ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/732/17 Номер провадження 11-кп/814/1129/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника колонії - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 02.02.2026,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 04.09.2017 за ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 10 років позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні докази, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У поданій апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд при розгляді подання помилково послався на 2 стягнення, які засуджений отримав протягом відбування покарання., оскільки вони на даний час погашені. Крім того, ОСОБА_7 просить врахувати, що протягом відбування покарання він отримав заохочення, брав участь у роботах з благоустрою та при першій нагоді працевлаштувався на контрагенському об`єкті установи ТОВ «ТРАНС_ПАК». Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, що є підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та представника установи відбування покарань в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

За змістом положень п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 04.09.2017 за ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 покарання відбуває з 02.04.2017 та на момент звернення Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» до суду із поданням про умовно - дострокове звільнення засудженого, він відбув більше трьох чвертей строку покарання та має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженого 07.09.2026.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 04.10.2023 ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким обмеженням волі на строк 3 роки 15 днів.

З характеристики вбачається, що засуджений з 12.04.2017 перебував в Державній установі «Полтавська УВП (№23)», де стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 28.04.2017 по 19.05.2017 та з 28.05.2017 по 03.08.2017 перебував на лікуванні в Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)», де допустив одне порушення режиму тримання за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено в установленому законом порядку.

З 27.10.2017 перебував в Державній установі «Покровська виправна колонія (№17)». Стягнень не мав, отримав 6 заохочень.

З 03.07.2019 відбував покарання в Державній установі «Роменська випрана колонія (№56)», де отримав 1 стягнення, після чого змінив поведінку на позитивну та отримав 1 заохочення.

З 09.08.2022 відбував покарання в Державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», де характеризувався позитивно, отримав 1 заохочення.

З 16.11.2023 по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Машівська виправна колонія (№9)», де характеризується позитивно та отримав 6 заохочень.

Працює робітником на контрагентському об`єкті ТОВ «Транс-Пак», яке спеціалізується на виготовленні паперових мішків. Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення продовольства.

Перебуває в Держаній установі «Машівська випрана колонія (№9)» на профілактичному обліку, як особа, схильна до членоушкодження.

У відносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних відносин з працівниками установи. Підтримує стосунки з родиною.

Зарахований до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання алкогольної залежності».

Рішенням комісії державної установи від 29.03.2024 №8 відповідно до ст. 81 КК України, засудженому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 25.12.2024 відмовлено у задоволенні заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

Виконавчі листи на адресу установи не надходили. Процесуальні витрати за вироком суду відшкодував у повному обсязі.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджений відбув більше строку покарання, на теперішній час отримані засудженим стягнення погашені у повному обсязі, ОСОБА_7 бере участь у роботах з благоустрою та працевлаштований на контрагенському об`єкті установи ТОВ «ТРАНС_ПАК».

Проте зазначені у апеляційній скарзі доводи не є беззаперечними доказами того, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, протягом усього строку відбування покарання ОСОБА_7 притягувався до дисциплінарної відповідальності, не завжди працював та позитивно характеризувався, у зв?язку з чим, рішеннями комісії 29.03.2024 засудженому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як такому що не довів своє виправлення.

Крім того, ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 25.12.2024 також відмовлено у задоволенні заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до наявної у матеріалах справи характеристики ОСОБА_7 ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Зазначене вказує на нестабільну поведінку та свідчить про недосягнення ОСОБА_7 такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Всупереч доводам засудженого, суд першої інстанції належним чином врахував усі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 02.02.2026, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3