Справа №712/1084/26
Номер провадження: 1-кс/712/624/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2026 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчий слідчого відділу Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене керівником Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івальне, Октябрського району, рф, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину 2015 року народження, особи з інвалідністю ІІ групи, учасника бойових дій, депутатом та учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не являється, не працюючого, раніше судимого 26.03.2025 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 263 ККУ до 4 років позбавлення волі, проте на підставі ст. 75 ККУ звільненого від відбування покарання випробування з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 06.01.2026,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим керівником Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 06.01.2026.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в невстановлений в ході слідства час та місці, але не пізніше 05.01.2026, у невстановлений спосіб, без передбаченого законом дозволу, придбав вогнепальну зброю та з моменту придбання зберігав її за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до моменту проведення обшуку.

В подальшому, 23.01.2026 року на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.01.2026 року у період часу з 06 год. 34 хв. по 10 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук місця проживання та надвірних споруд ОСОБА_6 , в ході якого працівниками поліції в присутності понятих, виявлено та вилучено автомат, який відповідно до висновку експерта № CE-19/124-26/857-БЛ від 23.01.2026 являється бойовою нарізною автоматичною вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова зразка 1974 року (АК-74), промислового виробництва Іжевського механічного заводу, м. Іжевськ, СРСР, конструкція якого замінена шляхом заміни прикладу з рукояткою, заміни дульного гальма-компенсатора, заміни ців`я з накладкою газової камери, заміни кришки ствольної коробки та на видалення магазину, який ОСОБА_6 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 05.01.2026 приблизно о 22:00 год., більш точний час встановити не вдалось можливим, ОСОБА_6 проходив по АДРЕСА_2 , де йдучи повз домоволодіння АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).

Реалізуючи свій злочинний умисел, у той же день та час, перебуваючи у громадському місці на ділянці біля вищевказаних приватних будинків, ОСОБА_6 маючи при собі автомат, що відповідно до висновку експерта № CE-19/124-26/857-БЛ від 23.01.2026 являється бойовою нарізною автоматичною вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова зразка 1974 року (АК-74), промислового виробництва Іжевського механічного заводу, м. Іжевськ, СРСР, конструкція якого замінена шляхом заміни прикладу з рукояткою, заміни дульного гальма-компенсатора, заміни ців`я з накладкою газової камери, заміни кришки ствольної коробки та на видалення магазину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм моралі, діючи з прямим умислом та особливою зухвалістю, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві правил поведінки, безпричинно із зазначеного автомату здійснив не менше чотирьох неприцільних пострілів в сторону даних домоволодінь, внаслідок чого пошкодив майно, що перебуває в володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вхідні ворота до домоволодіння АДРЕСА_3 та склопакет водійської двері автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , який гаражувався на території подвір`я даного будинку, а також вхідну хвіртку до території домоволодіння АДРЕСА_4 , ворота та споруду гаражного призначення, яка знаходиться в межах даного приватного домоволодіння належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

В подальшому, ОСОБА_6 самоствердившись за рахунок своїх хуліганських дій зник з місця події у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинених кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, котрі наявні у матеріалах провадження, копії яких долучено до вказаного клопотання у якості додатків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, що також узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлюючи тягар кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, можуть спонукати ОСОБА_6 до зміни місця проживання. На підтвердження цього ризику свідчить й те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та не працевлаштований;

2) ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин скоєних ОСОБА_6 злочинів, у зв`язку з чим, він є особою, зацікавленою у зміні показань свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження.

3) зважаючи на те, що на даний час дослідження обставин кримінального провадження триває (здійснюється досудове розслідування), має місце ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, крім того до органу досудового розслідування не надходили клопотанням або письмові зобов`язання від осіб, які заслуговують на довіру, про поруку щодо виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків; 3) застава також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, крім того з урахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, застава не може бути застосована відносно особи, а також відсутні відомості про те, чи наявний у підозрюваного майновий стан, який дасть йому можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків та лише створить умови до залишення місця проживання та реєстрації з метою уникнення покарання.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні, наполягали на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 є особою, раніше засудженою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням. Слід врахувати характер вчинених кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 з автомату здійснив постріли у бік домоволодіння, такі діє носять значну суспільну небезпеку, тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що заподіювати шкоду умислу не мав, зброю тримав для самозахисту, є ветераном, учасником бойових дій, інвалідом, просив обмежитися застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики. На які посилається сторона обвинувачення є не підтвердженими, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КПК України сталося ще 05.01.2026, однак затриманий ОСОБА_6 лише 23.01.2026, весь цей час не переховувався, дій на перешкоджання органам досудового розслідування не вчиняв. ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, має неповнолітню дитину, дружину, є інвалідом у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 06.01.2026.

23.01.2026 ОСОБА_6 затриманий в порядку, передбаченому

ст.ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України.

24.01.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу та у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.01.2026, протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду місця події від 06.01.2026, протоколами допитів свідків, протоколом огляду предмета, протоколом обшуку, висновком експерта від 23.01.2023 № СЕ-19/124/857-БЛ, іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Також слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що докази, надані органами досудового розслідування підтверджують наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000043 від 06.01.2026, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду 2) ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, 3) ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи зазначені у клопотанні ризики, їх обґрунтування та надані на підтвердження цього докази, слідчим суддею враховано таке.

Існує ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. Про існування такого ризику свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за вчинення яких може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк до семи років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та суду. Крім того, слід врахувати, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_6 під час іспитового строку, призначеного у зв`язку зі звільненням від відбування покарання за вироком суду.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення із застосування вогнепальної зброї автомата, здійснивши постріли у бік подвір`я, пошкодивши автомобіль, двері, інше майно. Такі дії свідчать про велику суспільну небезпеку та існування ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з цим слідчий суддя вважає, що існування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено.

Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, одружений, має неповнолітню дитину, є інвалідом внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, є раніше судимою особою: 26.03.2025 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 263 ККУ до 4 років позбавлення волі, проте на підставі ст. 75 ККУ звільненого від відбування покарання випробування з іспитовим строком на 1 рік за ч. 1 ст. 263 КК України .

Таким чином, на підставі викладеного вище для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, оскільки, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя враховує доводи захисника та підозрюваного щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Співставивши існуючі ризики, характер інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу підозрюваного, його майновий стан, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2026 становить 3328 грн, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 99 840,00 грн.

Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 23 березня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 23 січня 2026 року о 10 год. 45 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 99 840,00 грн (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора і суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками кримінального правопорушення;

- здати для зберігання до Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області закордонний паспорт;

Роз`яснити, якщо підозрюваний не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 23.03.2026, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали проголошено 29.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1