ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1468/26

Номер провадження 1-кп/495/423/2026

06 березня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні, без провед495/1468/26ення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження у приміщенні суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.03.2024 року за №0000292 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Ярославка, Одеської області, громадянин України, громадянин України, з вищою освітою, працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним у зв`язку з проведенням на території України загальної мобілізації, з метою безперешкодного пересування територією України, в тому числі через блокпости де здійснюється перевірка військово облікових документів, вирішив самостійно виготовити підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на своє ім`я, з метою їх подальшого використання.

З цією метою, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем реєстрації та мешканняу будинку АДРЕСА_1 , з метою реалізації власного протиправного умислу, відшукав у мережі інтернет оголошення від невстановленої особи про продаж різноманітних печаток та штампів.

В подальшому ОСОБА_3 , у невстановлений час та місці придбав у невстановленої особи 2 кліше з відображенням різноманітних печаток та штампу «ВЗЯТО на військовий облік» військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , круглої гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Після цього, на початку березня 2024 року, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 ,перебуваючи за місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи власні стаціонарний комп`ютер, принтер, письмове приладдя, вищевказані придбані кліше, печатки, папір, виготовив завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідку військово-лікарської комісії № 4789 від 22.12.2023, які заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та містять недостовірні відомості про непридатність останнього до військової служби.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив підроблення посвідчення та іншого офіційного документу, які видаються установою і які надають права та звільняють від обов`язків, з метою використання їх підроблювачем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , 28.03.2024 приблизно о 23 годині 42 хвилині, перебуваючи на пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Одеса Рені, 49 км., діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що документи є підробленими, оскільки самостійно їх виготовив та відповідно до вимог ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та в порядку визначеному «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, не проходив обов`язковий медичний огляд військово-лікарською комісієюІНФОРМАЦІЯ_3 , пред`явив працівнику Служби Безпеки України ОСОБА_4 підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідку військово-лікарської комісії № 4789 від 22.12.2023, нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,які містять недостовірні відомості про непридатність останнього до військової служби, тобто використав завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_3 використав завідомо підроблені документи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у підробленні посвідчення та іншого офіційного документу, який видається установою і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа, доведена у повному обсязі.

У якості пом`якшуючих обставин суд враховує визнання вини у вчиненому кримінальному проступку, щире каяття.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його відношення до вчиненого; особу обвинуваченого, який одружений, раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи викладене, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, з вищою освітою, працює касиром аптеки, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та не становитиме надмірний тягар для особи.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Клопотань про обрання або продовження запобіжного заходу обвинуваченому прокурором не заявлялось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371,373-374,376,381,382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: вилучені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідку військово-лікарської комісії № 4789 від 22.12.2023, нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 8914 гривень (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень) на проведення судової технічної експертизи документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1