Справа № 761/1453/26
Провадження № 1-кс/761/2233/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.2 ст. 255 КК України у кримінальному провадженні №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2026 р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.2 ст. 255 КК України у кримінальному провадженні №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025.

Клопотання мотивовано тим, що головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 258 КК України.

ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у вимозі передачі чужого майна та вчиненні дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим (вимаганні), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

28.03.2025 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

29.03.2025 ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 25.05.2025, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 26.05.2025.

20.05.2025 ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.06.2025, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання із визначеним розміром застави у вигляді 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 484 480 гривень, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання із визначеним розміром застави у вигляді 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень.

29.05.2025 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави та покладено на нього обов`язки, а саме:прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатись з міста Чернівці без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або засобів зв`язку; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 12 (дванадцяти) місяців, тобто до 28.03.2026.

Після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу та продовження строку його дії ОСОБА_4 20.01.2026 повідомлено про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.

Вказана обставина обумовлена тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000056 органом досудового розслідування здобуто достатньо доказів, що свідчать про причетність ОСОБА_4 до участі у злочинній організації та вчинення у її складі вимагання у мешканців м. Чернівці.

Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_4 вчиняв вимагання у період тривалого часу, щонайменше з грудня 2024 року по 27.03.2025. Водночас під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 та продовження його строку вказані обставини вже існували, але про них ні слідчий, ні прокурор на той час не знали і не могли знати, оскільки про факти вчинення злочинів підозрюваним саме у складі стійкого ієрархічного утворення - злочинної організації стало відомо у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000056 та підтвердження цього відповідними доказами.

Під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється.

З огляду на викладене, просить змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, ризики не доведені, просили врахувати стійкі соціальні зв`язки та сімейний стан підозрюваного.

Заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Перевіряючи матеріали клопотання слідчим суддею встановлено головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 258 КК України.

28.03.2025 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

29.03.2025 ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 25.05.2025, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 26.05.2025.

20.05.2025 ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.06.2025, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання із визначеним розміром застави у вигляді 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 484 480 гривень, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання із визначеним розміром застави у вигляді 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень.

29.05.2025 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави та покладено на нього обов`язки, а саме:прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатись з міста Чернівці без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або засобів зв`язку; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

20.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначається, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частин першої, другої статті 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Отже, аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що підставою для зміни запобіжного заходу є нові обставини, які не розглядалися судом під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або його зміни.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 з урахуванням вищенаведеного слідчий суддя вважає, що обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України, на даний час є доведені, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, а доказів зворотного в судовому засіданні сторонами не надано. Беззаперечних даних, які б виключали вказаний ризик, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Судом враховано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

У той же час, не залишається поза увагою слідчого судді, що Указом Президента України №64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також, згідно з роз`ясненнями, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, викладені у клопотанні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та долучені до клопотання прокурора матеріали кримінального провадження дають слідчому судді підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може здійснювати вплив на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях)

Крім цього, матеріали провадження також містять докази про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_4 перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання яких, поряд із раніше зазначеними ризиками, є досить високою.

При вирішенні питання обґрунтованості підозри суд приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», за яким обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім цього, відповідно до практики Європейський Суд з прав людини у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу. На досудовому розслідуванні визнання доказів недопустимими можливе лише у разі очевидної і явної їх недопустимості, а висновок про очевидну і явну недопустимість певних доказів має бути категоричним, тобто він не може бути спростований матеріалами, які зібрані або можуть бути зібрані в процесі досудового розслідування.

Достатніх підстав вважати, що підозра ОСОБА_4 є необгрунтованою, суд не вбачає і стороною захисту такої необґрунтованості не доведено.

Слідчим суддею перевірено наявність обставин, передбачених частиною другою статті 200 КПК України, та встановлено, що після постановлення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2025, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання із визначеним розміром застави у вигляді 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, та покладено обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри вже у вчиненні нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, які існували під час прийняття попереднього рішення про обрання запобіжного заходу і виникли після застосування вказаного запобіжного заходу, а також враховано обставини вчинення даного кримінального правопорушення та його наслідки, перевірка яких на даний час триває, що свідчить про збільшення ступеню вірогідності ризиків після застосування попереднього запобіжного заходу.

Разом з тим, надані відомості про стійкі соціальні зв`язки та сімейний стан підозрюваного не можуть слугувати самостійною підставою для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу та не нівелює можливостей підозрюваного переховуватись.

Так, за ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 12 (дванадцяти) місяців, тобто до 28.03.2026.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

В той же час, відповідно до правової позиції викладеної в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 (п.25 Рішення) зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється останній, ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , слід змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів, а саме: з 20 січня 2026 року, тобто з часу фактичного затримання по 20 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування, заставу у розмірі - 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що внесена на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Києва для внесення застави (UA1012089, отримувач - ТУ ДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО - 820172, справа 761/20410/25), - потрібно повернути заставодавцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178,182, 193, 194, 200 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів, а саме: з 20 січня 2026 року, тобто з часу фактичного затримання по 20 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Заставу у розмірі - 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що внесена на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Києва для внесення застави (UA1012089, отримувач - ТУ ДСАУ в м. Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО - 820172, справа 761/20410/25), - повернути заставодавцю.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1