490/1371/26 02.03.2026
н/п 1-в/490/54/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1371/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м.Миколаєва заяву засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, із середньою освітою, неодружений, раніше не судимий, засуджений вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.04.2023 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2026 року до Центрального районного суду м.Миколаєва із державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.04.2023 року.

В обґрунтування поданої заяви засуджений ОСОБА_5 зазначив, що за період відбування покарання він характеризується позитивно, постійно працює, залучається до робіт з благоустрою приміщень установи та іншої території відділення СПС, має 9 заохочень за сумлінне ставлення до праці та добру поведінку, а також 2 стягнення, які погашені відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, залучається до суспільно-корисної праці. Свою вину у вчиненому злочині визнає повністю та розкаюється. У зв`язку з викладеним, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подану заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та представник державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" ОСОБА_4 проти задоволення заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву та особову справу засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Сумлінна поведінка передбачає зразкове виконання засудженим вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації. Важливим є оцінка засудженим своєї протиправної поведінки та її осуд, дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини, щирий жаль з приводу цього, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.04.2023 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 /чотирьох/ років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком слід рахувати з часу приведення вироку до виконання. Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили ухвалено не застосовувати. Крім того, вирішено питання щодо речового доказу та процесуальних витрат за проведені по справі судових експертиз (судова справа №489/4881/21 провадження №1-кп/489/449/23). Вирок суду набрав законної сили 04.05.2023 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, після набрання вироком законної сили, ОСОБА_5 23.05.2023 року затримано ДОП ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області та доставлено до державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор".

Наказом начальника державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" від 31.05.2023 року №32 засудженого ОСОБА_5 зараховано до відділення господарчого обслуговування.

За час відбування покарання у відділенні господарчого обслуговування державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно. Має дев`ять заохочень (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки), та два стягнення за користування забороненими соціальними мережами, які погашені в законному порядку.

При проведенні підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 02.02.2026 року, засуджений ОСОБА_5 отримав за сумою статичних та динамічних факторів ризику кількість балів, що відповідає низькому рівню ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Згідно висновків комісії державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений, зокрема, до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.ст.81, 82 КК України).

Станом на час розгляду заяви засуджений ОСОБА_5 відбув 2 роки 9 місяців 7 днів призначеного строку покарання, тобто більше двох третин частини строку покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного йому покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.04.2023 року, умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 21 день.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1