Справа № 639/1597/26
Провадження № 1-кс/639/328/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи ВП№1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи ВП№1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 29.04.2025.

В обґрунтування скарги зазначає, що він брав участь в акціях компанії «StartMoney» та в березневій акції керівництво компанії визнало його переможцем та гарантувало приз. 23.04.2025 ОСОБА_3 зателефонував невідомий номер та представився співробітником компанії. Особа повідомила, що 24.04.2025 грошові кошти будуть доставлені до адреси мешкання останнього. Після чого грошові кошти не були доставлені. До заяви ОСОБА_3 додав копії рекламних матеріалів, «Посвідчення переможця», товарно-транспортної накладної та інших документів. За вказаними у документах телефонами заявнику пропонувалося пройти певні дії для отримання виграшу, однак фактична передача грошових коштів не відбулася. На початку війни в ОСОБА_3 з`явилось захворювання. Вказує, що йому дуже потрібна операція і він звертався до лікарів, але відсутність коштів не дала йому можливості зробити операцію та вилікуватися. Він намагався отримати цю допомогу. Але керівництво українського представництва «ФГВ» його замовлення, які він робив для підтвердження отримання документів на фінансову допомогу, реєструвало для участі в маркетинговій акції. Коли ОСОБА_3 це зрозумів, 21.05.2025 звернувся до поліції з заявою про вчинення злочину. При розгляді його заяви виконавці не хотіли спілкуватися та розглядати матеріали його спілкування з «Фондом гарантування виплат». У відповіді сповістили, що в повідомлені ОСОБА_3 відсутні дані про кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги викладені у скарзі підтримав, просив задовольнити.

Уповноважена особа ВП№1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області, у судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, - є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.

Як вбачається з матеріалів, які витребувано з ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, а саме з довідки про результати розгляду звернення ІКС ІПНП №9633 від 29.04.2025, 29.04.2025 до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу вчинення відносно нього шахрайських дій. Вказана заява зареєстрована у ІКС ІПНП за №9633 від 29.04.2025 та не внесена до ЕРДР у зв?язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення. Під час розгляду матеріалу було встановлено, що ОСОБА_3 брав участь в акціях компанії «StartMoney» та в березневій акції його керівництво компанії визнало переможцем та гарантується приз у розмірі 420000 гривень. 23.04.2025 ОСОБА_3 зателефонував невідомий номер та представився співробітником компанії. Особа повідомила, що 24.04.2025 грошові кошти будуть доставлені до адреси мешкання ОСОБА_3 . Після чого грошові кошти не були доставлені. До заяви додано копії рекламних матеріалів, «Посвідчення переможця», товарно-транспортної накладної та інших документів, які мають ознаки рекламної продукції. За вказаними у документах телефонами заявнику пропонувалося пройти певні дії для отримання виграшу, однак фактична передача грошових коштів не відбулася. Ознак складу кримінального правопорушення у діях невстановлених осіб не вбачається, оскільки у наданих матеріалах відсутні достовірні дані про факт вимагання чи передачі коштів заявником; жодних грошових втрат з боку заявника не зафіксовано; рекламні повідомлення мають загальний характер та не містять прямих ознак шахрайських дій. Таким чином, у зверненні відсутні відомості, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Відповідно, прийнято рішення про припинення подальшого розгляду та списання матеріалу ІКС ІПНП №9633 від 29.04.2025 до справи згідно ЗУ «Про звернення громадян».

Вивченням вказаних матеріалів встановлено, що повідомлення від 29.04.2025 ОСОБА_3 не відповідало вимогам ст. 214 КПК України, оскільки не містило конкретних даних про вчинення за викладених обставин кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, підстав для внесення уповноваженою особою ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області до реєстру відомостей за матеріалами ЖЄО №9633 від 29.04.2025 не встановлено.

Таким чином, відсутні процесуальні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи ВП№1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1