Справа №701/1283/25
Провадження №1-кп/701/61/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001411 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2025 року до Маньківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001411 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.

ОСОБА_5 , та його захисник заперечували проти продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт підтримавши його, на що в свою чергу заперечив прокурор наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, вислухавши прокурора, який наполягає на продовженні дії запобіжного заходу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, враховуючи ступінь тяжкості злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, а саме: що ОСОБА_5 , у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , 22 жовтня 2025 року близько 15 год. 42 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, з корисливих спонукань, незаконно, під час проведення контролю за вчинення злочину - контрольованої та оперативної закупки, за 500 гривень збув особі зі зміненими анкетними даними, ОСОБА_7 , речовину рослинного походження зеленого та коричневого кольору, та відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/15594-НЗПРАП від 27.10.2025 року надані на експертизу верхівкові частини з листками рослин зеленого та коричневого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину 128,6 грама, яку він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Він же, у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно, повторно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , 30 жовтня 2025 року близько 16 год. 20 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, з корисливих спонукань, незаконно, повторно, під час проведення контролю за вчинення злочину - контрольованої та оперативної закупки, за 500 гривень збув особі зі зміненими анкетними даними, ОСОБА_7 , речовину рослинного походження зеленого та коричневого кольору, та відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/15899-НЗПРАП від 07.11.2025 року надані на експертизу верхівкові частини з листками рослин зеленого та коричневого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину 55,3 грама, яку він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2025 року ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 28.12.2025 року, який в подальшому був продовжений ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 19.12.2025 року ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 17.02.2026 року.

Підставою обрання даного запобіжного заходу слугувало необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_5 , від органів досудового розслідування та суду, а також ризику вчинення нового кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, та дотримання мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості цього провадження.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою також слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на свідків, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від явки до суду або вчинити інший злочин.

Підставою до продовження запобіжного заходу в даному випадку є ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та враховані при обранні запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення і продовження запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчить наступна обставина як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні злочину в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, строк тримання під вартою закінчується 17.02.2026 року, ризики які були встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують на даний час існувати, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_5 , під вартою на шістдесят днів, що фактично виключає можливість задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримане захисником ОСОБА_4 , щодо зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 199-200, 315 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримакння під вартою - задоволити.

Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, на строк 60 днів, починаючи з 12.02.2026 року по 13.04.2026 року, включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримане захисником ОСОБА_4 , щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі СІЗО м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1