Справа № 194/598/26
Номер провадження 1-кс/194/52/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Тернівка Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівки Дніпропетровської області клопотання користувача майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025 року №000517 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Користувач майна ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025 року №000517 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, за ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 року накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 09.11.2025 року, а саме: на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права осіб на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів. У зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні проведено експертизи, вважає, що підстави застосування заходу забезпечення у виді заборони на користування автомобілем відпала, тому просить скасувати накладений арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 .

Користувач майна ОСОБА_3 у клопотанні про скасування арешту майна просить здійснювати судовий розгляд без його участі.

Прокурор надав суду заяву, у якій просив задовольнити клопотання частково, в частині скасування заборони на користування автомобілем, щодо заборони розпорядження просив відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 року в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000517 від 10.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК Україні, накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2025 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права осіб на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину; можливість спеціальної конфіскації майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні суб`єкта, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, задовольняючи клопотання слідчого про арешт зазначеного майна, слідчий суддя виходив з того, що фактичний користувач майна ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання, а також слідчий суддя врахував те, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть мати відношення до кримінального правопорушення, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, свідчило про необхідність накладення арешту на вказане вище майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, та враховуючи думку прокурора, в подальшому в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту в частині заборони користування автомобілем відпала потреба, слідчий суддя доходить висновку про необхідність скасування арешту в цій частині.

Враховуючи вищевикладене та правову підставу накладання арешту на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вищезазначений автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та міг зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, розгляд кримінального провадження на теперішній час не завершений, досудове розслідування триває, що свідчить про неможливість скасування арешту в частині заборони розпорядження і відчуження зазначеного автомобіля, у зв`язку з чим клопотання користувача майна ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання користувача майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна в частині заборони користування автомобілем марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 року.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1