Справа № 308/80/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , ау кримінальному провадженні, відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2026, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 призваний 26.07.2025 на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 21.12.2025 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія-машиніста заправної машини автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення.

Під час проходження служби, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним по мобілазації, повинен виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог ст.ст. 11, 19, 28, 29, 68 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності, кожна людина має право на особисту недоторканість, кожен зобов`язаний неухильно їх додержуватись, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Також, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 33, 34, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Зокрема, згідно ст. 49 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Окрім того, відповідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зазначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

У відповідності до ст. 28-30 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця. За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Згідно з ст. 32 Статуту, за своїми військовими званнями начальниками є: військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

В ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зазначено, що військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад. Встановлюються такі військові звання рядового складу: солдат.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 22.12.2025, головного сержанта ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення управління батареї перехоплювачів безпілотних літальних апаратів, а старшого сержанта ОСОБА_9 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду головного сержанта-командира 1 зенітного ракетного відділення 1 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї.

Натомість, військовослужбовець військової служби, призваний по мобілізації, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у цій же військовій частині проходять військову службу військовослужбовці, призвані по мобілізації: головний сержант ОСОБА_8 та старший сержант ОСОБА_9 , які водночас являються начальниками за своїми військовими званнями відносно останнього, став на шлях вчинення злочину та вчинив протиправні дії щодо них.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.12.2025 у військовослужбовця військової служби, призваного по мобілізації, солдата ОСОБА_4 , який побачив, що головний сержант ОСОБА_8 та старший сержант ОСОБА_9 перебувають в стані алкогольного сп`яніння, являючись при цьому начальниками відносно останнього, та прийшов до висновку, що вони не виконують свої службові обов`язки в умовах воєнного стану, не являються зразком високої культури, скромності й витримки, не бережуть військову честь, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень щодо начальників.

Реалізуючи злочинний умисел, близько 23.00 год. 30.12.2025, солдат ОСОБА_4 , який перебував на території Мукачівської дільниці полігону військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги та невдоволення виконанням службових обов`язків головним сержантом ОСОБА_8 , наніс останньому три удари палицею в область спини, чим заподіяв тілесні ушкодження щодо начальника у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану у вигляді: закритої травми грудної клітини, забою грудної клітини ліворуч, гематоми м`яких тканин лівої поперекової ділянки.

Він же, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, близько 23.00 год. 30.12.2025, перебуваючи на території Мукачівської дільниці полігону військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів явної не поваги та невдоволення виконанням службових обов`язків старшим сержантом ОСОБА_9 , заподіяв тілесні ушкодження щодо начальника у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, у вигляді: перелому IV-V-VI-VII-VIII ребра справа без зміщення, закритого уламкового перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщеннями, закритого багатоуламкового перелому кісток носа зі зміщенням, забійної рани тім`яної ділянки волосистої частини голови та забоїв м`яких тканин обличчя, обох плечових суглобів, правого колінного суглобу та лівої гомілки.

У клопотанні вказано на те, що ОСОБА_4 підозрюється в заподіянні тілесних ушкоджень щодо начальників у зв`язку з виконанням ними обов`язків з військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Слідчий зазначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих; протоколами допиту свідків; вилученими документами; іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

У клопотанні зазначено, що 01.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 405 ККУ та затримано в порядку ст. 615 КПК України.

При цьому слідчий зазначає, що у подальшому ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 02.01.2026 справа №308/80/26 застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.02.2026, який в подальшому ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2026 справа №308/80/26 продовжено до 18.03.2026.

Також слідчий вказує на те, що згідно постанови заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від 12.02.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2026 продовжено до 01.04.2026 включно.

У клопотанні вказано на те, що однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості та відповідної категорії.

Слідчий зазначає, що на даний час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Зазначений злочин, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КК України, сторона обвинувачення вважає, що заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України викладені у попередньому клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , не зменшились та виправдовують тримання останнього, під вартою, такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування зазначає що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий зауважує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Так, Указом Президента України оголошено військовий стан та на території України ведуться бойові дії, Закарпатська область межує із чотирма країнами (Республіка Польща, Румунія, Угорщина, Словаччина), що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину в умовах військового стану, не дивлячись на проходження військової служби, може переховуватись, в тому числі, на території тимчасово непідконтрольній українській владі та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску через державний кордон України.

Як вказано у клопотанні, характер та фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Слідчий зазначає, що оцінюючи в сукупності викладене, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. ст. 183, 199 КПК України, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 183-184, 194, 199 КПК України, слідчий просить: продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Одеси, мешканець АДРЕСА_2 , солдат, старший водій-машиніст заправної машини автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 01.04.2026.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити з підстав що наведені у ньому. Просив врахувати, що висновки за призначеними експертизами повинні бути отримані органом досудового розслідування в межах продовженого строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти поданого клопотання, поряд з цим просив зменшити розмір застави, у зв`язку з незадовільним матеріальним станом підозрюваного та його родини.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів .

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів .

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2026, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , якому 01.01.2026 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 405 ККУ, а саме: в заподіянні тілесних ушкоджень щодо начальників у зв`язку з виконанням ними обов`язків з військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України. Того ж дня останнього було затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих; протоколом допиту свідка; вилученими документами; консультацією травматолога пацієнта ОСОБА_9 та медичною довідкою військового госпіталю (в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_3 ) виданої пацієнту ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події; іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.01.2026 по справі №308/80/26 було застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.02.2026. Визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі двадцяти одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 69 888 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень. У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , покласти наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2026, задоволено клопотання слідчого та продовжано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 405 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначеним раніше ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.01.2026 розміром застави та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 18.03.2026, включно.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 405 КК України; перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

В ухвалі від 13.02.2026 слідчий суддя дійшов висновку про те, що, на даному етапі досудового розслідування, доведено що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на які вказано вище.

Оцінка яким уже надана в ухвалі слідчого судді при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час такі ризики продовжують існувати та такі не зменшились.

Окрім наявності вказаного ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 , молодого віку, призваний 26.07.2025 на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія-машиніста заправної машини автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення, на даний час працездатний, відомостей що хворіє тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою відсутні. Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Так, слідчий суддя вважав доведеним що: підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування наразі не вилучено предмет, яким ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження потерпілим; підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, оскільки наразі органом досудового розслідування не встановлено виключний перелік свідків та не допитано їх.

Разом із тим, слідчий суддя констатував, що матеріалами клопотання не доведено та в судовому засіданні не підтверджено наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Стороною обвинувачення належним чином необґрунтовано та неумотивовано на підставі та у зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження підозри ОСОБА_10 , у вичинені кримінального правопорушення передбаченого, ч.4 ст. 405 КК України є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі, є достатніми для висновку про можливу причетність підозрюваного до вищевказаного кримінального правопорушення. При цьому, зауваживши, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. При цьому слідчим суддею встановлено наявність вище вказаних ризики, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України.

Варто зазначити, що строк дії ухвали якою відносно підозрюваного обрано запобіжний захід спливає 18.03.2026, поряд із цим закінчити до вказаної дати досудове розслідування не надається за можливе.

Постановою слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 30.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні призначено судово-психологічну експертизу.

Крім цього постановами від 14.01.2026 року в межах даного кримінального провадження слідчим призначено молекулярно-генетичні експертизи. Висновки яких не долучено до матеріалів кримінального провадження станом на час розгляду клопотання.

При цьому згідно матеріалів клопотання, постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури від 12.02.2026 у сфері оборони строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 01.04.2026.

Таким чином, прокурором та слідчим доведено, що завершити досудове розслідування до 18.03.2026 (в межах строку дії ухвали слідчого судді про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою) на даний час неможливо.

Слідчий суддя вважає, що обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування саме в межах дії ухвали про обрання та продовження дії запобіжного заходу є об`єктивними.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, з підстав на які вказано у клопотанні а також вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, однак завершити досудове розслідування не надається за можливе.

Вказані слідчим у клопотанні слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК країни.

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що продовжує існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, доведено що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на які вказано вище.

Оцінка яким уже надана в ухвалі слідчого судді при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час такі ризики продовжують існувати та такі не зменшились.

Окрім наявності вказаного ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 , молодого віку, призваний 26.07.2025 на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія-машиніста заправної машини автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення, на даний час працездатний, відомостей що хворіє тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою відсутні. Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, у зв`язку із наявними об`єктивними причинами, що наведені вище.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

Таким чином, зважаючи на наведене, обставини вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя приходить до висновку, що застосований до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя переконаний, що застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Поряд з цим, відповідно до п. 11 ст. 178 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний також врахувати розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинену ними шкоду, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось в ухвалі слідчого судді при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.

На думку слідчого судді визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_11 розмір застави здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку, є достатньою для створення належних умов проведення повноцінного судового розслідування та адекватною ступеню суспільної небезпеки вчиненого діяння та спричиненим цим діянням наслідкам, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, а саме до 31.03.2026 року включно.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеси, мешканця АДРЕСА_2 , солдата, старшого водія-машиніста заправної машини автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 405 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначеним раніше ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.01.2026 розміром застави та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 31.03.2026, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1