КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/2313/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2809/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року про відмову у відстороненні від посади, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лука Київської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді начальника управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000008 від 13.01.2026 про відсторонення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, від посади начальника управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування заходу забезпечення у вигляді відсторонення від посади відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000008 від 13.01.2026, задовольнити.

Обгрунтовуючи доводи скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто у невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Прокурор стверджує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що перебування підозрюваного ОСОБА_7 на посаді начальника Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, оскільки надавало йому можливість не вживати жодних заходів, спрямованих на дотримання охоронюваних законом прав, свобод та інтересів окремих громадян.

Крім того звертає увагу, що у відповідності до ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з його перебуванням на посаді, з підстав та у порядку ст. ст. 154, 157 КПК України він може бути відсторонений від займаної посади.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, може знищити, сховати або спотворити будь-який документ або речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З метою запобігання перешкоджанню підозрюваним ОСОБА_7 розслідуванню кримінального провадження та вчинення ним інших правопорушень виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме відсторонення останнього від займаної посади, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Крім цього, на переконання прокурора, за допомогою застосування заходу забезпечення кримінального провадження - відсторонення підозрюваного ОСОБА_7 від займаної посади, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурор вважає, що клопотання про застосування заходу забезпечення у вигляді відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким звернувся слідчий СВ Подільського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , до слідчого судді є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000008, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

02.02.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто у невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

17.02.2026 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 , за погодження з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про відсторонення від посади ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000008, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі розпорядження № 33-к від 16.06.2021 ОСОБА_7 призначено на посаду начальника управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з 18.06.2021, як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 18 КК України, ОСОБА_7 , перебуваючи з 21.09.2021 на посаді начальника управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являється службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2020-2022 навчальних роках навчальні заклади середньої освіти комунальної форми власності, які розташовані на території Подільського району міста Києва, із числа дітей-сиріт, та дітей, позбавлених батьківського піклування, закінчили:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - закінчив 33СО № 93 у 2020 році;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - закінчила ліцей № 100 «Поділ» у 2020 році;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - закінчив 33СО № 193 у 2020 році;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - закінчила гімназію № 257 «Синьоозерна» у 2020 році;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - закінчила 33СО № 271 у 2020 році;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - закінчила 33СО № 6 у 2021 році;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - закінчив 33СО № 6 у 2021 році;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - закінчила 33СО № 193 у 2021 році;

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - закінчив гімназію № 19 «Межигірська» у 2022 році;

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 - закінчила 33СО № 93 у 2022 році;

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 - закінчив 33СО № 93 у 2022 році;

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 - закінчила 33СО № 156 у 2022 році;

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 - закінчив 33СО № 242 у 2022 році.

Згідно з частиною 1-3 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не може бути нижчою за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Частиною 7 статті 8 Закону передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, частина 7 статті 8 Закону встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії, зокрема на тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався та інші. Таким чином, усі діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування незалежно від форми їх утримання та виховання гарантовано перебувають на повному державному утриманні. Крім того, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів, встановлених законом.

Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті дітей віком від народження до трьох років, від трьох до семи років, від семи до десяти років, від десяти до чотирнадцяти років, від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлену батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум».

Статтею 8 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення, які є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про прожитковий мінімум» витрати на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа у сім`ях опікунів, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, у державних закладах фінансуються з державного, обласних бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, інших джерел, не заборонених законодавством. Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Статтею 25 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Матеріальне забезпечення та, зокрема, виплата грошової допомоги, регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в редакції від 22.11.2025 (далі - Постанова).

Відповідно до підпункту 1 пункту 13 Постанови в редакції від 22.11.2025 випускникам закладів загальної середньої, професійної, фахової передвищої та вищої освіти з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків та які перебували на повному державному утриманні в закладі освіти, в якому здобувалася базова загальна середня/повна загальна середня/ професійна/фахова передвища/вища освіта, протягом 60 днів після отримання документа, що підтверджує відповідний рівень освіти, за рахунок такого закладу освіти виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а також видається одяг, взуття, м`який інвентар і обладнання на суму не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 2 пункту 13 Постанови в редакції від 22.11.2025 у разі коли виплата одноразової грошової допомоги здійснюється у місяці, в якому випускники закладів освіти з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, досягли 18-річного віку, одноразова грошова допомога виплачується в розмірі шести прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Відповідно до підпункту 3 пункту 13 Постанови в редакції від 22.11.2025 за бажанням випускників закладів освіти їм може бути виплачена грошова компенсація в розмірі не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для придбання одягу і взуття.

Відповідно до підпункту 4 пункту 13 Постанови в редакції від 22.11.2025 право на отримання одноразової грошової допомоги у дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, а також учнів, студентів, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків та які перебували на повному державному утриманні в закладі освіти, виникає після здобуття базової загальної середньої/повної загальної середньої/професійної/фахової передвищої/вищої освіти та отримання документа, що підтверджує відповідний рівень освіти.

Відповідно до підпункту 5 пункту 13 Постанови в редакції від 22.11.2025 заклад освіти, за рахунок якого здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, інформує про одержувачів допомоги службу у справах дітей обласної, Київської міської військової адміністрації, які у строк до 31 грудня подають узагальнену інформацію до Державної служби у справах дітей.

Відповідно до підпункту 6 пункту 13 Постанови в редакції від 22.11.2025 з метою перевірки інформації про виплату випускникам закладів освіти одноразової грошової допомоги після здобуття освіти за попереднім місцем навчання заклад освіти має право звернутися із запитом до Державної служби у справах дітей.

В той же час, згідно з підпунктом 4 пункту 13 Постанови в редакції від 22.07.2025 та у попередніх редакціях учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та закладах фахової передвищої та вищої освіти і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м`який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Тобто, порядок виплати одноразової грошової допомоги випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка підлягає виплаті при випуску з навчального закладу, визначений Законом, не узгоджувався з порядком виплати такої одноразової грошової допомоги згідно із Постановою в редакції від 22.07.2025 та у попередніх редакціях .

Водночас, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про правотворчу діяльність» закони мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, в тому числі постанови Кабінету Міністрів України.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами та оскільки норми Постанови в редакції від 22.07.2025 та у попередніх редакціях прийняті до набрання чинності Законом та не приведені у його відповідність, при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону, згідно з яким одноразова грошова допомога підлягає виплаті випускникам вказаної категорії саме у розмірі 6 прожиткових мінімумів.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України» на 2020, 2021 та 2022 роки встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років, у розмірі:

з 01 січня 2020 року - 2218,00 грн., з 1 липня 2020 року - 2318,00 грн.;

з 01 січня 2021 року - 2395,00 грн., з 1 липня 2021 року - 2510,00 грн.;

з 01 січня 2022 року - 2618,00 грн., з 1 липня 2022 року - 2744,00 грн.

Встановлено, що ОСОБА_7 , будучи начальником управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, якому достовірно відомі вимоги вищезазначеного законодавства та нормативно-правових актів, у період часу з 26.06.2020 по 19.01.2026, перебуваючи за місцем розташування управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: місто Київ, вул. Введенська, 35, діючи в порушення пункту 12.9 розділу 12, пунктів 20.10, 20.12, 20.24 розділу 20 Положення, пункту 1, пункту 2, пункту 7 розділу 3 посадової інструкції, частини 7 статі 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», не вжив жодних заходів, спрямованих на забезпечення виплати одноразової грошової допомоги у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку станом на 01 січня відповідного року за період 2020-2022 років у загальній сумі 188 190,00 грн. випускникам навчальних закладів середньої освіти комунальної форми власності, які розташовані на території Подільського району міста Києва, із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в тому числі:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який закінчив 33СО № 93 у 2020 році у сумі 13 308,00 грн.;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка закінчила ліцей № 100 «Поділ» у 2020 році у сумі 13 308,00 грн.;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який закінчив 33СО № 193 у 2020 році у сумі 13 308,00 грн.;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка закінчила гімназію №257 «Синьоозерна» у 2020 році у сумі 13 308,00 грн.;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка закінчила 33СО № 271 у 2020 році у сумі 13 308,00 грн.;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка закінчила 33СО № 6 у 2021 році у сумі 14 370,00 грн.;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який закінчив 33СО № 6 у 2021 році у сумі 14 370,00 грн.;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка закінчила 33СО № 193 у 2021 році у сумі 14 370,00 грн.;

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який закінчив гімназію № 19 «Межигірська» у 2022 році у сумі 15 708,00 грн.;

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка закінчила 33СО № 93 у 2022 році у сумі 15 708,00 грн.;

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який закінчив 33СО № 93 у 2022 році у сумі 15 708,00 грн.;

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка закінчила 33СО № 156 у 2022 році у сумі 15 708,00 грн.;

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який закінчив 33СО № 242 у 2022 році у сумі 15 708,00 грн.

Невиконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян у вигляді матеріальної шкоди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 у загальному розмірі 188 190,00 грн., що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення та відповідно до примітки до статті 364 КК України вважається істотною шкодою.

З урахуванням встановлених даних, 02.02.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Таким чином, вказуючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також на те, що перебування підозрюваного на посаді начальника управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації сприяло вчиненню кримінального правопорушення, оскільки було безпосередньо обумовлене посадою, займаною підозрюваним, та обсягом повноважень, якими останній був наділений на момент вчинення інкримінованого правопорушення, слідчий просив відсторонити підозрюваного від займаної ним посади на час досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000008 від 13.01.2026 про відсторонення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, від посади начальника управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не доведено наявності підстав для задоволення клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади начальника управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статті 43 Конституції України кожен громадянин має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Виходячи з цього будь-які обмеження щодо реалізації вказаного права, у тому числі відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинні мати обмежений, тимчасовий характер, здійснюватись виключно з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відсторонення від посади є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1, 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 155 КПК України у клопотанні про відсторонення від посади зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч.1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя, у відповідності до вимог частини другої статті 157 КПК України, зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

На переконання колегії суддів, матеріали клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на зазначеній посаді, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-який документ або речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи вчинятиме інші службові злочини.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що у клопотанні слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади начальника управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації відсутнє належне обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на вказаній посаді, матиме реальну можливість знищити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, оскільки матиме до них безпосередній доступ.

Крім того, посилаючись у клопотанні на ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення у разі залишення його на посаді, яку він обіймає, органом досудового розслідування не наведено обґрунтування таких доводів.

Ні в самому клопотанні, ні під час судового розгляду прокурором не наведено конкретних фактів, які б вказували на ті обставини, що перебування останнього на посаді надасть йому можливість знищити документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, перешкоджатиме кримінальному провадженню чи вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що органом досудового розслідування не доведено, що перебуваючи на посаді, ОСОБА_7 може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, перешкоджатиме кримінальному провадженню чи вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Доводи клопотання ґрунтуються лише на припущеннях про існування можливості вчинення таких дій та не підтверджені належними доказами, а тому не можуть бути переконливим обґрунтуванням для обмеження права особи на працю в даному випадку, гарантованого ст. 43 Конституції України.

Надані апеляційному суду матеріали клопотання не дають підстав для висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права і свободи ОСОБА_7 , як відсторонення його від займаної посади.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею також враховано особисті позитивні характеристики підозрюваного за місцем його роботи.

Зокрема, відповідно до характеристики, виданої Подільською районною у місті Києві державною адміністрацією за підписом заступника голови ОСОБА_24 , ОСОБА_7 працює на посаді начальника управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з серпня 2020 року. Він вміє підтримувати і реалізувати нове та прогресивне в професійній сфері, постійно займається самовдосконаленням, проявляє ініціативу у вирішенні завдань, досконало знає процеси впровадження інноваційної діяльності, вміє показати їх ефективність та результативність. ОСОБА_7 має значну кількість подяк та нагород за його професійну діяльність.

Приймаючи до уваги вказані обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора про те, що перебування підозрюваного на посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, і він, перебуваючи на вищевказаній посаді, може знищити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали клопотання не містять і в судовому засіданні прокурором не наведено жодних конкретних фактів на підтвердження вказаних доводів.

Не заслуговують на увагу і посилання прокурора на приписи ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено, що особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Так, у відповідності до абз. 1 ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» підозрюваний відсторонюється від посади в порядку, визначеному законом, а відтак застосування цього засобу забезпечення кримінального провадження без врахування положень глави 14 КПК України не допускається.

При цьому, автоматичне відсторонення підозрюваного від посади на підставі абз. 1 ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» на підставі тільки наявності факту повідомлення особі про підозру, порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки за таких обставин суд стає на сторону обвинувачення, звільняючи її від необхідності доводити існування обставин, передбачених ч. 3 ст. 132, ст.ст. 157, 158 КПК, а також принцип законності, відповідно до якого при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить Кримінальному процесуальному кодексу.

Інших доводів, які б спростовували правильність висновків слідчого судді та слугували підставами для скасування оскаржуваної ухвали, прокурором не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 154-157 КПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 154-158, 309, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4