Провадження № 1-кп/344/461/26
У Х В А Л А

10 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглядаючи кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.189 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 14.03.2026 року включно.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинуваченого обґрунтовує наявністю ризиків, що визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, оскільки обвинувачений усвідомлюючи, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, може вчинити такі дії; незаконно впливати на потерпілу та свідків, з якими добре знайомий та знає їхні контакті дані та місця проживання, з метою зміни ними своїх показань або надання свідчень на свою користь, зокрема потерпіла ОСОБА_7 є його колишньою дружиною, до якої під час вчинення злочинів він застосовував погрози та фізичне насильство, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, має тісні зв`язки з іншими особами, що вчиняли злочини. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Прокурор зазначає, що на теперішній час заявлені ризики не зменшилися і не відпали, а тому є необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого. На підставі викладеного, прокурор просив задовольнити подане ним клопотання та продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 заперечує щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить врахувати ту обставину, що обвинувачений тривалий час понад один рік і сім місяців перебуває під вартою. Вказує, що наведених прокурором у клопотанні ризиків не існує, вони нічим не доведені, а тому просить скасувати щодо обвинуваченого запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 заперечує щодо клопотання прокурора, просить обрати обвинуваченому цілодобовий домашній арешт та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Обвинувачений подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтував тим, що на даний час відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, клопоче про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження наявні в розпорядженні суду з цього приводу, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при продовженні строку тримання під вартою, суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до практики ЄСПЛ доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, як підстава для втручання у право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30.11.2024 року включно. В подальшому судом вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Також, як передбачено статтею 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого допускається за наявності на те підстав для його заміни, а саме наявності нових обставин.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, те, що на розгляді Галицького районного суду Івано-Франківської області перебуває інше кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що може свідчити про його стійку направленість на вчинення злочинів даної категорії.

Обвинувачений обізнаний про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків, які ще не допитані в ході судового розгляду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, враховуючи, що судове провадження ще не розглянуто, ризики викладені у попередніх ухвалах суду про обрання та продовження запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та не відпали, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який, в тому числі домашній арешт, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

При цьому, на думку суду, та обставина, що обвинувачений ОСОБА_6 до затримання проживав з дружиною та на його утриманні перебувають малолітні діти, не свідчить про відсутність підстав вважати, що обвинувачений не зможе переховуватися від суду, вживати заходів для уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо тривалості судового розгляду, на що вказує захиснк ОСОБА_4 , то суд зауважує, що з причини неявки захисників, судові засідання неодноразово відкладалися, а саме 03.01.2025 року судове засідання було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 19.03.2025 року судове засідання було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_4 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. 28.05.2025 року, у зв`язку з неявкою захисників судове засідання відкладено, клопотань про відкладення судового засідання не надійшло. 20.11.2025 року у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_8 , судове засідання було відкладено, клопотання про відкладення судового засідання не надходило. 18.12.2025 року судове засідання було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 12.02.2026 року судовий розгляд відкладено за клопотаннями захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. 26.02.2026 року відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тобто, судові засідання неодноразово відкладалися саме через неявку захисників з якими завчасно було погоджено судом день та час наступних судових засідань, що підтверджується звукозаписом судових засідань.

Обвинуваченим не надано суду достатніх даних на підтвердження гарантій запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які свідчать про можливість їх уникнення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Тому оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити, клопотання прокурора слід задовольнити, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави - продовжити на строк до 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196-197, 201, ст.ст.369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без визначення розміру застави до 08 травня 2026 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_10