печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6134/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001449 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001449 від 02.10.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України.

06.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

07.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.07.2024, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в сумі 4 542 000 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, який надалі був продовжений ухвалами слідчих суддів від 01.07.2025, 26.08.2025, 20.10.2025, 31.10.2025.

24.12.2025 Печерським районним судом міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.02.2026 року, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 430 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 302 040 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

29.01.2026 підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Сторона обвинувачення стверджує, що під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави стверджувати, що підозрюваний вчинив інкриміновані йому вищевказані кримінальні правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відтак, 30.01.2026 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали кримінального провадження № 0001449 в порядку ст. 290 КПК України та надано до них доступ, а також доступ до речових доказів з можливістю ознайомлення з ними.

Сторона обвинувачення вказує, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 06.02.2026, проте завершити досудове розслідування у зазначений строк не представляється за можливе, у зв`язку із необхідністю виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження. Не надання доступу до матеріалів кримінального провадження, письмових та речових доказів, буде підставою для визнання їх недопустимими, що негативно вплине на вирішення справи по суті та винуватість підозрюваного під час судового розгляду.

Також застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, в складі організованої групи, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Повідомлення про підозру підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи сталість організованої групи і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, підозрюваний перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що на даний час у даному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників організованої групи, всіх епізодів вчинення організованою групою злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів підозрюваний, входячи до складу організованої групи, може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування;

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також, зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, перебуваючи на волі підозрюваний зможе попередити інших учасників організованої групи, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином;

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як тривалість вчинення вищевказаних злочинів вказує на систематичний характер неправомірних дій підозрюваного, необхідності в отриманні джерела доходів, для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення аналогічних та інших кримінальних правопорушень.

Також, на користь зазначених вище ризиків вказує і той факт, що злочини, які інкримінуються підозрюваному, вчинені у складі організованої групи, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї групи були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували обшукувати громадян, здійснюючи їх зухвало а в деяких випадках з приниженням потерпілих та відверто кажучи останнім, що не повернуть кошти.

Відтак, сторона обвинувачення вказує, що зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні.

З врахуванням зазначеного, сторона обвинувачення просить слідчого суддю строк тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001449 від 02.10.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 60 (шістдесят) днів, у межах строку досудового розслідування з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено судом у межах 430 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 302 040 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

До початку судового засідання захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, у зв`язку з значною відстанню від м. Києва та неможливістю вчасного прибуття у судове засідання.

Таким чином, слідчим суддею, з урахуванням думки учасників провадження, та з метою оперативності розгляду судового провадження, забезпечення участі захисника при розгляді клопотання слідчого, визнано можливим провести судове засідання в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування вже завершено. Підозрюваний за період здійснення досудового розслідування не вчиняв жодних дій, які б свідчили про перешкоджання органу досудового розслідування. Доказів, які б підтверджували реальність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, до клопотання не було долучено, а лише докази в обґрунтування заявленої підозри, що вказує на те, що не доведено, що до підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід. Захисник просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить наступних висновків.

06.05.2025 ОСОБА_5 був затриманий у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

06.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

07.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.07.2024, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в сумі 4 542 000 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

23.06.2025 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 21.01.2025 продовжений до трьох місяців, тобто до 06.08.2025.

27.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 21.01.2025 продовжений до чотирьох місяців, тобто до 06.09.2025.

30.06.2025 підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

01.07.2025 Печерським районним судом міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.08.2025 включно, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 661 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в сумі 2 001 508 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

22.08.2025 Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 21.01.2025 продовжений до шести місяців, тобто до 06.11.2025.

26.08.2025 Печерським районним судом міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.10.2025 року включно, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 661 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2001508 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

20.10.2025 Печерським районним судом міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.11.2025 року, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 496 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 501 888 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України

28.10.2025 Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 21.01.2025 продовжений до дев`яти місяців, тобто до 06.02.2026.

31.10.2025 Печерським районним судом міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.12.2025 року, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 496 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 501 888 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

24.12.2025 Печерським районним судом міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.02.2026 року, з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 430 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 302 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

29.01.2026 підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України / том №2, а.м. 27-60/.

30.01.2026 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали кримінального провадження № 0001449 в порядку ст. 290 КПК України та надано до них доступ, а також доступ до речових доказів з можливістю ознайомлення з ними /том №2, а.м. 70/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких частково долучено до матеріалів клопотання, а саме: протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме зняття інформації з електронних комунікаційнихї мереж з мобільного терміналу системи зв`язку з абонентським номером НОМЕР_1 , яким користується підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /том № 1, а.м. 145-218/; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з мобільного терміналу системи зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /том №2, а.м.1-5/; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з мобільного терміналу системи зв`язку з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , /том №2, а.м. 6-8/; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з мобільного терміналу системи зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , /том №2, а.м.9-10/; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з мобільного терміналу системи зв`язку з абонентським номером НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , /том № 2, а.м. 11-13/; заявами про вчинення злочину /том №1, а.м. 54-104/; постановою про залучення до провадження потерпілих / том 1, а.м. 49-53/; протоколами допитів потерпілих / том №1, а.м. 114-127, 129-135/; складеними протоколами впізнання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , / том 1, а.м. 136-144/; протоколом огляду від 27.01.2025 сайту компанії «ТРЕЙДІНГ ФУЕЛ КОМПАНІ» / том №1, а.м. 20-32/.

Відтак, приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 . Також, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлені судами при ухваленні рішень про застосування запобіжного заходу та при продовженні строку дії запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведено в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 розуміючи тяжкість інкримінованого йому злочину та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що призведе до уникнення кримінальної відповідальності.

На думку слідчого судді, така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Також, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40), серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Відтак, ризик втечі підозрюваного, на думку слідчого судді, виключати не можна, з урахуванням обставин провадження та особи підозрюваного, а тому він є наявним.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування, суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування є доведеним.

Наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на даний час стороною обвинувачення не доведено, оскільки органом досудового розслідування виконуються вимоги ст. 290 КПК України.

Натомість доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, є обгрунтованими, оскільки при встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя вважає, що доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, з врахуванням особи підозрюваного, його процесуальної поведінки, характеру кримінального правопорушення та його систематичності.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що ризики є сталими та доведеними та на момент розгляду клопотання не зменшились. Також, слідий суддя враховує тяжкість покарання, обставини вчинення криімнального правопорушення, які лише приводять до висновку, що більш м`який запобіжний захід станом на день розгляду клопотання не може бути застосований.

Окрім цього слідчий суддя приймає до уваги, що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування, проте обставиною, яка перешкоджає закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді є необхідність виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Виконання вимог ст. 290 КПК України має вирішальне значення для кримінального провадження, оскільки якщо сторона не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність щодо ОСОБА_5 обґрунтованої підозри, існування визначених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на які посилаються прокурор, неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та наявними підстави для продовження строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В даному випадку слідчий суддя враховує, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення характеризуються систематичністю та мали корисливий мотив, що є обгрунтованою підставою при визначенні суми застави вийти за межі, визначені п. 3 ч. 6 ст. 182 КПК України.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, у зв`язку з тим, що після визначення попереднього розміру застави пройшов певний період та з метою дотримання позицій Європейського суду з прав людини, слідчий суддя враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, суспільну небезпечність злочину, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, вважає, що застава підлягає зменшенню до 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 1 098 240 (один мільйон дев`яноста вісім тисяч двісті сорок).

Таким чином, на думку слідчого судді даний розмір застави здатний гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням вказаних обставин, що виправдовує мету застосування запобіжного заходу та на думку суду немає надмірного характеру та відповідає принципам розумності і співмірності.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, з метою належного контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного вважаю необхідним у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки:

- не відлучатися з міста Ужгород Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- залишити на зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 180, 182, 183, 184, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 03 квітня 2026 року (але в межах строків досудового розслідування з урахуванням виконання вимог ст. 290 КПК України).

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 098 240 (один мільйон дев`яноста вісім тисяч двісті сорок) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- не відлучатися з міста Ужгород Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- залишити на зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити до 03 квітня 2026 (але в межах строків досудового розслідування з урахуванням виконання вимог ст. 290 КПК України).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1