Справа № 357/7192/26
У Х В А Л А

06.05.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за № 0000117 від 02.04.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не працює, розлучений, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, особа з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 30.04.2026 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000117, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2026, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

1.1. В судовому засіданні ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, щиро в цьому покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

1.2. У зв`язку з зазначеним, обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

1.3. Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував. Підтвердив, що обвинувачений активно сприяв досудовому розслідуванню.

2. Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

2.1. Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

2.2. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

2.3. Частиною 1 ст. 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

2.4. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, передбачено, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

2.5. Як вбачається з обвинувального акта, 02.04.2026 близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік будинку № 62 по вулиці Водопійна в м. Біла Церква Київської області на земельній ділянці незаконно придбав знайшов пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою, всередині якого містилась кристалоподібна речовина блакитного кольору, ззовні схожа на психотропну речовину «PVP». Надалі, ОСОБА_4 , переконавшись що знайдена ним речовина є психотропною, а саме - «PVP», оскільки в минулому мав досвід вживання вказаних психотропних речовин, поклав до правої кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим залишивши зберігати при собі для власного вживання без мети збуту. Після цього, 02.04.2026 близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції поблизу будинку № 40 по вул. Водопійна в м. Біла Церква Київської області для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. У ході проведення огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою, всередині якого містилась кристалоподібна речовина блакитного кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» масою 0,253 г, яку ОСОБА_4 всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

2.6. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

2.7. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що збитки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні.

2.8. Долученими прокурором матеріалами підтверджується, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягався. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину. Пояснив, що шкодує про вчинене, зробив для себе висновки та надалі не допускатиме подібної поведінки. Крім того, зазначив, що ним добровільно були внесені грошові кошти на потреби ЗСУ у сумі 6 000,00 грн. Вказане підтверджує, що обвинувачений не формально визнає свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, а висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, визнає негативні наслідки від вчиненого. Такий факт щирого каяття також знаходить своє відображення в матеріалах кримінального провадження та вказана обставина була заявлена прокурором в обвинувальному акті.

2.9. Відтак суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню, у зв`язку із дійовим каяттям обвинуваченого, оскільки на час розгляду справи в суді було встановлено, що він щиро розкаявся у вчиненому, його протиправними діями шкода не спричинена, однак він все одно вирішив добровільно передати частину власних коштів на потреби ЗСУ, до кримінальної відповідальності притягується вперше, скоїв кримінальний проступок, чим фактично підтвердив своє дійове каяття. Тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без притягнення його до кримінальної відповідальності.

2.10. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснена суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак, обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, визначеної ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з цим.

2.11. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст. 45 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, без можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, та підтвердив добровільність звернення з таким клопотанням.

2.12. За таких обставин, клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

2.13. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

3. Інші питання, які вирішуються судом при закриття кримінального провадження.

3.1. Процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Водночас відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17) ч. 1 ст. 126КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

ВП ВС дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст.126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 3 850,88 грн, що підтверджується:

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000117, висновок експерта від 24.04.2026 № СЕ-19/111-26/18125-НЗПРАП, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3 850,88 грн;

З огляду на ухвалення ухвали про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за його клопотанням, витрати на проведення експертного дослідження у сумі 3 850,88 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

3.2.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.04.2026 про долучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх речовими доказами, у цьому кримінальному провадженні визнано речовим доказом кристалоподібну речовину, в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,253 г, яку поміщено до спеціального пакунку 6602120 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 191 від 28.04.2026).

Крім того, постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 02.04.2026 про долучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх речовими доказами, у цьому кримінальному провадженні визнано речовим доказом змив з поверхні пакунку, який поміщено до паперового конверту № 1 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 199 від 28.04.2026).

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує:

Речові докази, а саме:

-кристалоподібну речовину, в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,253 г, яку поміщено до спеціального пакунку 6602120 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 191 від 28.04.2026) знищити;

-змив з поверхні пакунку, який поміщено до паперового конверту № 1 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 199 від 28.04.2026) знищити.

Керуючись ст. 12, 44, 45, 309 КК України, статтями 258, 284, 285-288, 369, 371, 372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

3. Кримінальне провадження № 0000117 від 02.04.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3 850,88 грн (три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 88 копійок).

5. Речові докази, а саме:

-кристалоподібну речовину, в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,253 г, яку поміщено до спеціального пакунку 6602120 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 191 від 28.04.2026) знищити;

-змив з поверхні пакунку, який поміщено до паперового конверту № 1 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 199 від 28.04.2026) знищити.

6. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7. Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6