Провадження 1-кп/991/158/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисників, адвокатівОСОБА_5 ,
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурорапро продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у межахкримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001389 від 14.10.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2. Ухвалою суду від 01.12.2025 у цьому кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 26.12.2025 - судовий розгляд.

1.3. 06.03.2026 до Вищого антикорупційного суду від прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку дії обов`язків, які має виконувати обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.11.2025.

1.4. У клопотанні прокурор прохає суд продовжити на два місяці строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, а саме:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися за межі міста Черкас без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії зазначених обов`язків прокурор обумовлював обґрунтованістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, а також на продовження існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування обвинуваченого від суду прокурор обґрунтовує наступним: тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку доведення його винуватості; неодноразовим перетином обвинуваченим державного кордону України, а саме 5 разів під час воєнного стану; майновим станом обвинуваченого; схильністю до конспірації; наявністю зв`язків у правоохоронних органах, які обвинувачений може використати, в тому числі, з метою переховування від суду.

Ризик незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що ОСОБА_4 , який використовуючи знання, досвід, навички, ділові й особисті зв`язки, здобуті ним за час роботи керівником ВСП (виробничого структурного підрозділу «Черкаський колійний ремонтно-механічний завод» Філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця»), може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, частина з яких також є працівниками ВСП, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань. Крім того, прокурор звертає увагу суду на те, що під час досудового розслідування зафіксовано, що ОСОБА_4 вже вживав заходи щодо впливу на свідків та інших обвинувачених, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, з урахуванням наявних ризиків та особи обвинуваченого, характеру та обставин вчинення кримінального правопорушення, прокурор вважає, що існує потреба у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

ІІ. Позиції сторін судового провадження

2.1. Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 підтримав з викладених у ньому мотивів та просив його задовольнити.

2.2. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зміст яких зводиться до наступного: відсутність доказів, які б підтверджували існування заявлених прокурором ризиків; прибуття обвинуваченого за кожною вимогою детектива, суду; неврахування прокурором тієї обставини, що ОСОБА_4 завжди повертався до України, коли перетинав державний кордон у 2022-2023 роках; спростування вжиття обвинуваченим конспіративних заходів з огляду на те, що мобільні телефони були надані під час обшуків ним добровільно детективу; відсутність потреби у впливу на свідків у зв`язку з тим, що вони не надали жодних свідчень щодо ОСОБА_4 ; перебування на утриманні у ОСОБА_4 трьох неповнолітніх дітей, дружини з інвалідністю; незадовільний стан здоров`я обвинуваченого. З огляду на стан здоров`я ОСОБА_4 , а також необхідності піклуватись про близьких родичів, що потребує відвідування м. Одеси, м. Львову та м. Києва, захисник заперечував щодо продовження обов`язку не відлучатись за межі м. Черкас. Щодо продовження решти обов`язків захист не заперечував.

2.3. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що обвинуваченим сумлінно виконуються покладені на нього обов`язки; переховування ОСОБА_4 від суду нівелюється здачею закордонного паспорту, а також тим фактом, що він повертався до України після того як виїздив за кордон; неврахування прокурором тієї обставини, що на належне ОСОБА_4 майно, на яке у клопотанні посилається прокурор, накладений арешт, а отже останній не може ним розпоряджатись; припущеннями прокурора щодо існування ризику впливу на свідків. Попри наведене адвокат вважав, що зазначені у клопотанні прокурора обов`язки не є критично обтяжливими за винятком обов`язку не відлучатись за межі м. Черкас, що зумовлено потребою у пошуку роботи обвинуваченим, медичного обстеження, лікування, оздоровлення, відпочинку.

2.4. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позиції, висловлені його захисниками.

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду

3.1. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданого клопотання, суд дійшов до таких висновків.

3.2. Правове регулювання

Положення ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України визначають правові підстави та надають перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

В силу частини 7 цієї ж статті, такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк дії відповідних обов`язків лише у разі, якщо прокурор доведе, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.

3.3. Встановлені судом обставини

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.06.2024 до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 12 000 000,00 грн із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави (т. 6, а.с. 27-46).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.08.2024 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 20.10.2024 включно, із визначенням застави у розмірі 10 000 000,00 грн із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави (т. 6, а.с. 92-110).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.10.2024 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 15.12.2024 включно, із визначенням застави у розмірі 10 000 000,00 грн із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави (т. 6, а.с. 133-134).

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.11.2024 ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.10.2024 змінено, визначено ОСОБА_4 розмір застави у сумі 8 478 400,00 грн (т. 6, а.с. 135-136).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.12.2024 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 10.02.2025 включно, визначено заставу у розмірі 6 000 000,00 грн із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави (т. 6, а.с. 137-152).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2025 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 07.04.2025 включно, визначено заставу у розмірі 5 000 000,00 грн із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави (т. 6, а.с. 153-167).

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11.03.2025 ухвалу слідчого судді ВАКС від 07.02.2025 змінено, визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 3 000 000,00 грн (т. 6, а.с. 168-181).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.04.2025 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 03.06.2025 включно, визначено заставу у розмірі 1 500 000,00 грн із покладенням на нього таких обов`язків: 1) прибувати до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів САП, слідчого судді, суду на першу вимогу; 2) не відлучатися за межі м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_32 , а також свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; 6) носити електронний засіб контролю (т. 6, а.с. 182-195).

На виконання цієї ухвали 04.04.2025 ОСОБА_33 була внесена частина застави за ОСОБА_4 у розмірі 1 450 000,00 грн. При цьому частина застави у розмірі 50 000,00 грн була внесена 17.12.2024 дружиною обвинуваченого ОСОБА_34 , у зв`язку з чим його звільнено з-під варти і застосовано до нього альтеративний запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище.

У подальшому строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою суду від 19.01.2026 на строк два місяці, тобто до 19.03.2026 включно, за виключенням обов`язку - носити електронний засіб контролю.

До закінчення дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст. 199 КПК України прокурор звернувся з клопотанням про продовження їх строку.

Встановлено, що 25.11.2025 складено, затверджено та направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001389 від 14.10.2022 за обвинуваченням в тому числі ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

З огляду на те, що в силу положень ч. 2 ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 на теперішній час перебуває у статусі обвинуваченого, що нівелює потребу в оцінюванні обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зупиняється на оцінці вірогідності вчинення обвинуваченим позапроцесуальних дій, які будуть перешкоджати судовому розгляду, тобто на доведеності заявлених прокурором ризиків.

3.3.1. Щодо ризику переховування від суду

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 обвинувачується у організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином. Покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбачає позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Також, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом чи звільнення від відбування покарання з випробуванням до цих правовідносин.

На переконання суду, суворість можливого покарання може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що існування обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину саме по собі не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Встановлено, що ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та під час воєнного стану 5 разів перетинав державний кордон України.

У цьому контексті варто зауважити, що відповідно до п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, в умовах діючого на території України воєнного стану ОСОБА_4 , який має інвалідність ІІ групи, дружина якого також є особою з інвалідністю та на утриманні якого перебувають троє неповнолітніх дітей, має право перетинати державний кордон України. Тобто на обвинуваченого не розповсюджуються установлені у цих правилах обмеження на виїзд за межі України під час дії правового режиму воєнного стану.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_4 має реальну та фінансову можливість тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами.

3.3.2. Щодо ризику впливу на інших обвинувачених та свідків

Під час оцінки цього ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Так, в силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка регламентована ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Водночас, з огляду на закріплений у ст. 290 КПК України порядок ознайомлення захисту з матеріалами досудового розслідування, зокрема, з показаннями допитаних стороною обвинувачення осіб, очевидно, що обвинувачений може бути обізнаний із персональними даними свідків та змістом їх позасудових показань.

Зазначене у поєднанні із обставинами інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та роллю ОСОБА_4 (організатор, керівник організованої групи) дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на інших обвинувачених та свідків у цьому кримінальному провадженні для зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на продовження існування вказаного ризику, суд також вважає необхідним встановлення ОСОБА_4 заборони спілкування зі обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_35 .

3.4. Висновки суду

Застосування до підозрюваного/обвинуваченого певних обмежень, якими в цьому випадку є додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, повинно мати як правове, так і фактичне підґрунтя, бути пропорційним заявленим стороною обвинувачення ризикам та не створювати для нього несправедливого чи надмірного тягаря. Тобто, заявлені стороною обвинувачення ризики повинні кореспондувати обов`язкам, які на підозрюваного/обвинуваченого просить покласти прокурор.

За наслідком розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків переховування ОСОБА_4 від суду та незаконного впливу на інших обвинувачених та свідків. Цим ризикам кореспондують зазначені у клопотанні прокурора обов`язки прибувати на кожну вимогу до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування зі свідками таіншими обвинуваченими, здати на зберігання до відповідного органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Водночас обмеження обвинуваченого у пересуванні лише в межах території м. Черкас не лише не корелюється з заявленими прокурором ризиками, але й може негативно позначитись на стані здоров`я обвинуваченого та його рідних, що сторона захист підтвердила документально. У зв`язку з цим суд вважає доводи сторони захисту в цій частині переконливими.

Щодо вимоги прокурора продовжити дію обов`язку в частині повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи, то суд зазначає, що термін дії такого обов`язку ухвалою суду від 19.01.2026 не продовжувався з огляду на його нерелевантність фактичним обставинам.

За наведених підстав, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 194, 199, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ? задовольнити частково.

1.1. Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

1.2. Обвинуваченого ОСОБА_4 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

1.3. Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , до 10.05.2026 включно.

2. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1