Провадження 1-кп/522/1470/26
УХВАЛА

05.02.2026 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000322 від 15.08.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, офіційно не зайнятого, неодруженого, дітей не має, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 309 КК України,

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 терміном на шістдесят днів, без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків та не підтвердження їх належними доказами, а також тривале утримання обвинуваченого під вартою. Просив відмовити у його задоволенні, обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.02.2026, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу слід зазначити наступне.

ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 309 КК України. Санкцією ч. 6 ст. 111-1 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а отже згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Обвинувачений, хоча раніше і не засуджений, проте офіційно непрацевлаштований, неодружений, дітей не має, що свідчить про відсутність міцних зав`язків за місцем проживання.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, дає підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеними прокурором існування ризику передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість спроб обвинуваченого переховуватись від суду.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - не встановлено.

Доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє утримувати його в умовах слідчого ізолятору суду не надано та в ході розгляду не встановлено.

Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, батьків похилого віку тощо, не є обставинами, які спростовують наявність вищезазначених ризиків.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 продовжено строком на 90 діб. Законом України № 4757-IXвід 14.01.2026 зазначений Указ затверджено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що існують, передбачені законом, підстави для продовження, обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах строку визначеного ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.

Крім того, зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за можливе визначати обвинуваченому розмір застави у якості альтернативного запобіжного заходу, оскільки зазначений запобіжний захід не зможе запобігти вказаному вище ризику.

На підставі ст.ст. 110,177, 178, 183, 199, 331, 370, 372, 376,392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 (шістдесяти) днів, тобто строк дії ухвали до 05.04.2026.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженим службовим особам місця ув`язнення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3