Провадження № 1-кп/638/1165/26
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003265 від 06.03.2025 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам?янець-Подільський Хмельницької області, громадянин України, має вищу освіту, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні «лейтенант», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України № 236 від 17.08.2024 (по стройовій частині), лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду - офіцер групи психологічного супроводу та відновлення 2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець зобов?язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, ійськової присяги, відано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов?язаний виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов?язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом № 359 Міністра Оборони України від 29.06.2005 військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.

Відповідно до п. З розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом № 359 Міністра Оборони України від 29.06.2005 у польових умовах, на привалах, блокпостах та опорних пунктах стрілецька зброя встановлюється в похідні мотузкові ставниці.

Однак, незважаючи на вищевказані норми законодавства, лейтенант ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Відповідно до «Накладної № 466 від 12.07.2024 на видавання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_1 » та «Книги обліку військового майна, що видається в тимчасове користування служи забезпечення та утримання засобів ураження в військовій частині НОМЕР_1 », лейтенант ОСОБА_5 одержав військове майно - 9 мм пістолет ПМ № ГС-557-1962 р.в.

Так, лейтенант ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України на посаді - офіцер групи психологічного супроводу та відновлення 2 танкового батальйону, 13.12.2024, орієнтовно, у проміжок часу з 11 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., під час проходження служби, перебуваючи у населеному пункті Печеніги Чугуївського району Харківської області, під час виконання своїх службових обов?язків, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розділу І, Х п.п. 2, 3 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боеприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом № 359 Міністра Оборони України від 29.06.2005, не забезпечив збереження ввіреної йому для службового використання зброї - 9 мм пістолет ПМ № ГС-557-1962 р.в., залишивши його без нагляду у магазині військового одягу, що призвело до його втрати, внаслідок порушення правил його зберігання.

В ході проведення пошукових заходів закріплену за лейтенантом ОСОБА_5 зброю - 9 мм пістолет ПМ № ГС-557-1962 р.в., не знайдено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 413 КК України як втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та зазначив, що визнає свою вину в повному обсязі, щиро кається, повністю відшкодував завдані ним збитки, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання та зазначив, що обвинувачений дійсно вчинив необережний нетяжкий злочин вперше, щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодував завдані ним збитки.

Представник потерпілої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадженння та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

За ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення також здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків (постанова Верховного Суду від 06.09.2022 у справі № 497/374/2021).

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 дійове каяття полягає у тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, є необережним нетяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Представник потерпілої особи підтвердив, що обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, а саме, вартість втраченої зброї в десятикратному розмірі (16 093,60 грн), що підтверджується копією квитанції № 1.88779249.1 від 31.01.2025 року.

На підставі ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю відшкодував завдані збитки, а саме, вартість втраченої зброї в десятикратному розмірі та у представника потерпілої особи відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, суд вважає, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, та закриття кримінального провадження № 0003265 від 06.03.2025 року, в порядку п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 284, 285, 376 КПК України, ст. 45 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, у кримінальному провадженні № 0003265 від 06.03.2025 року у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження № 0003265 від 06.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1