Справа №: 486/731/25 Провадження № 1-кп/486/106/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000179 від 13.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000179 від 13.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про скасування арешту майна. Вказане клопотання захисник обґрунтувала тим, що ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.11.2024 року справа №486/1048/24 (провадження №1-кс/486/307/2024), було задоволено клопотання прокурора про арешт майна. Накладено арешт на вилучене 13.11.2024 року під час обшуків майно та документи, а саме, зброю «Форт-201 7.62*39 », 60 набоїв калібру 7.62 та три магазини до вказаної зброї та інше майно. Вилучене майно залишено на зберіганні у Відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції, заборонено користування та розпоряджання даним майном. З ухвали слідує, що слідчим суддею накладений арешт на вказане майно з метою його збереження як речового доказу. Так, згідно дозволу «№Ш-302, виданого 25.03.2022 року Головним Управлінням Національної поліції у Львівській області, на право зберігання, носіння нарізної зброї «Форт-201», к.7,62х39, № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 належить вказана зброя. Дану зброю ОСОБА_3 використовував у своєму повсякденному житті. Накладення арешту на вищезазначене майно позбавило його можливості користуватися ним. Зазначила, що слідчим у постанові про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 13.11.2024 року не відображено, яким же саме ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, відповідає конкретний об`єкт, а саме: зброя «Форт-201 7.62*39 », 60 набоїв калібру 7.62 та три магазини до вказаної зброї, з метою уникнення необґрунтованого арешту такого майна та недопущення безпідставного обмеження фундаментального права особи мирно володіти належним їй майном. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. Дані статті не пов`язані із незаконним поводженням зі зброєю тощо.

Враховуючи вище вказане, просила суд скасувати арешт майна, яке належить обвинуваченому ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.11.2024 року справа №486/1048/24 (провадження №1-кс/486/307/2024), а саме: зброї «Форт-201 7.62*39 », 60 набоїв калібру 7.62 та три магазини до вказаної зброї, та повернути вказане майно обвинуваченому.

Обвинувачений в судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав, просив його задовольнити та скасувати арешт майна, а саме зброї «Форт-201 7.62*39», 60 набоїв калібру 7.62 та три магазини до вказаної зброї.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого про скасування арешту майна.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, зокрема у частині заявленого клопотання про скасування арешту майна, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.11.2024 року, справа №486/1048/24 (провадження №1-кс/486/307/2024), задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні та накладено арешт шляхом заборони користування та розпорядження майном, вилученим 13.11.2024 року під час обшуків, включаючи зброю «Форт-201 7.62*39», 60 набоїв калібру 7.62 та три магазини до вказаної зброї.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з метою запобігання можливості знищення, передачі або змін майна, яке є речовими доказами в кримінальному провадженні, включно зі зброєю «Форт-201 7.62*39», 60 набоями калібру 7.62 та трьома магазинами до вказаної зброї, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, з метою його збереження, є підстави для накладення арешту на це майно, що є розумним та співрозмірним обмеженням права власності та не тягне негативних наслідків для їх власника.

У резолютивній частині ухвали слідчого судді також роз`яснено учасникам право на оскаження вказаної ухвали.

Водночас сторона захисту після постановлення ухвали про накладення арешту на вищевказане майно, не заявляла слідчому судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області клопотання в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, а також, не оскаржувала дану ухвалу в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Нормами абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту ухвали слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.11.2024 вбачається, що постановою від 13.11.2024 вилучені в ході обшуку речі визнано речовими доказами, включно зі зброєю «Форт-201 7.62*39», 60 набоями калібру 7.62 та трьома магазинами до вказаної зброї, арешт накладено з метою запобігання можливості знищення, передачі або змін майна, яке є речовими доказами в кримінальному провадженні, тобто з метою збереження даного речового доказу.

Разом з тим, справа призначена до судового розгляду, водночас на даній стадії кримінального провадження докази не досліджені, в свою чергу стороною захисту не доведено, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна, на даній стадії клопотання про скасування арешту майна є передчасним, тому у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні слід відмовити.

Фактична незгода володільця майна, на яке накладено арешт, з таким заходом забезпечення кримінального провадження, не може бути підставою для скасування арешту.

На думку суду, обвинуваченим та його захисником в клопотанні та в судовому засіданні не доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, не доведено, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про скасування арешту майна необхідно відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись статтями 174, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна яке належить обвинуваченому ОСОБА_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.11.2024 року справа №486/1048/24 (провадження №1-кс/486/307/2024), а саме: зброї «Форт-201 7.62*39 », 60 набоїв калібру 7.62 та три магазини до вказаної зброї та повернення вказаного майна обвинуваченому - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1