Справа №523/5219/26
Провадження №1-кс/523/3106/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213 від 29.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб марки «FORD FUSION» д/н НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 29.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

Слідчий вважає необхідним накласти арешт на належне підозрюваному майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав свої письмові заперечення подані до суду, зокрема в яких зазначив, що станом на момент розгляду зазначеного клопотання матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000213 від 29.01.2026, не містять доказів подання цивільного позову.

Власник майна ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, представника власника майна, власника майна, дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, надані в обґрунтування доводів клопотання, заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею, встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 29.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 16 липня 2020 року, згідно Рішення №06/20/ВД від 15.07.2020 єдиного учасника ТОВ «ВЕСТА ДЕВЕЛОП» () та наказу №52 від 16.07.2020 «Про призначення директора», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду директора ТОВ «ВЕСТА ДЕВЕЛОП», юридична адреса: м. Одеса, вул. Транспортна, буд. 5/1.

02.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які кваліфікуються як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Під час досудового розслідування встановлено, що за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб марки «FORD FUSION», д/н НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

Слідчий в клопотанні зазначає, що метою арешту вказаного майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, як видно зі змісту вказаної норми, законодавцем визначено вичерпний перелік суб`єктів на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та перелік умов за яких накладення арешту можливе. Зокрема до таких суб`єктів законодавцем віднесено: підозрюваного; обвинуваченого; засудженого; юридичну особу, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Також, законодавцем визначено, що для накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідною умовою є наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Проте, як вбачається із матеріалів справи цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину, у даному кримінальному провадженні не заявлявся, що підтвердив прокурор у судовому засіданні.

Таким чином, на переконання суду, попри вимоги кримінального процесуального законодавства, стороною обвинувачення не надано жодних доказів на обґрунтування доводів клопотання, а тому відсутні будь-які правові підстави для накладення арешту на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213 від 29.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1