Справа № 461/1224/26
Провадження № 1-кс/461/1304/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю

секретаря ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000088 від 18.04.2025 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000088 від 18.04.2025 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ). Слідчий клопотання обгрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, за здійснення впливу на прийняття рішення посадовими особами ГУ ДМС у Львівській області, які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання, вимагав від ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США та одержав частину такої в розмірі 800 доларів США, що мало місце за наступних обставин. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства мають право перебувати на території України на законних підставах, зокрема на підставі посвідки на тимчасове проживання. Згідно зі ст. 5 цього Закону, однією з підстав для видачі або продовження такої посвідки є провадження волонтерської діяльності (п. 10). Відповідно до «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322 , зокрема п.1 Порядку - посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Відповідно до розділу «Подання документів для оформлення, обміну посвідки» вказаного порядку документи для оформлення посвідки подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства. Так, 6 травня 2025 року о 14 год. 16 хв., ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) перебуваючи у приміщенні «Glory Cafе» за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 1, під час особистої зустрічі з ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ), який виявив бажання продовжити термін дії посвідки на тимчасове проживання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, висловив протиправну вимогу ОСОБА_14 ( ОСОБА_12 ) про надання йому надання неправомірної вигоди в сумі 1 000 доларів США, за здійснення ним впливу на прийняття рішення про продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання посадовими особами ГУ ДМС у Львівській області, які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Так, ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ), будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_16 ( ОСОБА_9 ), умови, за яких він вимушений надати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме відмові посадовими особами ГУ ДМС у Львівській області у прийнятті рішення про продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання, погодився на таку протиправну вимогу. В подальшому, 08.05.2025 о 18 год. 36 хв., ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), перебуваючи у приміщенні «Glory Cafе» за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 1, під час особистої зустрічі з ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) частину неправомірної вигоди в розмірі 800 доларів США (що станом на 08.05.2025, згідно курсу НБУ, становило 33 144 грн) за здійснення ним впливу на посадових осіб ГУ ДМС у Львівській області, щодо нездійснення перевірки місця проживання іноземця, в ході розгляду документів, поданих ОСОБА_13 для продовження посвідки на тимчасове проживання та прийняття рішення про безперешкодне продовження ОСОБА_14 ( ОСОБА_12 ) посвідки на тимчасове проживання з підстав провадження волонтерської діяльності, після отримання коштів ОСОБА_17 ( ОСОБА_9 )повідомив, що документи будуть готові у приміщенні ГУ ДМС у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Руданського, 3. 09.05.2025 ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), повідомив ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ), що необхідно прийти 12.05.2025 приміщенні ГУ ДМС у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Руданського, 3, з метою підписання документів, щодо перевірки адреси місця проживання іноземця. На виконання вказівки 12.05.2025 ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ) прийшов у приміщення ГУ ДМС у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Руданського, 3, та перебуваючи на 2-му поверсі вказаної адміністративної будівлі до нього вийшов невстановлений досудовим розслідуванням працівник ДМС чоловічої статі та надав пакет документів, що стосувались перевірки місця фактичного проживання ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) без фактичного огляду такого. В подальшому, 05.06.2025 посадовими особами ГУ ДМС у Львівській області прийнято рішення про оформлення (обмін) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_14 строком дії до 04.06.2026. Таким чином, ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортам про виявлення кримінального правопорушення від 14.04.2025; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 08.05.2025; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 26.06.2025; протоколом допиту свідка від 16.12.2025 року. Слідчий у клопотанні зазначає, що на даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням. Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та його тяжкість, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених КПК України. Крім того, слідчий зазначає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) необхідно застосувати заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.Тому просить клопотання задовольнити. Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що слідство триває з квітня 2025 року і ніщо не заважало органу досудового розслідування допитати свідків, користування підозрюваним допомогою перекладача є реалізацією його процесуального права та не може ставитися йому в провину, тривалий час не ховався після оголошення підозри, не ухилявся від слідства та суду. ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) є ФОПом, надає консультаційні послуги, саме за це отримав гроші, ці кошти скеровані на благодійність. Підозрюваний регулярно здійснює волонтерську допомогу, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має двох неповнолітніх дітей, які є громадянами України, також підозрюваний позитивно характеризується, має нагороди. Ризики, які наведені органом досудового розслідування у клопотанні є необгрунтовані та недоведеніц. Просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт. Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, підтримав думку свого захисника. Заслухавши думку прокурора, слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваним. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 18.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 27.02.2026 ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 )повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - рапортам про виявлення кримінального правопорушення від 14.04.2025;- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 08.05.2025;- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 26.06.2025;- протоколом допиту свідка від 16.12.2025. Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ).

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні. Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене нею кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує наступне. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що відповідно до примітки ст. 45, ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким корупційним злочином. Останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Прокурор довів слідчому судді, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні кримінальних правопорушень. Ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, слідчим та прокурором доведені. Проте, враховуючи, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) одружений, має двох неповнолітніх дітей, які є громадянинами України тобто має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, регулярно здійснює волонтерську допомогу, має значну кількість нагород, а саме від Управління СБ України у Львівській області від 27.06.2025 року, від Асамблеї Національностей України від 27.12.2018 року. Підозрюваний ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 )не переховувався від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме в період часу з 22:00 години по 07:00 години, за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 на строк до 04.05.2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) на строк до 04.05.2026 року наступніобов`язки:

- не залишати місце проживання : АДРЕСА_1 у нічний час доби (з 22:00 год. до 07:00 год.) без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; - прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; - не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що вищезазначені обов`язки покладаються на нього на строк до 04.05.2026 р.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати відповідний відділ поліції ГУ НП у Львівській області відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику відповідного відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1