ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/667/26 Справа № 196/994/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 Дніпровського РУП №2 щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 28.01.2026.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання ОСОБА_6 від 28.01.2026 про внесення окремого кримінального провадження стосується подій, які сталися в січні 2025 року, щодо незаконного проникнення невідомих осіб на територію належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які відрізали частину газової труби та відомості про які вже були внесені 05.02.2025 до ЄРДР за №0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК) і по якому на даний час здійснюється досудове розслідування.

Слідчий суддя вказав, що попередня правова кваліфікація виявленого кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями сторони обвинувачення та втручання будь-яких осіб у цю діяльність є порушенням принципу публічності та диспозитивності, а доводи заявниці щодо неповної кваліфікації кримінального правопорушення не є підставою для ініціювання іншого кримінального провадження, пов`язаного з тією ж самою подією, оскільки означене не відповідає завданням та загальним засадам кримінального провадження. Доводи скарги фактично зводяться до оцінки правильності правової кваліфікації внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування, що виходить за межі повноважень слідчого судді.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати уповноважених осіб внести відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог скаржниця вважає ухвалу суду незаконною. Наголошує, що у своїй заяві повідомила про факт порушення належного їй майна (відрізання газової труби з перекриваючим краном), факт пошкодження майна зафіксований працівниками поліції.

Слідчим суддею, на думку ОСОБА_6 , не враховано, що факт проникнення до житла та факт пошкодження майна є різними об`єктами кримінально-правової охорони та можуть утворювати сукупність кримінальних правопорушень, проте слідчим суддею передчасно надано оцінку обставинам справи, що виходить за межі повноважень на даній стадії. Статті 194 та 162 КК мають різні об`єкти посягання, тож наявні підстави для внесення до ЄРДР окремих кримінальних правопорушень.

Позиції учасників судового провадження.

Учасники апеляційного провадження, належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явились. Заявниця за змістом апеляційної скарги просить проводи розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з викладеним, зазначені обставини не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК за відсутності учасників справи.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що слідчий суддя належним чином дотримався вимог процесуального закону, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що клопотання ОСОБА_6 від 28.01.2026 про внесення окремого кримінального провадження стосується подій, які сталися в січні 2025 року щодо незаконного проникнення невідомих осіб на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які відрізали частину газової труби та відомості про які вже були внесені 05.02.2025 року до ЄРДР за №0000005 і по якому на даний час проводиться досудове розслідування. При внесенні відомостей до ЄРДР таким діям визначено попередню правову кваліфікацію за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України. Тобто, відомості за фактом незаконного проникнення невідомих осіб на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння, які відрізали частину газової труби, вже внесені в ЄРДР та за цим фактом здійснюється досудове розслідування, а попередня правова кваліфікація виявленого кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями сторони обвинувачення та втручання будь-яких осіб у цю діяльність є порушенням принципу публічності та диспозитивності.

Апеляційним судом досліджено матеріали справи, зокрема, заяви та зверенння ОСОБА_6 до ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК.

На вказані клопотання особи т.в.о. начальника СД ВП №4 Дніпровського РУП №2 ОСОБА_7 надано відповідь про те, що СД ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000005 від 05.02.2025 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 162 КК за фактом незаконного проникнення невідомими особами на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які відрізали частину газової труби. Внесення відомостей до ЄРДР пов?язане з подією кримінального правопорушення, а не певних його ознак за якими здійснюється правова кваліфікація такого діяння. Окрема реєстрація певних версій такої події за окремими ознаками кримінальних правопорушень, передбачених нормами КК мають перевірятися в рамках вже розпочатого кримінального провадження. Кримінально-правова кваліфікація відповідного діяння на стадії досудового розслідування є виключною компетенцією сторони обвинувачення, до якої потерпілий не належить (за винятком підтримання обвинувачення у визначених КПК України винятках). Для цього дізнавач, слідчий та прокурор наділений відповідними повноваженнями та процесуальною самостійністю. Вищевикладені обставини зазначені в ухвалі слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 року (справа №196/994/25, №провадження 1-кс/196/120/2025) під час розгляду скарги щодо не внесення злочинів за ст. 194, 356, 364 та 365 КК України, відповідно до якої у внесенні інших кримінальних правопорушень ОСОБА_6 відмовлено. Повідомлено, що підстави для перекваліфікації ознак складу кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 05.02.2025 за ч. 1 ст. 162 КК не встановлено.

Проаналізувавши наведені апелянтом доводи, апеляційний суд доходить висновку, що за змістом доводів апеляційної скарги та скарги заявниці зводяться до того, що ОСОБА_6 не погоджується з рішенням органу досудового розслідування щодо попередньої правової кваліфікації, за якою були внесені відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000005 від 05.02.2025 за її заявою. Заявниця мотивує необхідность додаткового внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК у зв`язку з пошкодженням належного їй майна.

Проте, колегія суддів зазначає, що на даний час відомості за такою заявою вже внесені до ЄРДР, досудове розслідування розпочато та триває.

Твердження заявниці про пошкодження майна, а саме відрізання частини газової труби з перекриваючим краном, саме по собі не свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК, оскільки на даному етапі відсутні об`єктивні дані щодо спричинення шкоди у розмірах, необхідних для кваліфікації за вказаною нормою (за ч. 1 - заподіяння шкоди у великих розмірах, за ч. 2 - вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки), а також інших обов`язкових ознак складу цього кримінального правопорушення.

Водночас вищевикладені апелянтом доводи знаходяться поза межами судового контролю слідчим суддею та апеляційним судом у провадженні за скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Зазначені дії, рішення та бездіяльність можуть бути предметом розгляду під час розгляду інших скарг в порядку ст. 303 КПК або оскарженні під час підготовчого судового засіданні (ч. 2 ст. 303 КПК).

Повертаючись до предмета розгляду у даному провадженні, апеляційний суд зауважує, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу ІІ Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведеного слідує, що висновок слідчого судді, що питання визначення попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні є дискреційними повноваженнями прокурора та слідчого, які визначені у ст. 36, ст. 40-КПК, є правильним і суд не має процесуальних повноважень вказувати органу досудового розслідування, за якою кваліфікацією і який обсяг відомостей вносити в ЄРДР. Головним є внесення відомостей в ЄРДР про фактичні обставини, перевірка, встановлення та оцінка яким надається органом досудового розслідування в ході досудового розслідування по мірі збору доказів та підтвердження або спростування певних обставин, які підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що обов`язок внести відомості до ЄРДР у працівників правоохоронних органів та органів прокуратури виникає з моменту отримання відомостей щодо вчинення саме кримінального правопорушення та такий обов`язок діє протягом 24 годин з моменту отримання таких відомостей.

При цьому, кримінальне-процесуальне законодавство не вказує на необхідність органу досудового розслідування реєстрації у ЄРДР будь-яких заяв, які надходять від фізичних та юридичних осіб та містить імперативну вимогу, що такі заяви повинні свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до:

1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень;

2) порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях;

3) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це вже є іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК);

4) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК).

Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, із заяви про вчинення кримінального правопорушення, скарги та апеляційної скарги ОСОБА_6 слідує, що зміст її доводів та аргументів зводяться до незгоди з рішеннями та діями слідчого та прокурора щодо їх процесуальної діяльності у кримінальному провадженні, а враховуючи, що за попередніми заявами ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування, то не вбачається і ознак злочину, передбаченого ст. 194 КК, окрім її оціночного судження про незаконні дії прокурора та слідчого в частині внесення додаткової попередньої правової кваліфікації правопорушення.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення судового рішення, рішення є достатньо мотивованим і відповідає положенням ст. 26, 214, 370 КПК, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 303, 309, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4