Справа № 393/352/26
пров. 1-кп/393/90/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець, в режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' та з використанням власних технічних засобів, за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000383 від 25.07.2023р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, призваного на військову службу до лав ЗСУ по контракту, перебуваючого на посаді навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», згідно ст. 89 КК України є особою, що немає судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19.05.2026 року до Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч.5 ст. 407 КК України, із затвердженим обвинувальним актом.

По вказаному кримінальному провадженню 19.05.2026 року ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала подане нею клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів обвинуваченому ОСОБА_3 , по даному кримінальному провадженню, яке обґрунтовано тим, що вина обвинуваченого у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. 26.03.2025 року слідчим суддею Фортечного районного суду м. Кропивницького до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 18:00 год 22.05.2026 року. Строк дії обраного запобіжного заходу спливає, а розгляд кримінального провадження судом ще не проведено. На даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема обвинувачений може: - переховуватися від суду, так як немає стійких соціальних зв`язків та в разі визнання його винним, йому може загрожувати значна міра покарання, тож з метою уникнення відповідальності останній може виїхати за межі Кіровоградської області; - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки особи, які допитані та яких планується допитати в якості свідків, є військовослужбовці, у якій обвинувачений приходив військову службу та має безперешкодний доступ до свідків в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, може чинити на них тиск, погрози, підкуп та інший незаконний вплив, або відмови їх від показів, з метою змусити їх змінити покази під час надання їх суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, будучи особою, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. На думку прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, до останнього неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, оскільки вони не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували оскільки обвинувачений немає намірів переховуватися від суду, впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, свої процесуальні обов`язки виконує належним чином, бажає продовжити нести військову службу, також має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та постійне місце проживання, тобто міцні соціальні зв`язки. Також пояснили, що судимості обвинувачений не має, оскільки вона погашена. Вважають, що достатнім запобіжним заходом може бути більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Також обвинувачений вказав, що з моменту обрання йому запобіжного заходу та за період його перебування в слідчому ізоляторі, жодних змін в нього не відбулося, ні матеріальних, ні сімейних, ні за станом здоров`я, тощо.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, дослідивши наявні матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 26.03.2026р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 18:00 год 24.03.2026р. до 18:00 год 22.05.2026 року без визначення застави.

Також судом встановлено, що підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_3 зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність пред`явленого обвинувачення останньому по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000383 від 25.07.2023р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч.5 ст. 407 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ч. 1 ст. 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд розглядаючи вказане клопотання прокурора, вважає доведеним існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, причетність до яких обвинуваченого підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження та йому може загрожувати значна міра покарання, у разі визнання його винним, тож з метою уникнення відповідальності останній може виїхати за межі Кіровоградської області та сховатися. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, судом взято до уваги існування ризиків, передбачених п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обґрунтовану підозру за обвинуваченнями, які за ступеням тяжкості відносяться до тяжких злочинів, одне з яких пов`язане із застосуванням насильства, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовець, за станом здоров`я протипоказань немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також беручи до уваги ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, та які на даний час не зникли та не зменшилися та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, з метою недопущення переховування обвинуваченого від суду, організації належної процесуальної поведінки останнього з приводу забезпечення його присутності під час судового провадження, уникнення вчинення ним можливих дій щодо незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та запобіганню вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 22.05.2026 року о 18:00 год, а розгляд кримінального провадження ще не проведений, останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.

Між тим слід зазначити, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також для організації належної процесуальної поведінки останнього з приводу забезпечення його присутності під час судового розгляду, зокрема - домашнього арешту, особистого зобов`язання, на даний час не має.

Слід звернути увагу, що стороною обвинувачення на підтвердження доводів клопотання з приводу судимостей ОСОБА_3 не надано жодних доказів. Між тим з дослідженої вимоги про судимість ОСОБА_3 вбачається, що останній згідно ст. 89 КК України є особою, що немає судимостей, а тому судом при вирішенні клопотання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 враховується така характеризуюча обставина як відсутність судимостей.

Крім цього, слід зазначити, що доводи сторони захисту не спростовують висновків суду, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Також приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296КК України, яке пов`язане із застосуванням насильства, то в силу положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК підстави для визначення розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 199, 314-316, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 липня 2026 року включно.

Розмір застави ОСОБА_3 не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження та до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошено її резолютивну частину 20.05.2026 року.

Повний текст ухвали виготовлений протягом п`яти діб та оголошений 25.05.2026 року о 11-15 год.

Суддя ОСОБА_1