Справа № 463/5433/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/560/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

детектив звернувся із клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання інженера-кошторисника ТОВ «Спецтех авіаресурс» - ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року таке клопотання задоволено та накладено арешт у кримінальному провадженні №0000018 від 11 березня 2024 року на мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY», моделі «А72», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , що визнаний речовим доказом, та був вилучений 09.07.2025, під час проведення обшуку за місцем проживання інженера-кошторисника ТОВ «Спецтех авіаресурс» - ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, провівши аналіз правових підстав для арешту майна, звернув увагу на те, що вилучене за наслідками обшуку майно може бути використане, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під кримінального провадження, та зважаючи на необхідність їх дослідження, враховуючи існування ризиків знищення, приховування або втрати, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна стосовно вилученого майна.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена 18 липня 2025 року, проте ОСОБА_10 не була повідомлена про дату, час та місце слухання справи, а з повним текстом ухвали вдалося ознайомитися лише 28 липня 2027 року з ЄДРСР.

В обґрунтування апеляційних вимог наголошує, що оскаржувана ухвала слідчого судді ґрунтується лише на припущеннях. Стверджує, що мобільний телефон протиправно вилучений під час обшуку, оскільки детективи не вказали, які відомості (сліди) про кримінальне правопорушення на ньому містяться для того, щоб вважати таке вилучення необхідним для дослідження наявних на ньому відомостей.

Звертає увагу на те, що сторона обвинувачення має повний доступ до змісту телефону, адже він не захищений паролем чи системою логічного захисту, яку потрібно подолати. Під час обшуку ОСОБА_8 не перешкоджала огляду телефону і його змісту, розблокувала телефон та повідомила пароль детективам.

Заявляє, що стороною обвинувачення не доведено причетності ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, а вилучене у ході обшуку майно не містить слідів вчинення кримінального правопорушення і не є його знаряддям. Отже, обмежувати право власності у слідчого судді не було підстав.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив такі задоволити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив апеляційну скаргу та вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Апеляційні доводи у частині поважності причин пропуск у строку на апеляційне оскарження знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді, отже такий строк необхідно поновити.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні оскарженої ухвали, слідчим суддею належним чином дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що детективами Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 11 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України

Детектив звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання інженера-кошторисника ТОВ «Спецтех авіаресурс» - ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також зазначену у клопотанні мету: забезпечення збереження речових доказів.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя також вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Згідно з постановою слідчого від 10 липня 2025 року (а.с.25-26), мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY», моделі «А72», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінальному провадження.

Доводи апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно, у колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані апелянтом обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Що стосується оцінки сукупності доказів з точки зору вагомості, належності, достатності та взаємозв`язку, то така буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Апеляційні доводи про відсутність ухвали на обшук, як на підставу скасування арешту на майно, яке було вилучене у ході огляду було предметом дослідження слідчого суді та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Таким чином, апеляційні доводи, на які покликається апелянт у поданій апеляційній скарзі, не спростовують висновків слідчого судді та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та обґрунтованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4