Справа № 715/433/26
Провадження № 1-кс/715/65/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2026 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3

слідчий ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001586 клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення № 3 (с-ще. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася із клопотанням, яке погоджене прокурором Глибоцького відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , засудженого вироком Чернівецького апеляційного суду від 22.01.2026 за ч. 3 ст. 332 КК України та з іншими невстановленими особами, діючи умисно, вчинив злочин, пов`язаний із організацією та керівництвом незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, у період часу з 20 грудня 2024 року по 21 грудня 2024 року, ОСОБА_7 підшукав одного чоловіка призовного віку з числа громадян України, який бажав незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 .

З цією метою ОСОБА_8 , домовившись по телефону про зустріч із ОСОБА_7 , в першій половині 21 грудня 2024 року зустрівся з останнім в межах Подільського району м. Київ.

Під час зустрічі ОСОБА_7 , діючи за домовленістю з іншими співучасниками, обумовив порядок незаконного переправлення через державний кордон України, та узгодив із ОСОБА_8 суму винагороди за надані послуги в розмірі 11500 доларів США для себе та інших співучасників.

Цього ж дня ввечері, перебуваючи неподалік ТЦ «Blockbuster», що по вул. С. Бандери, 36, м. Київ, ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 частину грошових коштів в сумі 11000 доларів США, після чого останній допоміг ОСОБА_8 придбати залізничний квиток з м. Київ до м. Чернівці на визначену дату, а саме 22 грудня 2024 року. При цьому ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 військовий одяг для безперешкодного прибуття до м. Чернівці де, в подальшому, на залізничному вокзалі повинен був його зустріти.

На наступний день, а саме 23 грудня 2024 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 прибув до м. Чернівці, де на залізничному вокзалі його зустрів останній на транспортному засобі марки «Audi», темно-сірого кольору. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 решту обумовлених грошових коштів в сумі 500 доларів США, після чого вони за вказівкою ОСОБА_5 направилися до автозаправної станції «Steels», що по вул. Гагаріна, 29Б, м. Чернівці.

Приїхавши на місце, де їх очікував ОСОБА_5 на транспортному засобі «Mersedes Vito», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 за вказівкою останнього пересів у даний транспортний засіб.

У подальшому, ОСОБА_5 , з метою забезпечення переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи у відповідності до розробленого та узгодженого плану, використовуючи транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 о 08 год. 44 хв. здійснив перевезення ОСОБА_8 до готелю «Gold Georg Palace», що по вул. Ентузіастів, 3Г, м. Чернівці, вказавши йому очікувати подальших вказівок.

Цього ж числа, о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , використовуючи автомобіль марки «Volksvagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставив ОСОБА_8 з готелю «Gold Georg Palace», що по вул. Ентузіастів, 3Г, м. Чернівці до с. Годилів Чернівецького району Чернівецької області, де здійснив зупинку та передав його іншій невстановленій особі, яка їх очікувала на транспортному засобі марки «Sitroen».

При цьому, ОСОБА_5 під час перевезення ОСОБА_9 з готелю надавав відповідні настанови та проводив інструктаж щодо виконання тих чи інших дій при перетині ним кордону, повідомивши, що потрібно буде швидко бігти.

Прибувши до населеного пункту Глибока Чернівецького району, невстановлена особа на транспортному засобі марки «Sitroen», в салоні якого знаходився ОСОБА_8 , зупинився неподалік стадіону, в межах вказаного населеного пункту, та після години очікування, продовжили рух в напрямку державного кордону.

Близько 18 год. в межах населеного пункту с. Черепківка Чернівецького району Чернівецької області, водій транспортного засобу марки «Sitroen» зупинився та наказав ОСОБА_8 пересісти в інший припаркований транспортний засіб білого кольору, в салоні якого на той момент знаходилось двоє невстановлених осіб, які були в балаклавах, та одна особа чоловічої статі, яка також мала намір перетнути державний кордон України.

Після цього вони продовжили рух в напрямку державного кордону, де в межах населеного пункту с. Багринівка здійснили зупинку, після чого невстановлена особа вказала ОСОБА_8 та іншій особі, яка мала намір перетнути державний кордон, подальший напрямок їх руху до місця перетину.

Близько 19год.50 хв. 23 грудня 2024року в напрямку 824 прикордонного знаку у межах с. Багринівка Чернівецького району Чернівецької області ОСОБА_8 було затримано на відстані 10 метрів від державного кордону прикордонним нарядом НОМЕР_3 прикордонного загону.

Вказує на те, що 16.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

При цьому слідчий посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримали клопотання, просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили суд обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, посилаючись на незадовільний стан здоровя ОСОБА_5 . При цьому захисник вказував недоведеність прокурором наявності ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та необґрунтованість підозри стосовно обвинуваченого.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що 16.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням працівників НОМЕР_4 прикордонного загону про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допитів свідка; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка; протоколом затримання, іншими доказами кримінального провадження у сукупності.

Дослідивши надані докази, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. У разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на наявність вказаного ризику, на мою думку вказує і те, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із незаконним перетином кордоном, що вказує на його обізнаність про шляхи такого перетину.

Також вважаю, що існує ризик передбачений ч. 2 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_5 має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи та пояснень прокурора вбачається, що досудовим розслідуванням на даний час не встановлені всі співучасники вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим ОСОБА_5 зможе впливати на даних осіб та свідків для уникнення відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, ризик заначений в клопотанні, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурором в судовому засіданні не доведений.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, вчиненого в групі осіб, кількості осіб, яких вони намагалися переправити через кордон, розмір винагороди, яку вони мали намір отримати за організацію незаконного перетину, з метою попередження можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів, які є співучасниками у даному кримінальному провадженні, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, суд відхиляє посилання підозрюваного та його захисника про те, що він не може утримуватися під вартою, так як перебуває на стаціонарному лікуванні, оскільки встановлено, що 16.02.2026 року під час проведення обшуку, останній був за місцем свого проживання, а не в лікувальному закладі.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на вище викладені обставини справи, особу підозрюваного, значний суспільний резонанс вказаної категорії кримінальних правопорушень та їх соціальну значимість, вважаю, що визначення розміру застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.183 КПК України недостатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому, беручи до уваги розмір неправомірної вигоди отриманої організаторами та виконавцями за незаконне переправлення осіб через кордон, вважаю, що відповідним та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за даних конкретних обставин буде застава в сумі 400 000 гривень.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 квітня 2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 16 квітня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя