Номер провадження: 11-сс/813/410/26
Справа № 947/3600/25 1-кс/947/552/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 13.01.2026 року про обрання запобіжного заходу у виді застави в кримінальному провадженні №0000001 від 19.01.2024 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Будапешт Республіки Угорщина, громадянки України, директора ПП «У.Т.В. Ізмаїл», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 16.10.2024 року Пересипським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.364 КК України до 1 року пробаційного нагляду, з позбавленням права займатись здійсненням технічного нагляду у сфері будівництва строком на 1 рік, із штрафом в розмірі 4250 грн,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

встановив:

У провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000001 від 19.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 КК України.

07.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, скоєного за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 з 14.09.2012 року зареєстрована як директор приватного підприємства «У.Т.В. Ізмаїл» (, номер запису 0001576), розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Радянської міліції, буд. 10, кв. 46.

Крім того, з 04.03.2016 року ОСОБА_6 отримала кваліфікаційний сертифікат серії АТ005280 відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури, а саме технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд.

Також встановлено, що 18.07.2023 між КНП «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради в особі генерального директора ОСОБА_7 (замовник) та ПП «Васольбудстрой» () в особі директора ОСОБА_8 (підрядник) укладено 2 (два) договори, а саме:

- договір підряду №105 про проведення капітального ремонту захисної споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» за адресою: Одеська область, м.Болград, вул. Ізмаїльська, 63;

- договір підряду №106 про проведення капітального ремонту частин приміщень першого поверху головного лікувального корпусу КНП «Болградська ЦРЛ» для встановлення апарату комп`ютерної томографії та мамографії за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63.

Вказані договори мають однакову форму та умови виконання. Так, згідно положень договорів № 105 та № 106 від 18.07.2023 (далі Договори) підрядник ПП «Васольбудстрой» зобов`язується відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та умов договорів виконати роботи, а Замовник прийняти та оплатити Роботи в порядку та на умовах, передбачених договорами.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 Договорів «Строки виконання робіт» строки виконання робіт на Об`єктах, зокрема початок та закінчення робіт, визначені у додатку 1 до договорів.

Згідно додатків 1 до договорів, терміни виконання робіт визначено липень-вересень 2023 року.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 31.10.2023 до договору підряду № 105 терміни виконання робіт визначено червень-грудень 2023 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 31.10.2023 до договору підряду № 106 терміни виконання робіт визначено червень-грудень 2023 року.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2. розділу 3 «Договорів, ціна договору» № 105 становить 2 153 437,73 грн з ПДВ, ціна договору № 106 становить 4 199 407,49 грн з ПДВ. Ціна Договору є твердою та не передбачає врахування валютної складової (впливу зміни курсу іноземної валюти).

Відповідно до п.п. 4.1.-4.2. розділу 4 Договорів «Якість робіт», якість Робіт, що виконуються, повинна відповідати умовам проектно-кошторисної документації на Об`єктах та відповідати державним нормам, технічним умовам та загальним умовам, державним стандартам України, іншим нормативним актам у сфері будівництва, які пред`являються до Робіт цього типу, а також умовам цього Договору. Підрядник забезпечує необхідну якість Робіт, здає їх в обумовлені строки Замовнику з передачею всієї виконавчої документації, усуває зауваження та ефекти допущені з його вини протягом гарантійного строку.

Відповідно до п.п. 7.1.-7.2. розділу 4 Договорів «Приймання-передача робіт», роботи виконуються Підрядником і приймаються Замовником згідно з Календарним графіком виконання робіт (Додаток 1) та відповідно до умов цього Договору. Про закінчення Робіт Підрядник письмово повідомляє замовника. 7.2. По мірі виконання Робіт, але не пізніше як протягом п`яти робочих днів, після закінчення терміну виконання Робіт, визначеного в Календарному графіку виконання робіт, Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на підрядника.

Згідно з п.п. 8.1-8.2. розділу 4 Договорів «Порядок здійснення оплати», оплата за підряд відбувається шляхом сплати поточних платежів. Проміжні розрахунки за виконані роботи здійснюються Замовником в межах не більш як 80 відсотків їх загальної вартості за Договірною ціною на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3), та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання і рахунку на оплату. Акти приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3), акти приймання-передачі обладнання підписуються Замовником за наявності у нього всіх необхідних виконавчих документів. Підрядник надає разом із формами КБ-2в, КБ-3 (у 4-х примірниках) Замовнику до 25 числа поточного місяця/кварталу на паперових і магнітних носіях (або за згодою Сторін через сервіс електронних документів) документи, що підтверджують виконання робіт, всю необхідну виконавчу документацію (сертифікати на застосовані матеріали, паспорти на конструкції та обладнання, акти на приховані роботи, документи, що підтверджують фактичні витрати на відрядження, та ін.), відомість ресурсів, яка підписана головним бухгалтером або керівником підприємства та підтверджена печаткою, а також реєстр накладних застосованих матеріалів і устаткування із зазначенням вартості, завірений підписом керівника і печаткою. Акти приймання виконаних Робіт приймаються Замовником по мірі виконання Робіт. Оплату за виконані Підрядником роботи Замовник виконує в строк протягом 10 робочих днів з моменту підписання Сторонами Акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3).

Разом з цим, з метою забезпечення здійснення контролю за відповідністю обсягів виконаних робіт проектно-кошторисній документації, 31.07.2023 між КНП «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради в особі генерального директора ОСОБА_7 (замовник) та ПП «У.Т.В.-Ізмаїл» ОСОБА_6 , (виконавець) укладено два договори на здійснення технічного нагляду № 116 - послуги з нагляду за використанням будівельних робіт «Капітальний ремонт споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63 та № 117 - послуги з нагляду за використанням будівельних робіт «Капітальний ремонт частин приміщень першого поверху головного лікувального корпусу КНП «Болградська ЦРЛ» для встановлення апарату комп`ютерної томографії та мамографії за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63.

Вказані договори мають однакову форму та умови виконання. Так, згідно положень договорів № 116 та № 117 від 31.07.2023 (далі Договори) ОСОБА_6 , будучи директором ПП «У.Т.В.-Ізмаїл», а також інженером технічного нагляду, на підставі сертифікату серії АТ005280 від 04.03.2016, зобов`язалась здійснити технічний нагляд за виконанням робіт з капітального ремонту споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» та капітального ремонту частин приміщень першого поверху головного лікувального корпусу КНП «Болградська ЦРЛ» для встановлення апарату комп`ютерної томографії та мамографії за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63.

Відповідно до пунктів 3.1-3.1.4 та 3.1.6- 3.1.9 Договорів, Виконавець зобов`язаний: якісно та у встановлені Сторонами терміни виконувати дії, передбачені пунктом 1.1. цього Договору; повідомляти Замовнику на його вимогу всі відомості про результати виконання Договору; забезпечити технічний нагляд за виконанням робіт відповідно до вимог затвердженої проектно-кошторисної документації;. Забезпечити контроль якості і обсягів робіт; вести перевірку наявності документів, які підтверджують якісні характеристики матеріалів, що використовуються під час проведення робіт: технічні паспорта, сертифікати якості, протоколи випробувань тощо; брати участь у контрольних обмірах, що проводяться, у перевірках органами державного нагляду, відомчими інспекціями, представляти для цього необхідні документи, а також самостійно проводити контрольні обміри виконаних робіт; перевіряти та візувати акти по формі КБ-2в в частині відповідності їх обсягам виконаних робіт та ціноутворенню згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва». Несе відповідальність за відповідність проведеної підрядником роботи відповідно до вимог затвердженої проектно-кошторисної документації.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» у разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Згідно з вимогами п.п. 2, 3 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури» (надалі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903, технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта; технічний нагляд здійснюють особи, що мають виданий відповідно до законодавства архітектурно-будівельною атестаційною комісією кваліфікаційний сертифікат.

Крім того, згідно з п.5 Порядку особи, що здійснюють технічний нагляд уповноважені: проводити перевірку наявності документів, які підтверджують якісні характеристики конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання, що використовуються під час будівництва об`єкта, технічного паспорта, сертифіката, документів, що відображають результати лабораторних випробувань тощо; відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів; відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації; виконання підрядником вказівок і приписів, виданих за результатами технічного нагляду, державного архітектурно-будівельного контролю та державного нагляду; вести облік обсягів прийнятих і оплачених будівельно-монтажних робіт, а також будівельно-монтажних робіт, виконаних з недоліками; оформляти акти робіт, виконаних з недоліками; виконувати інші функції, пов`язані з технічним наглядом на відповідному об`єкті.

Відповідно до п.6 Порядку особи, що здійснюють технічний нагляд, мають право вимагати від підрядника: виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної та іншої технічної документації, дотримання вимог нормативних документів щодо порядку виконання і прийняття робіт; зупинення робіт у разі застосування ним матеріалів, деталей, конструкцій та виробів, які не відповідають вимогам нормативних документів; проведення лабораторних випробувань матеріалів і конструкцій щодо їх відповідності сертифікатам якості, а обладнання технічним (технологічним) паспортам та своєчасного повідомлення їм про такі випробування; усунення відхилень від проектних рішень, недоліків (дефектів) та недоробок і повторного пред`явлення робіт для здійснення технічного нагляду; зупинення виконання: робіт до оформлення актів огляду прихованих робіт; будівельно-монтажних робіт у разі виявлення понаднормативної деформації об`єкта або загрози обвалу конструкцій та вжиття невідкладних заходів для запобігання виникненню аварії.

Згідно з п.7 Порядку у разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта, та відмови підрядника їх усунути особа, що здійснює технічний нагляд, повідомляє про це замовнику (забудовнику) і відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 будучи директором ПП «У.Т.В.-Ізмаїл», здійснювала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції за спеціальним повноваженням наданими її КНП «Болградська ЦРЛ» та відповідно до положень примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи вчинила службовий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи особою відповідальною за здійснення технічного нагляду за роботами з капітального ремонту споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» та капітального ремонту частин приміщень першого поверху головного лікувального корпусу КНП «Болградська ЦРЛ» для встановлення апарату комп`ютерної томографії та мамографії за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, буд.63, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений період часу, але не пізніше 21.12.2023 (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди ПП «Васольбудстрой», фактично не здійснюючи перевірку відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт, на чистих аркушах паперу формату А4 (точна кількість аркушів в ході досудового розслідування не встановлено), власноруч виконала запис «об`єми підтверджую», які засвідчила власним підписом та відбитком печатки «Інженер технічного нагляду ОСОБА_6 , реєстраційний номер №5151» та надала ПП «Васольбудстрой».

На яких у подальшому підрядником ПП «Васольбудстрой» з метою безпідставного перерахування бюджетних коштів було виготовлено акти приймання виконаних будівельних робіт (примірної форми КБ-2в), до яких внесені завідомо неправдиві відомості про види та вартість робіт, які фактично не виконувались та витрати на матеріали, які фактично не використовувались, завищивши обсяги фактично понесених ПП «Васольбудстрой» витрат, а саме до актів:

- №1 за липень 2023 року від 09.08.2023 (за договором № 105 про проведення капітального ремонту захисної споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63), неправдиві відомості про виконання зазначеним підприємством робіт, які фактично не виконувались та щодо використаних матеріалів, а саме пов`язаних з установленням бойлерів VMR50 1500 W в кількості 4 шт., фактично встановлено 1 шт., умивальників в кількості 14 комплектів, фактично встановлено 4 комплекти, на суму 77704,92 грн, які фактично не виконувалися;

- №2 за листопад 2023 року від 13.12.2023 (за договором № 105 про проведення капітального ремонту захисної споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63), неправдиві відомості про виконання зазначеним підприємством робіт, які фактично не виконувались та щодо використаних матеріалів, а саме пов`язаних з установленням змішувачів, нагрівачів індивідуальних на суму 18181,69 грн, які фактично не виконувалися;

- №3 за грудень 2023 року від 21.12.2023 (за договором № 105 про проведення капітального ремонту захисної споруди цивільного захисту (укриття) КНП «Болградська ЦРЛ» за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63 ), неправдиві відомості про виконання зазначеним підприємством робіт, які фактично не виконувались та щодо використаних матеріалів, а саме пов`язаних з улаштуванням плінтусів з плиток керамічних, облицюванням поверхонь стін керамічними плитками на розчині із сухої клеючої суміші, (кількість плиток в 1 кв.м. понад 7 до 12 шт.), улаштування покриттів з керамічних плиток на розчині із сухої клеючої суміші, (кількість плиток в 1 кв.м. до 7 шт.), улаштуванням каркасу однорівневого на суму 83059,14 грн, які фактично не виконувалися;

- №1 за липень 2023 року від 09.08.2023 (за договором № 106 про проведення капітального ремонту частин приміщень першого поверху головного лікувального корпусу КНП «Болградська ЦРЛ» для встановлення апарату комп`ютерної томографії та мамографії за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, буд.63) неправдиві відомості про виконання зазначеним підприємством робіт, які фактично не виконувались та щодо використаних матеріалів, а саме пов`язаних з встановленням кондиціонерів «Леберг», в кількості 5 шт, (фактично вони не встановлені), улаштуванням листів гипсокартонних для перегородок, товщиною 12 мм, улаштуванням листів гіпсокартонних баритових, дверей металевих розміром 2,65x1,11 м. в кількості 1 шт., (фактично вони не встановлені), умивальник з тумбою «Мойдодир» в кількості 2 комплекти (фактично вони не встановлені), на суму 351859,85 грн, які фактично не виконувалися;

- №2 за грудень 2023 року від 21.12.2023 (за договором № 106 про проведення капітального ремонту частин приміщень першого поверху головного лікувального корпусу КНП «Болградська ЦРЛ» для встановлення апарату комп`ютерної томографії та мамографії за адресою: м. Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 63) неправдиві відомості про виконання зазначеним підприємством робіт, які фактично не виконувались та щодо використаних матеріалів, а саме пов`язаних з ґрунтуванням стель бетонконтактом, улаштуванням підшивки горизонтальних поверхонь підвісних стель гіпсокартонними баритовими листами (2 шари), улаштування покриття з лінолеуму площею покриття понад 10 кв.м., улаштуванням крокв і маурелатів з колод на суму 19432,30 грн., які фактично не виконувалися.

На підставі вказаних документів, КНП «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради на розрахунковий рахунок ПП «Васольбудстрой» НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» безпідставно перераховано бюджетні кошти у загальній сумі 550237,9 грн, (відповідно до п.4 Примітки до ст.364 КК України тяжкими наслідками вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян), спричинивши збитки КНП «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради на вказану суму.

07.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.

09.01.2026 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 549120 грн (п`ятсот сорок дев`ять тисяч сто двадцять гривень), із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави, а саме: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування; а також здійснення незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні.

Оскарженою ухвалою слідчого судді від 13.01.2026 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті) гривень, з покладенням на підозрювану обов`язків, строком до 07.03.2026 року, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до ГУ ДМС в Одеській області.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник вказує про відсутність ризиків у кримінальному провадженні, про безпідставність застосування непомірного для підозрюваної розміру застави, без врахування її особи, майнового стану та стану здоров`я, та відсутності виключного випадку для застосування розміру застави, який значно перевищує максимальний розмір застави, визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Підозрювана ОСОБА_6 , її захисник та прокурор, будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали.

При цьому, прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та зазначив, що з кримінального провадження №0000001 від 19.01.2024 року виділені матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яке зареєстровано за №0000069, а 20.01.2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.364 КК України скеровано до Болградського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

Захисник також подав клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_6 та її захисника, а також зазначив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 вже надійшов до місцевого суду для розгляду по суті.

Одночасно, в клопотанні захисник зазначив, що ОСОБА_6 виконує покладені на неї ухвалою слідчого судді від 13.01.2026 року процесуальні обов`язки, разом з тим заставу у розмірі 499200 грн не внесла, з огляду на її непомірність для останньої.

За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 , її захисник та прокурора.

Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу визначені положеннями ст.ст. 177, 178 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

За приписами ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК).

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону щодо обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді застави.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Також слідчим суддею враховано, що підозрювана має можливість перетину кордону в умовах воєнного стану, а її повнолітня донька проживає за кордоном.

Окрім цього, слідчим суддею звернуто увагу, що підозрювана проживає на значній відстані від органу досудового розслідування, неодружена, неповнолітніх дітей немає, раніше судима за вчинення аналогічного службового злочину.

Врахувавши фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та обрав підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави.

При цьому, слідчий суддя врахувавши встановлені вищевказані ризики у кримінальному провадженні, а також відомості про особу підозрюваної, розмір можливої шкоди державі під час воєнного стану, її майновий стан, дійшов висновку про необхідність призначення їй застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 499200 грн, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, колегією суддів встановлено таке.

Згідно ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Дослідивши долучені до клопотання слідчого докази, колегія суддів дійшла висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Долучені до клопотання слідчого докази, на які міститься посилання в оскарженій ухвалі слідчого судді, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана ОСОБА_6 можливо вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення: зловживання службовим становищем, тобто, умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.

Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, ні слідчий суддя, ні суд апеляційної інстанції не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування кримінального правопорушення, та відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, та оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального судового рішення.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені слідчим в клопотанні та з якими погодився в оскарженій ухвалі слідчий суддя, з огляду на таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він/вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного/підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного/підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний/підозрювана, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_6 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке їй загрожує у разі доведеності вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваної ОСОБА_6 на свідків, оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Що стосується обґрунтованості визначення слідчим суддею розміру застави, то колегія суддів враховує наступне.

Частиною 5 статті 182 КПК визначено межі розмірів застави в залежності від тяжкості вчинених злочинів, а також передбачено щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя правильно врахував обставини, тяжкість інкримінованого підозрюваній злочину, особу підозрюваної та відповідно до ст.182 КПК визначив останній запобіжний захід заставу в розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваної, визначений судом розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім того, позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Колегія суддів критично відноситься до доводів захисника щодо непомірності для підозрюваної визначеного слідчим суддею розміру застави, а також наявності підстав для обрання їй запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки вказаний запобіжний захід, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваної, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у виді застави, у визначеному слідчим суддею розмірі.

Крім того, колегія суддів враховує, що як повідомлено прокурором та захисником в своїх заявах обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.364 КК України вже направлено для розгляду до Болградського районного суду Одеської області.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2026 року, якою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000001 від 19.01.2024 рокузастосовано запобіжний захід у виді застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4