Провадження № 1-кп/734/124/26 Справа № 734/5518/25
У х в а л а

іменем України

01 квітня 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006022 від 11.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка, Богодухівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Козелецького районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

ОСОБА_4 повідомив, що кримінальних правопорушень не вчиняв, він має право на альтернативну невійськову службу з релігійниз переконань, вважає недоцільним його тримання під вартою, міг би приймати участь в судовому розгляді, перебуваючи на волі. Захисник погодилася з такою думкою обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд виходить з такого.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.12.2025 включно.

Надалі строк тримання ОСОБА_4 під вартою продовжувався. Востаннє, згідно з ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.02.2025 по 10.04.2026 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України. Передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

В підтвердження наявності зазначених ризиків суд ураховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Таким чином, ризик можливого переховування обвинуваченого від суду суд оцінює як високий.

Перебуваючи на волі, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відмова від несення обов`язків військової служби має триваючий характер. Також обвинувачений, як військовослужбовець, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407-408 КК України.

До того ж розгляд кримінального провадження знаходиться в суді на стадії, коли ще не були допитані свідки, що дає підстави суду говорити про ризик можливого незаконного впливу на вказаних осіб, якщо обвинувачений не перебуватиме в умовах тимчасової ізоляції від суспільства (ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За наведених вище обставин, є достатні підстави вважати доведеними зазначені у клопотанні прокурора ризики.

Судом перевірялася можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Крім того, згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді триманні під вартою.

Ураховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , з огляду на положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави обвинуваченому.

З приводу доводів обвинуваченого суд зазначає, що релігійні переконання не є перешкодою для виконання військового обов`язку, адже саме військова служба за мобілізацією на сьогодні є першочерговим заходом з метою забезпечення національних інтересів держави, оскільки є нагальною потребою в умовах неспровокованого військового нападу з боку РФ. Тобто мобілізація з боку держави України є єдино необхідним та невідкладним заходом для запобігання агресії іншої держави, а сама ж держава по суті вже тривалий період часу перебуває у стані «оборонної війни». Під час мобілізації військовозобов`язаних можливість проходження альтернативної служби виключається, оскільки сама по собі мобілізація має на меті не просто несення військової служби, а захист Батьківщини від військового вторгнення іншої держави. Перебування держави у правовому режимі воєнного стану є вагомою причиною, щоб вести мову про необхідність виконання військового обов`язку усіма громадянами України. Військовий напад на державу та, відповідно, самооборона проти такої агресії є тим винятковим випадком, який дозволяє державі впроваджувати певні пропорційні обмеження для можливості відмови від військової служби з релігійних мотивів. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 573/406/24.

Керуючись ст. 176-178, 183, 314-317, 199, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31», без визначення розміру заставина строк 60 днів - по 30.05.2026 включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити до ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6