Справа № 390/702/25
Провадження № 1-кп/390/66/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2026 Колегія суддів Кропивницького районного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ? ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника ювенальної превенції - ОСОБА_6 ,

представники служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_8 - ОСОБА_12 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_10 - ОСОБА_13 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0002330відносно:

неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, учня 2 курсу Центральноукраїнського вищого професійного училища ім. Миколи Федоровського, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, учня 3 курсу Центральноукраїнського вищого професійного училища ім. Миколи Федоровського, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

-05.12.2024 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст. 28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Кропивницького районного суду Кіровоградської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор подала до суду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим без визначення розміру застави, яке обґрунтувала наявністю обґрунтованої підозри, обставин вчиненення кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано у зв`язку з тим, ще більш м`які запобіжні заходи не є співрозмірними зі вчиненими кримінальними правопорушеннями, які є особливо тяжкими. Звертає увагу, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, що полягають у перешкоджанні ЗСУ та пошкодженні (руйнуванні) об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення та які вчинені на виконання завдання представників спецслужб держави - агресора - Російської Федерації з дотриманням вимог конспірації з використанням спеціальних засобів, що свідчить про підготовку до вчинення злочинів.

Представник ювенальної превенції та представник служби у справах дітей підтримали клопотання прокурора.

Інші учасники кримінального провадження у вирішенні заявлених прокурором клопотань покалалися на розсуд суду.

Представник служби у справах дітей Первозваніської сільської ради Кіропивницького району Кіровоградської області у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві просила провести судове засідання без її участі.

Представник потерпілого ПрАТ "Кіровоградобленерго" - ОСОБА_14 , потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у судове засідання не з`явилися, у поданих до суду заявах просили проводити розгляд справи без їх участі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання, колегія суддів виходить з наступного.

Під час досудового розслідування обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжений ухвалою колегії суддів від 07.04.2026 до 05.06.2026.

Відповідно до вимог ч.1 ст.313 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує дані, які характеризують їх особу.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 є неповнолітнім, учнем вищого ПТУ, раніше не судимий.

ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень був неповнолітнім, учнем вищого ПТУ, раніше судимий.

ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком 15 років або довічне позбавлення волі, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує їм у разі доведеності вини, можуть переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, судом взято до уваги існування ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачені, перебуваючи на волі, матимуть можливість вільно пересуватися та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть здійснювати дії, направлені на ослаблення держави шляхом підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно обвинувачених застосованого запобіжного заходу

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , мають високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому, суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10.00 год 22 травня 2026 року до 10.00 год 20 липня 2026 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10.00 год 22 травня 2026 року до 10.00 год 20 липня 2026 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, законним представникам,прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Строк дії ухвали визначити до 10.00 год 20.07.2026.

Ухвала може бути оскаржена, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3