Провадження № 1-кс/947/1677/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , що погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000052 від 21.07.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, вища, одружений, без дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , займаючого посаду заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з тилу військової частини НОМЕР_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

02 лютого 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000052 від 21.07.2025 року відносно до підозрюваної ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000052 від 21.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

21.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.10.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 17 грудня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2025, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено в межах досудового розслідування, тобто до 09.02.2026 та визначено розмір застави в розмірі 380 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 150 640 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2026 року продовжено строк досудового розслідування до 21.04.2026 року включно.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали письмові заперечення проти задоволення клопотання та пояснили, що не встановлено особу на яку міг вплинути підозрюваний, елемент вимагання не доведений. Процесуальні ризики є формальними. Підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні дитини, є діючим військовослужбовцем, характеризується позитивно. Розмір застави є непомірним так як будь-яких протиправних дій підозрюваним не здійснювалося. Просили зменшити розмір застави.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

21.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.10.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 17 грудня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2025, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено в межах досудового розслідування, тобто до 09.02.2026 та визначено розмір застави в розмірі 380 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 150 640 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2026 року продовжено строк досудового розслідування до 21.04.2026 року включно.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що майор ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з тилу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.

Відповідно до п. 1 пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про протидію корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відносяться: військові поса дові особи Збройних Сил України.

Так, на початку липня 2025 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник намір щодо оформлення документів по догляду за матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має ІІ групу інвалідності, у ході оформлення яких ОСОБА_8 було встановлено, що останній перебуває у розшуку по причині не оновлення облікових даних відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За рекомендацією невстановлених у ході досудового розслідування осіб, він звернувся до заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з тилу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередньо, ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_4 , що має намір оформити документи по догляду за матір`ю, у зв`язку із чим йому потрібно вирішити питання щодо зняття із розшуку.

Дізнавшись про бажання ОСОБА_10 вирішити питання щодо зняття із розшуку його у системі «Оберіг» та оформлення необхідних документів по догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації, ОСОБА_4 повідомив йому про необхідність оновлення документів.

Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, керуючись прагненням до наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 прийняв рішення про одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за здійснення впливу на осіб уповноважених на виконання функцій держави. Для цього він миттєво розробив злочинний план та передбачив етапи для його втілення у життя, розуміючи уразливість та настання негативних наслідків для ОСОБА_8 у разі відмови йому у вирішенні питання щодо зняття із розшуку, що полягало у примусовому призові останнього на військову службу під час мобілізації та направлення для несення служби за межі Одеської області.

На підтвердження своїх неправомірних вимог, ОСОБА_4 повідомив, що самостійно без його допомоги ОСОБА_8 , не вдасться вирішити питання щодо зняття із розшуку та оформити документи по догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації, додавши що у разі відмови ОСОБА_8 пристати на незаконні вимоги ОСОБА_4 , останній здійснить вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою мобілізації ОСОБА_8 на військову службу.

Так, 15.07.2025 у ході телефонної розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що може допомогти із зняттям з розшуку та отриманні останнім документів, потрібних для оформлення догляду, гарантуючи успішний результат. При цьому, він повідомив, що особисто спілкується з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , які приймають рішення щодо взяття військовозобов`язаних на службу, додавши, що в разі надання йому особисто неправомірної вигоди у сумі 2500 доларів США, він шляхом впливу на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 зможе забезпечити вчинення ними дій щодо зняття ОСОБА_8 із розшуку та оформленні відповідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації.

Побоюючись втратити можливість щодо оформлення опікунства по догляду за матір`ю та можливості бути мобілізованим примусово і направленим для несення служби ОСОБА_8 вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_4 передати йому неправомірну вигоду.

У подальшому, 25.07.2025 близько 17:40 в ході особистої зустрічі біля АЗС «Фаворит», розташованої по вул. Аеропортівській у м. Одеса з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підтвердив свій намір надати допомогу щодо зняття ОСОБА_8 із розшуку та оформленні відповідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації.

З метою переконання ОСОБА_8 у своїй спроможності здійснити вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 назвав невстановленого у ході досудового розслідування чоловіка на ім`я « ОСОБА_11 », який зі слів останнього є працівником відповідних органів РТЦК та СП та безпосередньо буде займатися підготовкою потрібних документів. Додавши при цьому, що вирішення питання щодо зняття ОСОБА_8 із розшуку буде оплачуватися окремо та оформленні відповідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації також оплачується окремо.

ОСОБА_8 розуміючи життєві обставини, зваживши на вагомість отримання останнім необхідних документів для догляду за інвалідом 2 групи для отримання відстрочки від мобілізації та зняття із розшуку вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_4 та після завершення бесіди ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 25.07.2025 у еквіваленті за офіційним курсом НБУ у гривні складало 20 850 грн.

Усвідомлюючи уразливий стан ОСОБА_8 , розуміючи, що погрози стосовно мобілізації останнього досягли своєї мети, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий умисел та мету направлену на незаконне збагачення, вирішив збільшити суму неправомірної вигоди на 500 доларів США через те, що ОСОБА_10 одразу не пристав на його пропозицію.

Наступного дня 26.07.2025 близько 20.30 год. в ході особистої зустрічі біля АЗС «Фаворит», розташованої по вул. Аеропортівській у м. Одеса з ОСОБА_8 , розуміючи уразливість та настання для нього негативних наслідків у разі відмови у наданні ОСОБА_4 неправомірної вигоди, що полягало у призові ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації та втрати останнім можливості оформити документи по догляду за матір`ю інвалідом, передав частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 26.07.2025 у еквіваленті за офіційним курсом НБУ у гривні складає 20 850 грн, після чого ОСОБА_4 попередив ОСОБА_8 про ще одну зустріч, про яку той повідомить додатково.

05.08.2025 у ході телефонної розмови із невстановленою у ході досудового розслідування особою на імя « ОСОБА_11 », яку ОСОБА_4 залучив у якості посередника при спілкуванні із ОСОБА_8 , повідомив останньому про необхідність додаткової зустрічі із ОСОБА_4 та передачею йому грошових коштів у сумі 500 доларів США.

16.08.2025 року о 17.00, у ході особистої зустрічі біля АЗС Фаворит, розташованої по вул. Аеропортівській у м. Одеса з ОСОБА_8 , на яку викликав його ОСОБА_4 , розуміючи уразливість та настання для нього негативних наслідків у разі відмови у наданні ОСОБА_4 неправомірної вигоди, ОСОБА_8 передав частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 16.08.2025 у еквіваленті за офіційним курсом НБУ у гривні складає 20 700 грн. Після отримання частини неправомірної вигоди ОСОБА_4 переслідуючи мету реалізації свого злочинного плану направленого на отримання неправомірної вигоди, запевнив ОСОБА_8 , що найближчим часом шляхом впливу на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечить зняття ОСОБА_8 із розшуку та оформленні документів, по догляду за матір`ю інвалідом.

18.10.2025 о 12.00 год., перебуваючи на території АЗС по вул. Краснова у м. Одеса, у ході особистої зустрічі ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що найближчим часом здійснить вплив на працівників РТЦК та СП та забезпечить вирішення питань останнього, через що ОСОБА_8 має доплатити додатково ще 200 доларів США, що у свою чергу ОСОБА_4 мотивував додатковими потребами у ході реалізації своєї злочинного схеми.

В свою чергу, ОСОБА_8 розуміючи свою уразливість та залежність від рішення, дій та впливу ОСОБА_4 погодився на його незаконну вимогу, в свою чергу ОСОБА_4 запевнив, що особисто вплине на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 та організує прийом ОСОБА_8 21.10.2025 у одному із територіальних центрів комплектування Одеської області.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , 21.10.2025 о 09.00 год. ОСОБА_8 прибув за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , звідки вони удвох вирушили до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де останній має особисто здійснити вплив на працівників.

Прибувши о 10.15 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 на виконання узятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_8 , та з метою реалізації свого злочинного плану, завів останнього до приміщення, де здійснив вплив на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у ОСОБА_8 було прийнято заяву про оформлення відстрочки у порядку визначеному Постановою КМУ №560 від 16.05.2025 від призву на військову службу під час мобілізації та додані до неї документи про інвалідність матері та зареєстровано у журналі звідної кореспонденції на №2/9839 від 21.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При зазначених обставинах, після завершення реєстрації поданої ОСОБА_8 заяви да додатків до неї, останній передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 200 (двісті) доларів США, що станом на 21.10.2025 у еквіваленті за офіційним курсом у гривні складає 8350, грн за здійснення ним впливу на прийняття рішення відповідними працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 за оформлення ОСОБА_8 відстрочки від призву на військову службу під час мобілізації.

Таким чином на виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_4 здійснивши вплив на працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , забезпечивши ОСОБА_8 оформлення відстрочки у порядку визначеному Постановою КМУ №560 від 16.05.2025 від призву на військову службу під час мобілізації.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 який повідомив, про обставини вимагання грошових коштів ОСОБА_4 , з метою одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

-оглядом мобільного телефону ОСОБА_8 ,

-протоколом затримання ОСОБА_4 та вилученими у ході нього речовими доказами

-протоколами обшуку

-копія ми витребуваних документів у ІНФОРМАЦІЯ_5

-речовими доказами по справі,

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Також слід звернути увагу, що обгрунтованість підозри вже була предметом перевірки під час застосування запобіжного заходу та його апеляційного перегляду.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких корупційних, а саме ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Зазначений ризик збільшений тим, що у разі визнання ОСОБА_4 винним за вказаною кваліфікацією, то до нього неможливе буде застосування звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що передбачене ст. 75 КК України.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний проходить військову службу на керівній посаді, має позитивні характеристики, водночас з врахуванням специфіки інкримінованого правопорушення, зазначені обставини не зменшують встановленого ризику.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зазначений ризик суттєво не зменшився.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний займає керівну посаду у структурній одиниці ЗСУ та наразі не відсторонений від посади.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваного.

3.7. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

ОСОБА_4 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у вчиненні якого останньому повідомлено про підозру, оскільки підозрюється у вчиненні корупційного службового злочину.

3.8. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу.

Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи певне зменшення ступеню встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 320 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-прибувати до старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_7 із встановленою періодичністю кожного четверга.

3.11. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 ..

За таких обставин клопотання слідчого з врахуванням зменшення розміру застави слід задовольнити частково.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , що погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000052 від 21.07.2025 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 01 квітня 2026 року включно, із триманням останнього в державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 320 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 064 960 (один мільйон шістдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 покласти процесуальні обов`язки строком до 01 квітня 2026 року включно, на умовах визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1