ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001607 від 17.11.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, ІПН № НОМЕР_1 , з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 9 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 9 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у невстановлений день та час, але не пізніше ніж 17.11.2025, при невстановлених обставинах, перебуваючи у невстановленому місці, незаконно привласнив шляхом знахідки ніж, виготовлений саморобним способом, який відноситься до категорії контактної клинкової холодної зброї колючої дії.

Надалі, у невстановлений час та місці, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на носіння холодної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій проти громадської безпеки, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без дозволу, обов`язкове отримання якого передбачене п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 та главами 2, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними; нарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998, № 622, поклав вищевказаний ніж до транспортного засобу марки «MAZDA», моделі «3», із державним номером « НОМЕР_3 », який знаходився у його користуванні, та почав носити при собі шляхом транспортування з собою в транспортному засобі у речовому відділенні (бардачку) навпроти переднього правого пасажирського сидіння вказаного транспортного засобу.

В подальшому, 17.11.2025 приблизно о 11 год. 20 хв., ОСОБА_6 пересуваючись на транспортному засобі марки «MAZDA», моделі «3», із державним номером « НОМЕР_3 » із вищевказаним ножем у бардачку, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, поблизу будинків № 24 та № 26, та приблизно о 12 год. 03 хв. при поверхневій перевірці транспортного засобу співробітниками патрульної поліції ОСОБА_6 повідомив останнім, що має заборонені в обігу речі, а саме холодну зброю.

Цього ж дня, співробітниками поліції у складі СОГ відділу поліції № 1 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області в ході проведення огляду транспортного засобу «MAZDA», моделі «3», із державним номером « НОМЕР_3 », у період часу з 13 год. 55 хв. до 14 год. 02 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, поблизу будинків №24 та №26, виявлено та вилучено у речовому відділенні (бардачку) навпроти переднього правого пасажирського сидіння вищевказаного транспортного засобу ніж, виготовлений саморобним способом, який відноситься до категорії контактної клинкової холодної зброї колючої дії.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю та надав покази щодо обставин кримінального правопорушення аналогічні відомостям, які зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається та виражає готовність нести відповідальність за вчинене.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що саме він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 263 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обвинувачення, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, покази обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, які встановлені судом.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом визнано щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання судом встановлено: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів; особу обвинуваченого; обставини, що характеризують особу: не одружений, наявність місця реєстрації та проживання; стан здоров`я: на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий; повне визнання обвинуваченим своєї вини; наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, критичне відношення винної до вчиненого.

Крім того, приймаючи до уваги думку прокурора в судових дебатах, який вважав, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто без ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд доходить висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу, що, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст. ст. 118, 122 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на загальну суму 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок за проведення судової експертизи зброї від 20.11.2025 № СЕ-19/116-25/28469-ХЗ.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 року.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 27.11.2025 року.

Речовий доказ по справі, відповідно до постанови слідчого від 24.11.2025 року:

-ніж у чохлі коричневого кольору, який належить до контактної клинкової холодної зброї колючої дії, який поміщено до сейф0пакету № 6432430 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на за проведення експертизи від 20.11.2025 №СЕ-19/116-25/28469-ХЗ, у розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку

Суддя ОСОБА_1