"19" березня 2026 р. Справа № 939/203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ)

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (у режимі ВКЗ), ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, на стадії підготовчого провадження, клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_13 про продовження відносно обвинених у кримінальному провадженні №0002208 від 25.07.2024 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , військовослужбовець Збройних Сил України, раніше на судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зоря Володарського району Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець Збройних Сил України, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Балаклії Харківської області, громадянин України, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець Збройних Сил України, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, на стадії підготовчого провадження, перебуває вказаний вище обвинувальний акт, підготовче засідання у якому призначено на 18.03.2025.

Так, 16.03.2026 до суду надійшли клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного із обвинувачених

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з тих підстав, що ризики, які слугували для обрання запобіжного заходу не відпали та не змінились, розгляд обвинувального акту не розпочато, а строк дії застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується.

У підготовче судове засідання, призначене на 18.03.2026, з`явився прокурор та доставлено обвинувачених. Захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також представник потерпілої особи ОСОБА_6 брали участь у режимі відеоконференції. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_10 не з`явилася та не вийшла на відео зв`язок у режимі відеоконференції, за її клопотанням.

Вирішуючи питання про можливість проведення підготовчого засідання у відсутності захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 , участь якої під час розгляду справи є обов`язковою, а також з урахуванням поданих прокурором 16.03.2026 клопотань про продовження відносно обвинених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19.03.2026, за погодженням із учасниками провадження, розгляд клопотань прокурора було призначено на 19.03.2026 на 12:00, про що повідомлено присутніх учасників провадження та захисника ОСОБА_10 .

У судове засідання, призначене на 19.03.2026 о 12:00 з`явився прокурор та доставлено обвинувачених. Представник потерпілої особи ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 взяли участь у режимі ВКЗ. Захисники обвинувачених

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з якими було погодження дату і час судового засідання, до суду не з`явилися та не вийшли на відеозв`язок у режимі ВКЗ.

У зв`язку із відсутністю у судовому засіданні захисників обвинувачених ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_15 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 , прокурор заявив клопотання про залучення вказаним обвинуваченим захисників з центру надання безоплатної правничої допомоги, для проведення окремої процесуальної дії (продовження строку запобіжного заходу).

За результатом розгляду клопотання прокурора, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.03.2026 доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити обвинуваченим ОСОБА_9 та

ОСОБА_7 захисників адвокатів для здійснення захисту особи під час проведення окремої процесуальної дії, та забезпечити явку адвокатів у судове засідання 19.03.2026 о 14:00.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, на підставі Доручень для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, виданих Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, обвинуваченому ОСОБА_9 залучено захисника ОСОБА_11 , а обвинуваченому ОСОБА_7 ОСОБА_16 , які, у свою чергу, подали до суду клопотання про їх участь у режимі ВКЗ.

У судове засідання, призначене на 19.03.2026 о 14:00, з`явилися прокурор, доставлено обвинувачених. А також прибув захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 (на підставі ордеру). У режимі відеоконференції взяли участь: представник потерпілої особи

ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 , а також залучені на окрему процесуальну дію захисники обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_11 та

ОСОБА_7 ОСОБА_16 .

З урахуванням присутності у судовому засіданні в обвинуваченого ОСОБА_7 захисника, залученого на підставі ордеру, адвоката ОСОБА_12 , думки обвинуваченого та захисника, залученого центром з надання безоплатної правничої допомоги,

ОСОБА_16 , участь останнього було припинено.

Під час вирішення клопотань прокурора про продовження строку запобіжного заходу кожному із обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, прокурор підтримав подані ним клопотання з наведених у них підстав.

Так, зазначаючи про обставини вчинення обвинуваченими інкримінованих кримінальних правопорушень, наслідки та їх тяжкість, суворість покарання, яке загрожує кожному із обвинувачених, у разі доведення їх провини у суді, прокурор вказує про існування об`єктивної необхідності у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, з метою забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 :

можуть переховуватись від суду, так як вони зникли з місця вчинення злочину, та заховавши труп ОСОБА_17 , намагалися уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, в Україні введено воєнний стан і частина території України є тимчасово окупованою, також Україна розірвала дипломатичні відносини з рф і ця обставина впливає на можливість контролю безперешкодного пропуску осіб через кордон з країною агресором, з якою можливість обміну інформацією в порядку міжнародного співробітництва унеможливлена;

перебуваючи на волі, можуть незаконно впливати на свідків та експертів, шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, а висновки судових експертиз, які є одним із ключових доказів, можуть бути знівельовані або ж знецінені у разі впливу на експерта, оскільки обвинуваченим відомі анкетні дані та адреси роботи експертів і проживання свідків, яких допитано лише на стадії досудового розслідування та вони підлягають допиту судом на стадії судового розгляду, який не розпочався;

вчинити інший корисливий злочин для забезпечення своїх майнових потреб, швидкого збагачення, а також, у разі вчинення дій спрямованих на переховування від суду, призведе до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407-409 КК України, та є певна ступінь вірогідності того, що обвинувачені вчинять дії, які будуть перешкоджати проведенню всебічного та об`єктивного судового розгляду у встановлені КПК України строки або ж створять загрозу інтересам суспільства.

Як зазначено у клопотанні прокурора, усі наведені ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і, на даний час, виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу відносно

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді особистого зобов`язання, взяття на поруки, застави чи домашнього арешту, які не є та не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам. Тому, на думку прокурора, є достатні підстави для продовження кожному із обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 , подавши напередодні письмове клопотання про передачу їй на поруки обвинуваченого ОСОБА_8 , заперечувала проти клопотання прокурора про продовження строку тримання її підзахисного під вартою, вказуючи, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, про які вказує прокурор у клопотанні, з часом зменшилися, при цьому, прокурор не навів обґрунтування неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого виду запобіжного заходу. Захисник зазначає, що лише тяжкість інкримінованого правопорушення, не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, при тому, що її підзахисний ОСОБА_8 не був присутнім під час вчинення злочинів та його участь не доведено, враховуючи показання свідка ОСОБА_18 . ОСОБА_10 , посилаючись на позитивні характеристики її особи, що підтверджується матеріалами, доданими нею до аналогічних клопотань, що подавалися раніше, просить передати обвинуваченого ОСОБА_8 їй на поруки або застосувати більш м`який вид запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника, вказуючи про відсутність у нього наміру шкодити, знищувати докази, погрожувати кому не будь.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_11 , вказуючи про незмінність змісту клопотань прокурора, під час розгляду яких він брав участь, зазначає про відсутність у клопотанні обґрунтувань наявності ризиків, які існували на початку і є нівельованими, а з часом вони зменшилися, у зв`язку з чим вважає за необхідне обрати інші альтернативні запобіжні заходи. Оскільки, тривалість судового розгляду не залежить від підзахисного, який не зариває судові засідання, має соціальні зв`язки, нагороди, захисник просив відхилити клопотання прокурора, обрати щодо обвинуваченого більш м`який вид запобіжного заходу, або альтернативний заставу.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_12 , вказуючи про невідповідність клопотання прокурора вимогам КПК України, відсутність додатків до нього, абстрактність обґрунтування необхідності у продовженні тримання обвинуваченого під вартою, вважає недоведеними ризик перетину обвинуваченим кордону території України, оскільки він охороняється державними службами, а на сході країни усе заміновано, ризик впливу на свідків та експертів,оскільки перелік таких осіб відсутній, а також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення при тому, що його підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, а з 2022 року є військовослужбовцем та добровільно служив, за що отримав медалі та грамоти, при цьому, прокурором не зазначено, чому не можливо застосувати інший більш м`який вид запобіжного заходу. Захисник зазначив, що тримання його підзахисного під вартою є тривалим, а тому вважає за необхідне застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, або альтернативний у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника, вказуючи про відсутність намірів перешкоджати, що має родичів, з якими хоче спілкуватися.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи у межах заявлених клопотань, суд дійшов висновку про задоволення клопотань прокурора та про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту, з таких підстав.

Частиною третьою статті 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.07.2024 відносно кожного із підозрюваних у кримінальному провадженні

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.09.2024, який в подальшому неодноразово продовжувався за ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду міста Києва та Шевченківського районного суду міста Києва.

Так, після надходження обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002208 від 25.07.2024 до суду, ухвалами Бородянського районного суду Київської області від 28.02.2025 та від 08.04.2025 обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було продовжено дію обраного відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - до 07.06.2025.

Після передачі матеріалів справи за обвинувальним актом №0002208 від 25.07.2024 для розгляду Вишгородським районним судом Київської області, ухвалою вказаного суду від 04.06.2025, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 12.06.2025, обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було продовжено дію обраного відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - до 04.08.2025.

Після цього, ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 31.07.2025, від 24.09.2025, від 21.11.2025, за клопотаннями прокурора обвинуваченим

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжувалася дія обраного відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.01.2026, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 16.02.2026, за клопотанням прокурора обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено дію обраного відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - до 19.03.2026.

Частина перша статті 183 КПК України вказує на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та частиною восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, випливає зі змісту пункту 4 частини другої статті 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини суд повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Під час розгляду клопотання прокурора та захисників, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, два з яких, відповідно до статті 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна (ч.4 ст. 187 та

ч.2 ст. 115 КК України).

Розгляд обвинувального акту щодо обвинувачених перебуває на стадії підготовчого процесу, що зумовлено поведінкою учасників судового провадження, які беруть участь у режимі ВКЗ та не з`являються до суду, незважаючи на існування технічних проблем з електропостачанням та інтернет зв`язком, що також мало місце протягом 18 та 19 березня 2026 року, коли строк дії запобіжного заходу закінчується 19.03.2026, і це негативно впливає на забезпечення швидкості судового розгляду, коли суд прагне забезпечити першочерговий розгляд цієї справи згідно положень частини четвертої статті 28 КПК України, проте не може погодити дати судових засідань з усіма учасниками справи, через їхні твердження, в тому числі сторони захисту, про неможливість взяти участь у запропонованих датах, а тому, провести підготовче судове засідання та завершити розгляд обвинувального акту до 19.03.2026, не є можливим.

Суд вкотре звертає увагу, що позбавлений можливості, на стадії підготовчого провадження, перевірити доводи сторони захисту щодо невинуватості того чи іншого обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, що інкримінуються, оскільки лише під час розгляду кримінального провадження по суті вирішуються питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Нині, докази у справі не досліджено, свідки, експерти не допитані, а обвинувачені показань у справі не давали, а тому, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів та, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених і те, що ризики на теперішній час не зменшилися, суд вважає, що підстави, наведені прокурором для продовження обвинуваченим такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Дані про зменшення ризиків, які були підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цій стадії відсутні і наявність позитивних характеризуючих даних про особу обвинувачених, обіцянка дотримання ними належної процесуальної поведінки, не виключають наявність ризиків переховування та продовження чи повторення протиправної поведінки.

Отже, у даному випадку, продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не суперечить вимогам КПК України, оскільки по справі існують конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого статті 5 Конвенції (рішення у справі «Lavents v. Latvia» п. 70).

На даній стадії судового процесу, не встановлено підстав для скасування застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, ніж тримання під вартою, та не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених частиною першою 177 КПК України, і які були підставами для застосування такого виду запобіжного заходу, клопотання захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі, в тому числі передача на поруки, не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини.

А тому, враховуючи наслідки дій обвинувачених, вчинення яких їм інкриміновано, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись статтями 183, 193, 197, 199, 314, 331, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.05.2026 включно, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.05.2026 включно, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.05.2026 включно, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 23.03.2026 о 15:00.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2