Справа № 334/3686/25
Номер провадження № 1-кс/334/453/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000035 від 18.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про огляд,

за участі: прокурора ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про проведення огляду території земельних ділянок з кадастровими номерами :04:041:0559, :04:041:0544, :04:041:0313, :04:041:0013 за адресою АДРЕСА_1 , які фактично являються територією одного домоволодіння, без проникнення до приміщень та проведення в них обшуку.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 18.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться об`єкт нерухомого майна житловий будинок Н-2 (РНОНМ- 01), який на праві власності належить ОСОБА_4 . Вказаний об`єкт розташовано на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:041:0313 та :04:041:0013, які на праві власності належать ОСОБА_4 .

Разом з цим, встановлено, що земельні ділянки, які на праві власності належать ОСОБА_4 разом з частиною земельних ділянок з кадастровими номерами :04:041:0544 та :04:041:0559, що перебувають у комунальній власності огороджені спільним парканом. Зазначене може свідчити про самовільне використання земель комунальної власності без правовстановлюючих документів.

Земельна ділянка :04:041:0544 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 27.10.2023. Визначено категорію земель: «Землі рекреаційного призначення»; цільове призначення «07.07 Земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)», площа 0,6051 га.

Підставою для державної реєстрації земельної ділянки слугувала технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Земельна ділянка :04:041:0559 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 30.10.2023. Визначено категорію земель: «Землі житлової та громадської забудови»; цільове призначення «02.11 Земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)», площа 0,2248 га.

Обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність вказаних документів може свідчити про її самовільне зайняття.

Відповідно до відповіді Запорізької міської ради від 01.05.2025 звернень від фізичних та юридичних осіб з приводу земельних ділянок з кадастровими номерами :04:041:0544 та :04:041:0559 не надходило. Рішення про передачу у власність або користування указаних земельних ділянок не готувались та на розгляд сесії міської ради не надавались.

19.04.2025 проведено огляд АДРЕСА_1 , без входу на територію домоволодіння, за участі інженера землевпорядника. У ході огляду встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:041:0313, :04:041:0013 та частина земельних ділянок з кадастровими номерами :04:041:0544 та :04:041:0559 огороджені суцільним парканом. Капітальні споруди у кількості трьох штук візуально знаходяться на території земельної ділянки, якій присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Правобережна, 1. Крім цього, одна із споруд фактично розміщена на земельній ділянці з кадастровим номером :04:041:0559, що належить територіальній громаді міста Запоріжжя та жодній особі у власність чи користування не передавалась. Вказана споруда ймовірно має ознаки капітального будівництва.

Вищевказане свідчить про незаконність здійснення будівництва споруди, що має ознаки капітальної на земельній ділянці з кадастровим номером :04:041:0559.

Враховуючи викладене, з метою фіксації всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, проведення відповідних судових експертиз, встановлення точного розташування об`єктів нерухомості відносно вищевказаних земельних ділянок, а також враховуючи те, що вони огороджені суцільним парканом і те, що іншим способом, окрім, як провести огляд території на якій розташовані вказані об`єкти нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правобережна, 1 із залученням в якості спеціаліста сертифікованого інженера землевпорядника та судового експерта в галузі будівельно-технічних експертиз не є можливим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду території земельних ділянок з кадастровими номерами :04:041:0313, :04:041:0013, :04:041:0544 та :04:041:0559 за адресою: АДРЕСА_1 , які фактично являються територією одного домоволодіння без проникнення до приміщень та без проведення в них обшуку.

З урахуванням викладеного просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання з підстав, визначених в ньому, посилаючись на те, що експертам необхідно оглянути об`єкт для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників справи, слідчий суддя доходить наступних висновків.

В статті 2 КПК України, визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено в ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, до визначеного в ч.1 ст.91 КПК України переліку обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст.84 КПК України визначено, що документи, так само як і показання, речові докази та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.

Як зазначено в ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати носії інформації (у тому числі електронні).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Умовою використання того чи іншого доказу у кримінальному провадженні згідно положень діючого КПК України є належність та допустимість доказів.

Так, в ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень чч 1,2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Як зазначено в ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

За правилами ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначенні завдання кримінального провадження, одним з яких є принцип застосування під час цього провадження належної правової процедури, та загальні засади кримінального провадження, зміст і форма якого повинні відповідати, зокрема, таким засадам як верховенство права та законність.

Частина 3 ст.234 КПК України передбачає, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) речі, документи або осіб, яких планується відшукати.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 19.04.2025 було проведено огляд місця події за участі інженера-землевпорядника.

При цьому, матеріалами поданого клопотання не підтверджено, що спеціалістам додатково потрібно провести повторний огляд.

При цьому, слідчий суддя звертає, що документи, долучені до клопотання, відображають інформацію, актуальну станом на квітень-травень 2025, тобто неможливо перевірити достовірність даних станом на день розгляду клопотання.

Згідно ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження не доведено наявності правових підстав для надання дозволу на проведення повторного огляду, оскільки жодного доказу звернення спеціалістів про необхідність проведення додаткового огляду об`єкта до клопотання не додано, при цьому, до клопотання не долучено інформації про актуальних власників майна, тобто фактично ставиться питання про втручання в права необмеженого кола осіб, надання дозволу на повторний огляд об`єкта спричинить тимчасове обмеження конституційних прав та свобод невизначеного кола осіб буде прямо суперечити нормам Конституції України та чинному законодавству України, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст.233-236, 309 КПК України, слідчий суддя,-,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про огляд відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1