УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 199/167/24

провадження № 51-655ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційні скарги від 19 та 20 лютого 2026 року засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 15 серпня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційні скарги, перевіривши які на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скарги подано без додержання приписів цієї статті.

Насамперед колегія суддів зауважує, що від ОСОБА_4 надійшло дві касаційні скарги засобами поштового зв`язку. Вказані касаційні скарги стосуються одних і тих же судових рішень, їх обґрунтування є аналогічними за змістом та полягають в необхідності звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, однак вимоги у цих скаргах різняться, тому Суд розглядає їх як дві касаційні скарги.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

Частиною 1 ст. 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Так, засуджений у касаційній скарзі від 19 лютого 2026 року просить, за результатами її розгляду, скасувати вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 15 серпня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року. Звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 цього кодексу.

Зі змісту касаційних скарг засудженого і доданих копій судових рішень вбачається, що вирок суду першої інстанції був переглянутий апеляційним судом та залишений без змін. За таких обставин сформульовані ОСОБА_4 вимоги не співвідносяться з приписами ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за результатами касаційного розгляду, оскільки їх сформульовано суперечливо.

По-перше, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу засудженого, що скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій є підставою для призначення нового розгляду в місцевому суді або закриття кримінального провадження з підстав, передбачених приписами ст. 284 КПК.

По-друге, ухвалення судом касаційної інстанції рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК можливе у разі зміни оскаржених судових рішень, з огляду на те, що Дніпровський апеляційний суд залишив без змін вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра стосовно ОСОБА_4 .

Ураховуючи викладене, одночасні вимоги скаржника про скасування оскаржуваних судових рішень, а також про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто по суті про зміну судових рішень, за наведених вище обставин є процесуально неспроможними.

Не співвідносяться з приписами ст. 436 КПК і заявлені засудженим вимоги у касаційній скарзі від 20 лютого 2026 року, оскільки він просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року. Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 15 серпня 2025 року змінити. Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Водночас скасування ухвали апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Крім того, Суд зауважує, що вимога про зміну лише вироку суду першої інстанції сформульована неповно, оскільки не зазначено вимоги щодо відповідної зміни і ухвали апеляційного суду, якою залишено без змін вирок місцевого суду.

Отже, одночасні вимоги засудженого про скасування ухвали апеляційного суду та зміну вироку, за викладених вище обставин, також є процесуально неспроможними.

Зазначені обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З огляду на те, що касаційні скарги засудженого не відповідають вимогам, визначеним процесуальним законом, їх потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3