Справа № 761/105/26
Провадження № 1-кс/761/1230/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0004207, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:

05 січня 2026 року (здано на пошту 22 грудня 2025 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0004207, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України, на майно, тимчасово вилучене 21 грудня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 50, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на:

Предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «FLARM», « НОМЕР_1 », «9PA»;

Предмет, ззовні схожий на магазин, в якому виявлено предмети, ззовні схожі на набої у кількості 3 шт. із маркуванням 9мм Р.А.; один предмет, ззовні схожий на гільзу від набою та 13 предметів, ззовні схожих на набої, які поміщено до сейф пакету № ЕХР0278314.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004207, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 грудня 2025 року, приблизно о 23 годині 55 хвилині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 19-А, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, одночасно проникли до салону транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_7 . Після чого, діючи згідно розробленого плану, за попередньою змовою групою осіб, передбачивши утримання ОСОБА_7 проти його волі, ОСОБА_6 шляхом погроз, а ОСОБА_5 шляхом застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, утримували в салоні та в подальшому примусили ОСОБА_7 до вчинення дій на їх користь, чим позбавили волі останнього.

21 грудня 2025 року, приблизно о 00 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на позбавлення волі ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, примушуючи останнього до керування транспортним засобом марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , на їх користь, рухалися вулицею Данила Щербаківського у місті Києві.

21 грудня 2025 року приблизно о 00 годині 25 хвилин, рухаючись на транспортному засобі, будучи незаконно позбавленим волі, ОСОБА_7 зупинив транспортний засіб поруч з екіпажем патрульної поліції, який виявивши дану дію підозрілою, підійшов до транспортного засобу з метою встановлення всіх обставин та перевірки особи.

В цей час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться саме працівник правоохоронного органу, одягнений у формений одяг працівника Національної поліції України, який представився працівником поліції та виконує свої службові обов?язки, діючи умисно, шляхом застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, скерував його в сторону поліцейського та здійснив постріл.

21 грудня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України.

21 грудня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 50, виявлено транспортний засіб марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , поруч з яким, на асфальті виявлено предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «FLARM» « НОМЕР_1 », «9РА», предмет ззовні схожий на магазин, в якому виявлено предмети, ззовні схожі на набої у кількості 3 шт. із маркуванням 9мм Р.А., також виявлено один предмет, ззовні схожий на гільзу від набою та 13 предметів, ззовні схожі на набої, які поміщено до сейф пакету № EXP0278314.

Постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 21 грудня 2025 року, виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого обмежувального заходу як арешт вищевказаного вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

До початку судового розгляду слідчий ОСОБА_3 звернувся із заявою про проведення судового засідання у його відсутність. Клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004207 від 21 грудня 2025 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення під час досудового розслідування експертних досліджень, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 21 грудня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 50, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на: предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «FLARM», « НОМЕР_1 », «9PA»; предмет, ззовні схожий на магазин, в якому виявлено предмети, ззовні схожі на набої у кількості 3 шт. із маркуванням 9мм Р.А.; один предмет, ззовні схожий на гільзу від набою та 13 предметів, ззовні схожих на набої, які поміщено до сейф пакету № ЕХР0278314, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0004207, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 21 грудня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 50, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на:

Предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «FLARM», « НОМЕР_1 », «9PA»;

Предмет, ззовні схожий на магазин, в якому виявлено предмети, ззовні схожі на набої у кількості 3 шт. із маркуванням 9мм Р.А.; один предмет, ззовні схожий на гільзу від набою та 13 предметів, ззовні схожих на набої, які поміщено до сейф пакету № ЕХР0278314, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1