Справа № 161/3908/26 Провадження №11-сс/802/97/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , за погодженням прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР, Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Третім СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000041 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у вчиненні якого 18 лютого 2026 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

Посилаючись на те, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, який є тяжким, та наявні ризики, визначені п.1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці, та покласти на нього обов`язків, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2026 в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Також на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у визначений та попередньо погоджений час день та час на протязі терміну розслідування та судового провадження кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватись із свідками (допитаними у межах даного кримінального провадження); здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби у Волинській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон (за наявності).

Обов`язки, визначені цією ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців, в межах строку досудового розслідування.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, однак не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу для виконання ним процесуальних обов`язків. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, та дружина інвалід 3 групи, вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, а також інші обставини кримінального провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, а саме особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор у кримінальному провадженні на вищевказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Зазначає про те, що слідчим суддею не було взято до уваги тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину в сукупності з іншими встановленими під час розгляду клопотання обставинами, що на його думку підтверджує вірогідність переховування від органів досудового розслідування. Крім того зазначає, що підозрюваний усвідомлюючи строк покарання, яке йому може бути призначене у разі визнання винуватим, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно можуть змінити свої покази. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-який із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тому прокурор вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню настанню вказаним ризикам, до нього слід застосувати запобіжний захід саме у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.195 КПК України, оскільки будь-який інший м`який запобіжний захід не зможе належним чином запобігти таким ризикам.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.2 та ч.1 цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що Третім СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 18 лютого 2026 року було оголошено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя надав відповідну юридичну оцінку.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню наявності встановленому і доведеному органом досудового розслідування ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчим суддею встановлено те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаному ризику, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України і, з цим повністю погоджується апеляційний суд. Так, судом враховується обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, наявність зазначеного ризику, а також те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації і проживання, одружений, на його утриманні перебувають неповнолітня дитину та дружина інвалід 3 групи, вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, що відповідно свідчить про міцність його соціальних зв`язківта інші обставини провадження.

При цьому, твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні та доведеному в суді ризику.

З урахуванням наведено, колегія суддів вважає доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як стороною обвинувачення не було надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеному ризику, зазначеному у п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт і, зокрема - особистого зобов`язання та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.195 КПК України, є правильним і достатньою мірою, яка на даному етапі досудового розслідування буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим в розумінні ст.370 КПК України.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді