Єдиний унікальний номер судової справи 201/2967/26
Номер провадження 1-кс/201/795/2026
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження № 0001051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарськ Новосибірської області РФСР, громадянина України, зі слів з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником цеху № 8 ПрАТ «Новокраматорського машинобудівного заводу», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

встановив:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0001051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів, розслідується кримінальне провадження № 0001051 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, але не пізніше 23 серпня 2025 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної держави -начальником інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, залучено до конфіденційного спілкування громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в ході спілкування в месенджері «Telegram» з представником іноземної держави - начальником інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовує акаунт в месенджері Telegram зареєстрований на номер телефону НОМЕР_1 , надав останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України шляхом збору та передачі останньому інформації розвідувального характеру, щодо місць розташувань військовослужбовців ЗСУ на території ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» (далі НКМЗ) в м. Краматорськ Донецької області.

При цьому громадянин України ОСОБА_4 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана іноземною державою - військовослужбовцями збройних сил держави-агресора рф для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної держави - начальника інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України ОСОБА_4 , знаходячись в м. Краматорськ Донецької області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 та нікнеймом « ОСОБА_8 », надіслав начальнику інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , акаунт якого зареєстрований в месенджері «Telegram» на номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , інформацію що місць розташувань військовослужбовців ЗСУ на території ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» (далі НКМЗ) в м. Краматорськ Донецької області, в тому числі підземних укритів де вони знахояться, тим самим надав представнику іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Так, на виконання вищевказаного плану та - завдань представника

іноземної держави - начальника інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України ОСОБА_4 , знаходячись в м. Краматорськ Донецької області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 та нікнеймом « ОСОБА_8 », надіслав начальнику інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , акаунт якого зареєстрований в месенджері «Telegram» на номер мобільного зв?язку НОМЕР_1 , наступну інформацію:

-о 21 год. 46 хв. 19.10.2025, надіслав зображення із схемою будівель заводу НКМ, та пояснювальними записками, в яких повідомив, що на території заводу розташовуються штаб та адміністрація однієї із бригад, загальною чисельністю близько 200 військовослужбовців ЗСУ - переважно офіцери та взвод охорони, зокрема зазначив, що військові пости розташовані на прохідній «Северные» (під умовним позначенням 8) через яку заїжджає автомобільний транспорт, та прохідній «Новострой» (під умовним позначенням 7) повідомив що охороняється двома військовослужбовцями ЗСУ і с рух військовослужбовців ЗСУ через яку заходять пішки, а також повідомив що периметр заводу військовослужбовцями не охороняється. Також на схемі заводу НКМЗ під № 1 (умовне позначення 1) повідомив, що розташовується бомбосховище обладнане військовослужбовцями ЗСУ яке ними охороняється; під № 5 (умовне позначення 9) повідомив, що розташовується бомбосховище обладнане військовослужбовцями ЗСУ яке охороняється 2 військовослужбовцями, а також повідомив що в 2023 році по ньому були влучання і що все залишилось цілим; під № 6 (умовне позначення 2) повідомив, що розташовується бомбосховище обладнане військовослужбовцями ЗСУ в якому розташовується пункт управління; під умовним позначенням 5 (приміщення «ОТМех») повідомив що охороняється двома військовослужбовцями ЗСУ і с рух військовослужбовців ЗСУ; під умовним позначенням 6 (приміщення «сушилки Модел.цеха») повідомив, що постійно чергують два військовослужбовця ЗСУ; під умовним позначенням 10 повідомив про розташування ремонтної роти військовослужбовців ЗСУ; під умовним позначенням 8 в західній частині заводу НКМЗ («склады СМУ, всякие мелкие здания») повідомив що бачив невеликі групи військовослужбовців ЗСУ, а також повідомив про бомбосховища які використовуються військовослужбовцями ЗСУ;

-о 21 год. 22 хв. 22.11.2025 надіслав зображення із пояснювальною запискою в якій повідомив, що в 50 метрах від приміщення із назвою «ОРП» в двох приміщеннях штабу «ВОХР» розмістився спецпідрозділ боротьби проти безпілотних літальних апаратів (антидронщики);

тим самим надав представнику іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04 березня 2026 року о 09 годині 58 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 березня 2026 року.

04 березня 2026 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику в клопотанні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі (п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна), а тому останній розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію.

Тим більше, підозрюваний зареєстрований та проживає в м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, поруч з яким на даний час ведуться активні бойові дії, а агресія яку здійснює Російська Федерація може призвести до окупації вказаного населеного пункту. Тож у разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він, перебуваючи за місцем проживання, може опинитися на території, окупованій державою-агресором, та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що у разі не застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема: маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм», останній може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення ним протиправних дій та повідомити осіб, яким він поширював відповідну інформацію, які у свою чергу можуть видалити сліди переписок із ним.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування показання у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Тож у випадку необрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування підозрюваного із зазначеними особами та впливу на достовірність показів свідків.

Наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантом у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 , що, в свою чергу, унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою. ОСОБА_4 фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі, за допомогою телефонних засобів зв`язку, з представником іноземної держави - начальником інженерної служби 87 осп 1 омсбр збройних сил держави-агресора рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

Існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 залишаючись на волі за місцем свого проживання у місті Краматорську Краматорського району Донецької області, а саме у населеному пункті, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Неможливість та недостатність застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою обґрунтована наступним:

- особисте зобов`язання не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- відсутність у підозрюваного осіб, які б могли взяти останнього на поруки;

- проживання ОСОБА_4 у м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, де відбуваються активні бойові дії, що робить неможливим здійснення належної перевірки виконання підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та може призвести до ухилення останнього від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити за викладених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність у підозрюваного ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи в цеху № 8 ПрАТ «Новокраматорського машинобудівного заводу», який здійснює ремонт військової техніки і таким чином приносить користь обороноздатності України. Просив застосувати до його підзахисного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Зазначив, що сторона захисту не погоджується із правовою кваліфікацією інкримінованих ОСОБА_4 дій, та вважає, що дії останнього мають бути кваліфіковані за ст. 114-2 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав правову позицію захисника ОСОБА_5 та просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Вказав, що проживає з дружиною, має повнолітніх дітей, працює начальником цеху № 8 ПрАТ «Новокраматорського машинобудівного заводу», викладені у повідомленні про підозру обставини визнає та співпрацює із слідством.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження №0001051 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04 березня 2026 року о 09 годині 58 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 березня 2026 року.

04 березня 2026 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001051 від 07.11.2025 року, у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення за підписом начальника 1 управління ГУ СБ України у Донецькій та Луганській областях від 28.10.2025 року, у рапорті про виявлення кримінального правопорушення за підписом старшого оперуповноваженого в ОВС 1 відділу 1 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за погодженням начальника 1 відділу 1 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 28.10.2025 року, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом начальника 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 25.11.2025 року за вихідним №78/1/1/1110, у протоколі огляду від 25.11.2025 року, у протоколі огляду від 25.11.2025 року, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 05.01.2026 року за вихідним № 78/1/1/15т, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 05.01.2026 року за вихідним №78/1/1/16т, у відповіді за підписом керівника СіЗ ДВКР СБУ УВ «Схід» від 01.03.2026 року за вихідним №17/5/3-157, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом начальника 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 09.02.2026 року за вихідним №78/5/152, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №465026692 від 20.02.2026 року, у протоколі обшуку від 04.03.2026 року, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2026 року, у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.03.2026 року, у протоколі проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 04.03.2026 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим та вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованого злочину проти основ національної безпеки України, що може спонукати останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію.

Тим більше, підозрюваний фактично проживає у м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, де на даний час ведуться активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація може призвести до окупації вказаного населеного пункту, тому останній перебуваючи за місцем проживання, може опинитися на території, окупованій державою-агресором, та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити листування, у тому числі, дистанційно з іншого пристрою видалити відомості, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та повідомити осіб, котрим, за версією слідства, він поширював відповідну інформацію, та які також можуть видалити сліди переписок із останнім.

Існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантом у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 що, в свою чергу, унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою.

На підтвердження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вказують такі обставини, як проживання підозрюваного у місті Краматорськ Краматорського району Донецької області, а саме у населеному пункті, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, тому у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 буде мати можливість продовжити протиправну діяльність, у вчиненні якої підозрюється.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження його існування.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який має вищу освіту, одружений, має повнолітніх дітей, працює начальником цеху № 8 ПрАТ «Новокраматорського машинобудівного заводу», раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на строк 58 днів до 02 травня 2026 року включно.

Вирішуючи питання про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, про що просила сторона захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та конкретні обставини злочину, направленого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану достеменну обізнаність підозрюваного про ведення повномасштабних воєнних дій та збройної агресії РФ проти України, зважаючи на те, що досудове слідство триває, проводяться певні слідчі (розшукові) дії, а також на те, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до переліку правопорушень, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки застосування такого альтернативного запобіжного заходу не відповідатиме тяжкості та характеру інкримінованого злочину.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання слідчого судді, наведені вище обставини щодо наявності в ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, офіційного працевлаштування на заводі, який здійснює ремонт військової техніки, у певній мірі зменшують встановлені ризики, але не нівелюють їх взагалі, і не можуть слугувати підставою для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на цьому етапі слідства.

Тож, в цьому контексті доводи захисника ОСОБА_5 щодо можливості визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде відповідати тяжкості інкримінованого злочину та характеру наявного суспільного інтересу.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження № 0001051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 58 (п`ятдесяти восьми) днів до 02 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 02 травня 2026 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 18 годині 00 хвилин 11 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1