Справа №127/6580/26
Провадження №1-кс/127/2704/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 24.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 2 відділом ГВ ЗНД Управління у ході виконання завдань з попередження, виявлення та блокування каналів фінансування збройної агресії російської федерації проти України, у встановленому законом порядку отримано інформацію щодо функціонування на території Вінницької області протиправного механізму спрямованого на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави - агресора службовими особами одного з суб`єктів господарювання у галузі харчової та легкої промисловості.

Так, згідно з інформуваннями 2 відділу ГВ ЗНД Управління (реєстр. № 53/5/2/2/52-430 від 01.05.2025 та № 53/5/2/2/52-510 від 12.05.2025) на виконання доручення слідчого отримано відомості про те, що на території регіону функціонує група компаній «Ензим» (материнська компанія ПрАТ «Ензим» ), ДП «Ензим» (код ЄДРПОУ 328/3696), ТОВ «ТД «Агро-Ензим» (), ТОВ «Ензим Біотех» (), ТОВ «ІМ-Трейд» (), яка займається виробництвом та дистрибуцією ферментних та мікробіологічних препаратів, що застосовуються у різних галузях харчової та легкої промисловості, фармацевтики та косметології, сільського господарства: рослинництва, тваринництва та птахівництва, а також препаратів для захисту навколишнього середовища. Окрім того, до вищезгаданої групи компаній входять підприємства на території Республіки Польща («Biofield sp.z.o.o.», «Biosynthesis spolka akcyjna»), російської федерації (ООО «Биопрепарат», ООО «Торговый Дом «Биопрепарат», ООО «Концерн «Микробиопром», ИП « ОСОБА_4 ») та ін. Всі вищевказані комерційні підприємства фактично контролюються громадянином України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Також в ході розслідування відомості про те, що до повномасштабного вторгнення рф на територію України, продукція вказаної вище групи компаній виготовлялася на потужностях, які розміщені у місті Ладижин Вінницької області, та у подальшому експортувалася на адресу резидентів рф. Разом з тим, незважаючи на введені заборони щодо співпраці із суб?єктами господарювання рф, службові особи продовжують реалізовувати виготовлену на території України продукцію резидентам російської федерації, які у подальшому продають вказаний товар державним підприємствам.

Так, згідно з аналізом експортно-імпортних операцій підприємств, з червня 2023 року ТОВ «ТД «Агро-Ензим» () та ТОВ «ІМ-Трейд» (код ЄДРПОУ 410002| 1) систематично експортують на адресу «Biofield sp.z.o.o.» (Республіка Польша, м. Видна Гура, вул. Розвеницька, 43, KRS:, NIP: , REGON: 382893559) ферментні та мікробіологічні препарати, які у подальшому вказана польська компанія реалізовує ПП « ОСОБА_6 » (рос. мов. - ИП «Смирнов Евгений Леонтиевич», ИНН рф 71, юридична адреса: Брянска обл., смт. Клімово, вул. Інтернаціональна, 48а). Останній реалізовує українську продукцію, підконтрольному ОСОБА_5 російському підприємству, ТОВ «Торговий Дім «Біопрепарат» (рос. мов. - ООО «Торговый Дом «Биопрепарат», ОГРН 109774668/680, юридична адреса: рф, м. Москва, вул. Петра Романова, буд. 7), який в подальшому реалізовує її на адресу держпідприємств росії за рахунок бюджетних коштів рф.

В ході виконання доручення слідчого встановлено осіб, які можуть бути причетними до вчинення протиправної діяльності, місця їх фактичного проживання, де можуть зберігатись електроні документи, речі, предмети та документи, що використовувались для вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, та які можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, серед яких рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході проведення 25.02.2026 санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Samsung», IMEI1 НОМЕР_2 , вхід до якого обмежується системою логічного захисту (код паролем);

- ноутбук «HP» EliteBook 820 G4 , s/n 5CG8165JS7.

Вказані речі мають значення для даного кримінального провадження, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просила клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 25.02.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення 25.02.2026 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung», IMEI1 НОМЕР_2 , вхід до якого обмежується системою логічного захисту (код паролем);

- ноутбук «HP» EliteBook 820 G4 , s/n 5CG8165JS7.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя