Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 498/2230/25

Номер провадження: 1-кс/511/116/26

13.02.2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головучого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Роздільна Одеської області заяву судді Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000033 від 06 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшла вказана заява для розгляду.

Стислий виклад обґрунтування заяви.

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду кримінального провадження, оскільки 26 червня 2025 року нею було задоволено заяву ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 .

Надалі за невиконання вказаного обмежувального припису відносно ОСОБА_4 було складено обвинувальний акт за статтею 390-1 КК України.

Також під її головуванням було розглянуто ряд справ за статтею 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , а тому у неї сформувалася позиція щодо систематичного вчинення неправомірних дій ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , що у свою чергу може викликати у сторін сумніви в об`єктивності та неупепередженості судді, що виключає її участь відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України.

Стислий виклад позиції учасників розгляду заяви.

Прокурор ОСОБА_6 надіслала через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про проведення розгляду заяви без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 надіслав заяву про розгляд заяви про самовідвід без його участі, оскільки не має можливості прибути у судове засідання.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України визначає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Слід зауважити, що головною метою самовідводу є запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

При розгляді цієї заяви, жоден із учасників справи, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , у своїх заявах не повідомили, що у них є сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 , що виключає її участь.

Водночас, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №761/16124/15-ц (14-184цс20) від 13 січня 2021 року).

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд вказує, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

На підставі встановлених обставин, врахувавши те, що на даній стадії жоден із учасників справи не висловив сумніви в об`єктивності та неупепередженості судді ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про самовідвід.

Керуючись статтями 75, 81, 260 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000033 від 06 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1