Справа № 569/5125/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Рівне клопотання прокурора Рівненської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степань Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,-

в с т а н о в и в :

На розгляд до Рівненського міського суду області надійшло клопотання прокурора Рівненської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 16.01.2024 громадянин ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №117 від 14.04.2024, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону та зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, останній вважається таким, що з 14.04.2024 справи і посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24.02.2024 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24.02.2024, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діяв станом на

грудень 2024 року.

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним під час загальної мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищезазначеного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 07.09.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово знаходилася у населеному пункті АДРЕСА_2 , та відправився у невідомому напрямку, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, до 25.02.2026, після чого самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у

АДРЕСА_3 , де заявив про себе та намір продовжити військову службу, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вищевказані обставини стали підставою для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України у та висловив намір повернутися військової частини для продовження проходження військової служби.

При цьому досудовим розслідуванням не встановлено в діяннях ОСОБА_4 складу інших злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Разом з тим, від командира військової частини НОМЕР_3 письмова згода від 13.02.2026 року за вих. № 45/17/6029на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, а тому відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України його може бути звільнено від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2024 вих. № 8813 про самовільне залишення солдатом ОСОБА_4 військової частини;наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по основній діяльності) від 17.09.2024

№ 2097, про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_4 ; актом службового розслідування військової частини А4667від 17.09.2024 за фактом самовільного залишення солдатом ОСОБА_4 військової частини; рапортом командира 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_6 від 07.09.2024 про виявлення відсутності солдата ОСОБА_4 у розташуванні військової частини; доповіддю оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2024 за вих. 7947 про факт відсутності на військовій службі військовослужбовця за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_4 , та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки він бажає продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_4 .

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновків, що клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України, та висловив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

При цьому досудовим розслідуванням не встановлено в діяннях ОСОБА_4 складу інших злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_4 припинив злочинну діяльність, передбачену ч. 5 ст. 407 КК України, та не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, а також те, що від командира військової частини НОМЕР_4 отримано письмову згоду про продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у вказаній військовій частині на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Разом з тим, в ході досудового розслідування від командира військової частини НОМЕР_4 надійшла письмова згода на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

6 вересня 2024 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон №3902-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» (законопроект №11322). Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (7 вересня 2024 року).

У відповідності до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а тому відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України його може бути звільнено від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

За таких обставин, клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ч.2 ст.284, ст.ст.372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Рівненської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степань Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження №0008641 від 14.10.2024за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання відповідною ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7