , які, разом із ОСОБА_5 , з метою продовження реалізації плану злочинної діяльності групи, почали розмову із ОСОБА_28 , у ході якої здійснювали на нього психологічний тиск, направлений на отримання від нього решти «боргу», а саме грошових коштів в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що супроводжувалось погрозами та демонстрацією фізичної та кількісної переваги.

Внаслідок даного тиску, сприймаючи погрози реальними та побоюючись за своє життя, здоров`я та цілісність майна, того ж дня, 03.12.2025 ОСОБА_29 , перебуваючи у приватного нотаріуса оформив генеральну довіреність на належний йому автомобіль марки Audi A5 д.н.з. НОМЕР_6 VIN: НОМЕР_7 на ім`я третьої особи, фактично продавши його таким чином за грошові кошти в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) доларів США.

Отримавши грошові кошти за продаж автомобіля, ОСОБА_28 повністю виконав вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 передавши їм 2000 (дві тисячі) доларів США в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ними.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_28 , з погрозою пошкодження його майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_28 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

7. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в приблизно в кінці квітня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_7 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_15 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог нібито існуюче боргове зобов`язання ОСОБА_31 перед ОСОБА_32 .

Так, 23.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_33 , повідомивши йому що він має боргове зобов`язання у розмірі 200 (двісті) доларів США, а оскільки він уже тривалий час його не виконує, тому тепер він протягом найближчих трьох днів має віддати їм 2000 (дві тисячі) доларів США. Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , повідомили ОСОБА_34 , що у разі відмови від виплати вказаної суми, він отримає тілесні ушкодження, а також пошкодження квартири, де він проживає.

На підтвердження своїх слів та намірів, на виконання власної ролі у вищевказаному плані злочинної діяльності групи, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , почав наносити удари ОСОБА_34 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому носа, перелому двох пальців правої ноги.

Після цього, 24.11.2025 та 25.11.2025, ОСОБА_5 , на виконання власної ролі у вищевказаному плані злочинної діяльності групи, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , шляхом кидання каміння у вікна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , пошкодив скло трьох вікон балкону та двох вікон кімнат вказаної квартири. У подальшому, сума неіснуючого боргу ОСОБА_31 перед ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виросла до 3000 (трьох тисяч) доларів США.

Так, 13.01.2025 близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_35 зустрівся із ОСОБА_19 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та на їх вимогу передав їм грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, в якості оплати неіснуючого боргу перед ними, після чого останні були затримані працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_33 , з погрозою пошкодження його майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_34 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

8. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в приблизно в кінці листопада 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 ,надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_16 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - нібито існуюче боргове зобов`язання брата ОСОБА_37 - ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , перед ОСОБА_5 .

Так, 27.11.2025 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_39 , приїхав до ОСОБА_5 , щоб поспілкуватись з приводу грошових коштів, які ОСОБА_39 , раніше надав за неіснуючий борг, однак в ході спілкування ОСОБА_5 , повідомив, що ОСОБА_39 , ще повинен віддати 3000 (три тисячі) доларів США. Після цього ОСОБА_39 , зателефонував до свого брата ОСОБА_37 , та попросив його щоб він допоміг вирішити питання з ОСОБА_5 .

Так, 27.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_40 , його братом ОСОБА_39 , які приїхали на автомобілі марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_9 та який належить ОСОБА_41 , в ході чого повідомили останньому, що його брат має боргове зобов`язання у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США. Крім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , повідомили ОСОБА_41 , що у разі відмови від виплати вказаної суми, він отримає тілесні ушкодження та погрожували фізичною розправою.

В подальшому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_41 , що він може розрахуватись за борг шляхом закладення свого автомобіля за 3000 (три тисячі) доларів США ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В той же час ОСОБА_42 , знаючи і раніше вказаних осіб та розуміючи, що погрози фізичною розправою ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , прийняв за реальні, погодився закласти свій автомобіль.

Після цього, до місця зустрічі приїхав ОСОБА_8 , який спочатку поспілкувався з ОСОБА_7 , а потім почав оглядати автомобіль та зазначив ОСОБА_41 щоб він написав розписку, що ніби то бере в борг у ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США, а в заставу залишає свій автомобіль «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_9 .

В подальшому, після того коли ОСОБА_42 , написав розписку та передав її разом з ключами від автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу ОСОБА_8 , останній передав йому грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США та в той же час в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 - ОСОБА_42 , передав вказані кошти ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_37 вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Отже, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимог передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчинених повторно, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинених з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, вчинених з поєднанням насильства, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України.

Так, на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів у вказаному кримінальному провадженні, у порядку ст.ст.276 278 КПК України, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України було повідомлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Олександрія Кіровоградської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 16.01.2003 Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 14.10.2004 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 355, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 10.02.2007 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 18 днів;

- 13.03.2009 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією частини майна. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.05.2010 вирок змінений, виключено з вироку посилання на ст. 71 КК України і вважається засудженим за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189 , ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією частини особистого майна. 28.05.2013 звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на строк 5 місяців;

- 15.05.2015 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна;

- 26.12.2017 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі як такий, що повністю відбув покарання;

- 28.01.2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.289 КК України до 07 років позбавлення волі без конфіскації майна. Звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком 15.04.2025, як такий, що повністю відбув покарання;

- 18.08.2025 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125 КК України.

13.01.2026 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

14.01.2026 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

15.01.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницький підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.03.2026, без визначення розміру застави.

26.02.2026 ОСОБА_5 повідомлений про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

10.03.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницький підозрюваному ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2026.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження: заявою ОСОБА_21 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_43 про вчинений злочин; допитом потерпілого ОСОБА_21 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_43 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілим ОСОБА_21 , ОСОБА_34 ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_43 ; розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: № 5914/55/110-25 від 29.12.2025, № 61/27/1242 від 30.12.2025; № 61/27/1241 від 30.12.2025; № 61/27/111т від 28.11.2025; № 61/27/1084 від 13.11.2025; № 61/27/1110 від 28.11.2025; 61/27/1109т від 28.11.2025; № 61/27/1108т від 28.11.2025; № 79/55/110-26 від 07.01.2026; № 87/55/110-26 від 08.01.2026; № 39/55/110-26 від 02.02.2026; № 61/27/788 від 28.08.2025; № 61/27/841 від 06.09.2025; № 61/27/843 від 06.09.2025 протоколом обшуку від 13.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_7 та авто та іншими матеріалами кримінального провадження.

06.03.2026 слідчим суддею Подільського районного суду м. Кропивницький строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 продовжений до шести місяців, тобто до 13.07.2026.

Таким чином 08.05.2026 спливає строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше двох місяців, в зв`язку з чим виникла необхідність у порушенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, метою - забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час необхідність в раніше застосованому щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися.

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та її бажання уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, які продовжують мати місце і на даний час:

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, яким на протязі тривалого часу разом з іншими співучасниками, висловлював погрози вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим та їх близьким, які проживають в одному місті з підозрюваними, свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів та інших слідчих (розшукових) дій за участі мешканців Олександрійського району Кіровоградської області.

Зважаючи на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі

«W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, підозрюваний систематично вчиняв злочини на протязі тривалого часу, які на даний час викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінальних правопорушень, у яких підозрюється.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як такий, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження.

У відповідності до практики Європейського суду, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, не можуть бути визначальними при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, ОСОБА_5 офіційного місця роботи не має, інформація щодо наявних у нього дітей або інших осіб на утриманні відсутня, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку із чим, вищевказані ризики є реальними та обґрунтованими.

Оцінюючи реальність вказаних ризиків слід врахувати також особу підозрюваного, зокрема той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі розбоїв, угонів. Злочини, за які він був засуджений вчинялися як під час іспитового строку так і умовно-дострокового звільнення, що свідчить про стійкий злочинний рецидив в діях ОСОБА_5 , його підвищену небезпечність для суспільства.

По справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, в даному випадку переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Однак, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вказаний злочин передбачає застосування насильства і є злочином проти життя та здоров`я особи.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до слідчого, прокурора та суд на першу вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки перебуваючи під домашнім арештом зможе переховування від органів досудового розслідування та/або суду та в цілому вказаний захід не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжких злочинів, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий та прокурор просять задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000111 від 08.08.2025. В даному провадженні повідомлено про підозру семи особам. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у восьми епізодах вимагання. Відносно деяких епізодів наявні НСРД та вчинені за попередньою змовою групою осіб. Наявні рищзки, передбачені КПК України. Вказав про підозру та судимості підозрюваного. Додав, що ОСОБА_5 приймай участь в координації діяльності та особисто наносив тілесні ушкодження. З урахуванням викладеного, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку прокурора та просила задовольнити клопотання.

Адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання. Додав, що ризики тільки перелічені. Вважає, що можливе застосування менш жорстокого запобіжного заходу та неможливість така не доведена. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст.199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вимог передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчинених повторно, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинених з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, вчинених з поєднанням насильства, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

14.01.2026 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189 КК України.

15.01.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницький підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.03.2026, без визначення розміру застави.

26.02.2026 ОСОБА_5 повідомлений про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

10.03.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницький підозрюваному ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2026.

06.03.2026 слідчим суддею Подільського районного суду м. Кропивницький строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 продовжений до шести місяців, тобто до 13.07.2026.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 08.05.2026, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду слідчих та процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст.2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконання яких необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для отримання додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, на думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання та продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Однак, зазначені стороною захисту доводи та надані на їх обґрунтування матеріали не спростовують висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на такому рівні, який є достатнім для обрання та продовження запобіжного заходу стосовно нього.

Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 10.03.2026.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_44 вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Так, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показів, шляхом підкупу, погроз чи іншого. Також, згідно до зібраних матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинив злочини спільно та за попередньою змовою групою осіб, а саме спільно із іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, з метою побудови власної версії виправдання своїх незаконних дій та вживати інших заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що також вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так як на даний час протиправній дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з чим, останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, особливо в контексті зміни підслідності матеріалів, що свідчить, що справа буде розглядатися іншим органом, віддалено від місця проживання та сфери впливу.

Що стосується доводів сторони захисту про зменшення ризику із плином часу, то варто зазначити, що строк тримання під вартою відносно підозрюваного застосовано протягом чотирьох місяців, що не можна рахувати значним проміжком в контексті надмірності застосування запобіжного заходу, так як даний строк об`єктивно для складного провадження не переходить розумні межі навіть зі сторони стороннього спостерігача та обґрунтовано є прийнятним. Також варто взяти до уваги, що кримінальне провадження перебуває у підслідності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області менше одного місяця, а тому, недоречні твердження щодо не проведення слідчих дій даним органом, і застосування такого запобіжного заходу буде у повній мірі сприяти проведення досудового розслідування на належному рівні для досягнення цілей досудового розслідування.

За таких обставин, з урахуванням наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Слідчий суддя також звертає увагу на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, нанесення особисто тілесних ушкоджень, залякувань, вимагань, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, а тому суд, своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжких кримінальних правопорушень, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

З огляду на зазначене, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку інкримінованих органом досудового розслідування злочинів проти власності, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч.1 ст.197 КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а саме можливості переховуватись від слідства та суду, спілкуванню підозрюваного з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та можливого вчинення інших кримінальних правопорушень на даній стадії кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 .

А тому, з урахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів досудового розслідування та обставин вчинення кримінального правопорушення, висвітленого в підозрі у даній редакції, яке, в тому числі, є особливо тяжким злочином, підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.07.2026 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» МЮУ.

Строк дії ухвали визначити до 04.07.2026, включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 11.05.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1