Справа № 496/5728/25
Провадження № 1-кп/496/100/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор, надав клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання обґрунтовував тим, що наявні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнути покарання, шляхом залишання території України, так як усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років; може незаконно впливати на свідків, шляхом залякування; може продовжити вчиняти кримінальні правопорушеннями, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України. Інші запобіжні заходи не пов`язані з тримання під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам і не відповідають тяжкості вчиненого злочину. Просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав надане клопотання.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора та зазначила, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та ризики вказані прокурором є необґрунтовані.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 13.02.2026 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, так як докази не дослідженні, свідки, обвинувачені не допитані, тому суд вважає за доцільне вирішити питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ст. 331 КПК України.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд погоджується з доцільністю тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, судом встановлено, що обвинувачений, не працевлаштований, не має законних джерел для існування, не одружений, тобто наразі існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Таким чином, обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити інший злочин.

Беручи до уваги положення ч.ч. 4, 5 ст. 182, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, враховуючи особистість, матеріальне становище обвинуваченого, суд вважає, що застава у передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, отже бачить необхідним визначити заставу у 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи на даний час, а тому клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 332-335, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 04.02.2026 р. до 04.04.2026 року включно в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у вигляді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого, обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою прокурора та суду; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; задати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі: начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1