Номер провадження 1-кп/243/564/2026
Номер справи 243/1504/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» березня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

- захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000018 від 06.02.2026 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, який має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

За рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року №2/243/2677/2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання спільної дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу0, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2019 року, до повноліття дитини.

Будучи обізнаним про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим та працездатним, в період виникнення заборгованості, а саме з 14.08.2025 по 04.02.2026, офіційно не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримував певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, чим порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачене ст.51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), ратифікованої постановою ВРУ №789-ХІІ від 27.02.1991, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів ОСОБА_4 у останнього утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період часу з 14.08.2025 по 04.02.2026 в сумі 17038 гривень, що перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за три місяці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

17 лютого 2026 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим - ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , після отримання письмової згоди на укладення угоди від потерпілої ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений, за участю захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 - за ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також, що він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1,4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17 лютого 2026 року про визнання винуватості між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Термін відбуття покарання у вигляді обмеження волі засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту прибуття у кримінально-виконавчу установу.

Речові докази, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) від 28.11.2019; постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2019; постанову про передачу виконавчого документа/провадження від 22.01.2020; постанову про прийняття до виконання ВП від 22.01.2020; постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 21.02.2022; постанову про арешт коштів боржника від 21.02.2022; Scaned at 07-10-2019-11-31-45.PDF від 07.10.2019; супровідний лист про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2019; супровідний лист від 22.01.2020; супровідний лист від 22.01.2020; заяву.PDF від 22.04.2020; супровідний лист від 21.02.2022; супровідний лист про арешт коштів від 21.02.2022; вимогу про отримання інформації, яка містить банківську таємницю від 21.02.2022; вимогу загальну від 21.02.2022; запит щодо надання довідки та копій матеріалів від 24.01.2023; свідоцтво про шлюб від 22.03.2023; заяву на зміну реєстраційних даних від 22.03.2023; запит поліції від 23.08.2023; запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю від 30.09.2024; запит до ПФУ про осіб-боржників від 30.09.2024; запит до Податкової служби про РНОКПП або серію (за наявності) та номер паспорту, джерела та/або суми доходів, та розміри утриманого податку з доходів від 30.09.2024; запит до ПФУ про осіб-боржників від 25.11.2024; запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю від 25.11.2024; запит до Податкової служби про РНОКПП або серію (за наявності) та номер паспорту, джерела та/або суми доходів, та розміри утриманого податку з доходів від 25.11.2024; запит до ПФУ про осіб-боржників від 12.12.2024; запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю від 12.12.2024; запит до Податкової служби про РНОКПП або серію (за наявності) та номер паспорту, джерела та/або суми доходів, та розміри утриманого податку з доходів від 12.12.2024, що залучені постановою старшого дізнавача СД відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 06 лютого 2026 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000018 від 06.02.2026.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1