Справа №592/910/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/221/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2026, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2026, відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 25.12.2025 про закриття кримінального провадження №0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Слідча суддя дійшла висновку, що слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, просив визнати незаконною та скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2026, ухвалити нову ухвалу, якою визнати протиправною та скасувати постанову старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 25.12.2025 про закриття кримінального провадження №0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000153 від 21.10.2025 повернути до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для продовження проведення досудового розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 вказував на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, якою не враховано, що досудове розслідування проведене поверхнево та не сумлінно, безпідставно не досліджено ряд суттєвих обставин та не вжито процесуально передбачених заходів для їх встановлення. У матеріалах досудового розслідування відсутні протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а наявні лише їх письмові пояснення, відібрані по факту події, яка відбулась 17.09.2025. Письмові пояснення не є показаннями в розумінні вимог статті 95 КПК України.

Слідчий не допитувала ОСОБА_12 , як особу, яка з показань потерпілого, заподіяла останньому тілесне ушкодження, яке спричинило психотравмуючу ситуацію та подальший розлад здоров`я, і відповідно показання потерпілого не перевіряла, тому факт події кримінального правопорушення належним чином не встановлювався. Ця обставина також не бралася до уваги слідчим суддею.

Слідчим не враховано, що істотне погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 відбулось не внаслідок спричинення фізичних тілесних ушкоджень, а гострої реакції на стрес внаслідок конфліктної ситуації та заподіяння йому психологічної шкоди, що відповідно і спричинило істотне погіршення здоров`я. Проведена судово-медична експертиза не могла підтвердити наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень пов`язаних з порушенням анатомічної цілісності тканин, органів чи функцій, оскільки їх не було заподіяно. Забій грудної клітини обумовив настання гострої реакції на стрес, що стало наслідком подальшого розладу здоров`я потерпілого. З урахуванням медичних діагнозів в рамках кримінального провадження не призначено судово-психологічну експертизу, яка могла б підтвердити чи спростувати факт заподіяння шкоди психічному здоров`ю останнього, що слідчим суддею теж не було взято до уваги.

Позиції учасників судового провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 , його представник ОСОБА_6 , прокурор, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Адвокат ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 подали заяви, згідно яких апеляційну скаргу підтримали, просили провести її розгляд без їх участі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

21.10.2025 ОСОБА_7 звернувся до Окружної прокуратури міста Суми з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

У заяві вказував, що 17.09.2025 адвокат ОСОБА_12 була стороною конфлікту, який відбувся близько 15 год. 00 хв. в під`їзді за адресою АДРЕСА_1 , де проживає останній. В ході даної вербальної конфліктної ситуації вказана особа завдала йому удар ліктем у ліву верхню частину грудей, чим спричинила їх забій і заявник відразу відчув сильний біль у цій частині грудної клітини та запаморочення голови. Внаслідок удару та протиправних дій істотно погіршилося здоров`я і останній перебував на стаціонарному лікуванні.

21.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 внесено відомості про кримінальне правопорушення, попередня правова кваліфікація - частина 1 статті 122 КК України, за фактом того, що 17.09.2025 близько 15 год. перебуваючи в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , заподіяла останньому удар ліктем у ліву частину грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження.

25.12.2025 постановою старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 кримінальне провадження № 0000153 від 21.10.2025, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Постанова мотивована тим, що зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема поясненнями учасників події, висновками експертів та ішими матеріалами, встановлено, що ОСОБА_14 не мала умислу спричинити потерпілому ОСОБА_7 , середньої тяжкості тілесне ушкодження. Встановлений діагноз «ЗТГК, забій грудної клітини» не підтверджений об`єктивними даними, що при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховуються. Перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні обумовлено не характером травми, а наявністю самостійних захворювань, які в причинному зв`язку з травмою не знаходяться та при оцінці ступеню тяжкості не враховуються.

Таким чином, у діях громадянина ОСОБА_14 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суд м. Суми від 06.02.2026, відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 25.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті оскаржуваного рішення та поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК України).

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статі 2, 9, 284 КПК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Його результати мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог статті 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в частині 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови і, у разі якщо закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Колегія суддів дійшла висновку про дотримання слідчим суддею наведених положень при розгляді скарги.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_7 21.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000153, попередня правова кваліфікація - частина 1 статті 122 КК України за фактом того, що 17.09.2025 близько 15 год. перебуваючи в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , заподіяла останньому удар ліктем у ліву частину грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження.

Постановою слідчого від 25.12.2025 вказане кримінальне провадження № 0000153 від 21.10.2025 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження обґрунтована зібраними під час досудового розслідування доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , поясненнями ОСОБА_14 , висновком судово-медичної експертизи № 1842 від 25.12.2025, відповідно до якого при обстеженні ОСОБА_7 встановлено діагноз «ЗТГК. Забій грудної клітини зліва» ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ЦМКЛ» СМР та в КНП СОР «СОКЛ» з діагнозами: «Артеріальна гіпертензія 2 стад., 2 ступ. Відносна недостатність МК, ТК 1 ст., СН В ст., ХСН 0 (нуль), КВР 3 (високий). Розлад адаптації, з вираженим тривожно-депресивним синдромом. ДЕ 2 ст. змішаного ґенезу (судинна, гіпертонічна) з цефалічним синдромом, лікворо-гіпертензійним синдромом, астено-невротичним синдромом. Гіпертонічна хвороба 2 ст., 2 ст., ризик 3». Встановлений діагноз «ЗТГК, забій грудної клітини» не підтверджений об`єктивними даними (відсутній опис зовнішніх тілесних ушкоджень та клінічних проявів забою), що при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. Перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні обумовлено не характером травми, а наявністю самостійних захворювань, які в причинному зв`язку з травмою не знаходяться та при оцінці ступеню тяжкості не враховуються, згідно п. 4.7. вищевказаних Правил.

Як правильно встановила слідча суддя, погодившись з рішенням слідчого, що зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, поясненнями учасників події, висновками експертів та іншими матеріалами, встановлено, що ОСОБА_14 не мала умислу спричинити потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Встановлений діагноз «ЗТГК. Забій грудної клітини зліва» не підтверджений об`єктивними даними.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Частина 1 статті 122 КК України передбачає відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Тілесне ушкодження це порушення анатомічної цілості тканини, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних (п. 1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6).

Об`єктом кримінального правопорушення є здоров`я людини.

Об`єктивну його сторону характеризують: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у виді середньої тяжкості тілесного ушкодження; 3) причинно наслідковий зв`язок між зазначеними діяннями та наслідками.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КК України настає саме за завдання тілесного ушкодження середньої тяжкості - порушення анатомічної цілості тканини, органів потерпілого та їх функцій.

Слідчий суддя дійшла вірного висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови слідчим правильно враховано об`єктивну та суб`єктивну сторону вказаного злочину.

На виконання обов`язку, передбаченого пункту 2 частини 2 статті 242 КПК України, слідчий забезпечив проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта діагноз «ЗТГК, забій грудної клітини» не підтверджений об`єктивними даними, а перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні обумовлено не характером травми, а наявністю самостійних захворювань, які в причинному зв`язку з травмою не знаходяться.

Внаслідок подій, що мали місце 17.09.2025 порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій у ОСОБА_7 висновком експерта не встановлено.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що психічна травма може бути складовою частиною кримінального правопорушення, передбаченого статтею 122 КК України, якщо вона призвела до тривалого розладу здоров`я, але не спричинила психічну хворобу, оскільки такі твердження не ґрунтуються на вимогах кримінального закону.

Доводи апеляційної скарги про неповноту проведеного досудового розслідування через не призначення та не проведення судово-психологічної експертизи, яка б могла підтвердити чи спростувати факт заподіяння шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_7 , що мало наслідком спричинення тривалого розладу здоров`я, аналогічні доводам скарги, яким надала належну оцінку слідча суддя, з якою погоджується і колегія суддів.

Так, висновок судово-медичної експертизи № 1842 від 25.12.2025, серед іншого ґрунтується на даних медичної документації виписки із медичної карти стаціонарного хворого психіатричного відділення КНП СОР «СОКЛ», згідно якої ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.10.2025 по 17.10.2025 з діагнозом: розлад адаптації, з вираженим тривожно-депресивним синдромом. ДЕ 2 ст. змішаного генезу (судинан, гіпертонічна) з цифалічним синдромом, лікворо-гіпертензійним синдромом, астено-невротичним синдромом. Гіпертонічна хвороба 2 ст. 2 ст., ризик 3.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення, в протоколі допиту ОСОБА_7 повідомив, що саме дії фізичного та психологічного характеру ОСОБА_15 заподіяли йому тривалий розлад здоров`я. Водночас, конфліктна ситуація 17.09.2025 відбувалась за участі ОСОБА_16 , його колишньої дружини, її подруги, представника ОСОБА_15 , в присутності дільничного офіцера поліції.

КПК України не покладає на слідчого обов`язок в рамках досудового розслідування за статтею 122 КК України забезпечити проведення судово-психологічної експертизи, а матеріали кримінального провадження не містять клопотань потерпілого та його представника про проведення такої експертизи.

У матеріалах кримінального провадження наявні протокол допиту потерпілого від 06.11.2025 ОСОБА_7 , проведеного за участі захисника ОСОБА_6 , протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.09.2025, згідно якого ОСОБА_8 попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, письмові пояснення останньої, письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який слідчим надано оцінку у оскаржуваній постанові у сукупності з іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що відсутність у матеріалах провадження протоколів допиту вказаних свідків не свідчить про неповноту досудового розслідування, оскільки відповідно до положень частин 1, 5 статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема при проведенні слідчих (розшукових) дій, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Висновки слідчого про необхідність закриття кримінального провадження, викладені у мотивувальній частині постанови від 25.12.2025, підтверджуються зібраними у справі доказами і у своїй сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, вказують на законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення.

Крім того, слідчим вжито всіх заходів щодо встановлення об`єктивної істини, належним чином виконанні процесуальні та слідчі дії в обсязі необхідному для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження.

Таким чином, у даному конкретному випадку слідчий всебічно оцінила зібрані докази, здійснила у вказаному кримінального провадженні всі необхідні процесуальні та слідчі дії, направлені на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, спрямовані на дотримання принципу законності, вставленого статтею 9 КПК України.

При цьому, доводи апеляційної скарги представника потерпілого правильність висновків слідчого про закриття кримінального провадження та висновків слідчого судді не спростовують, оскільки наявними в матеріалах кримінального провадження доказами підтверджується той факт, що слідчим застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а сама по собі незгодна з результатами, які отримані внаслідок проведення таких заходів та дій, не свідчить про те, що розслідування було проведено неповно, не всебічно та упередженого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілого без задоволення.

Керуючись статтями 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 25.12.2025 про закриття кримінального провадження №0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4