Справа № 569/2162/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне матеріали кримінального провадження №0000016 від 28.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 , громадянина України, Здолбунівського міського голови, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

смт. Баранівка, Баранівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, доцента кафедри цивільно-правових дисциплін Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука», інженера з охорони праці ТОВ-ФІРМА «ВЕРТІКА ЛТД», одруженого, маючого двох дітей, одна з яких неповнолітня, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця

с. Підзамче, Радивилівського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, адвоката Ради адвокатів Рівненської області, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2026 року продовжено відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці до 12 квітня 2026 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

20 березня 2026 року прокурором через канцелярію суду подано ряд клопотань, а саме:

- про продовження, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та відповідних обов`язків строком до двох місяців.

В обґрунтування даного клопотання вказав, що 29.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами. Вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду; незаконний вплив на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні. Зазначив, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким, відповідно до ст. 45 КК України є корупційним, що унеможливлює при призначенні покарання судом застосування ч. 1 ст. 75 КК України, а тому безальтернативність та тяжкість ймовірного покарання є підставою для вчинення ОСОБА_4 дій з метою переховування від суду, незаконного впливу на свідків задля уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Вказав, що ризики, які враховані судом під час обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не перестали існувати.

- про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання та відповідних обов`язків строком на два місяці.

В обґрунтування вказаних клопотань вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду; незаконний вплив на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні. Вказав, що дані ризики продовжують існувати та продовження вказаного запобіжного заходу забезпечить явку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до суду, забезпечить безперервність судового розгляду в даному кримінальному провадженні. Просив зазначені вище клопотання задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора категорично заперечили. Вказали, що ризики, зазначені прокуром нічим не підтверджені, жодного разу процесуальні обов`язки ОСОБА_4 порушені не були. Відтак, підстав для задоволення клопотання не вбачають, а тому просили суд залишити його без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечили. Вважають його безпідставним, необгрунтованим, а доводи на його обгрунтування такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вимогам ст. 184 КПК. Ризики, вказані прокурором у клопотанні нічим не підтверджені, а докази, які б свідчили про зворотнє прокурором не надано. Зазначили, що жодного разу під час судового розгляду ОСОБА_6 процесуальні обов`язки не порушувалися, всі свідки судом допитані. Окрім того, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зауважив, що покладення обов`язку не спілкуватися зі свідком ОСОБА_9 та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні є марними (даремними), оскільки його підзахисний такого бажання спілкуватися з ОСОБА_9 не має, а з іншими обвинуваченими спілкування відбувається щоразу під час судових засідань. Просили суд відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Вказав, що жодного разу, за час розгляду кримінального провадження судом, процесуальні обов`язки не порушував. Надав суду витяг з реєстру Рівненської територіальної громади про зміну свого місця проживання від 16.03.2026 року. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання запобіжного заходу, крім наявності підстав, визначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в статті 178 КПК України.

Відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

В обґрунтування клопотань, як на підставу продовження запобіжних заходів у вигляді особистих зобов`язань, прокурор покликається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3

ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так, клопотання прокурора відносно кожного з обвинувачених має посилання на ризик переховування від суду з метою уникнення покарання за вчинене, існування якого прокурор обґрунтовує лише тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Однак, суд не погоджується з доводами прокурора щодо цього ризику, так як матеріали клопотань не містять доказів переховування обвинувачених від органів досудового розслідування чи суду та вчинення ними дій, які б вказували на можливість порушення їх процесуальної поведінки, а відтак вважає, що посилання прокурора на вказаний ризик є необґрунтованими та таким, що ґрунтуються лише на припущеннях сторони обвинувачення, у зв`язку з чим не може бути прийнятим до уваги суду як беззаперечний доказ щодо можливої поведінки обвинувачених.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яку суд враховує при вирішенні заявлених клопотань прокурора та яка є джерелом права в Україні, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (у справі «Панченко проти росії»).

У рішенні ЄСПЛ «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Разом з тим, вирішуючи питання про продовження застосовування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд приймає до уваги наявність обґрунтованих підозр та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо кожного з обвинувачених, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень; ступінь тяжкості інкримінованих злочинів, тяжкість покарання за вчинення, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Також суд зазначає, що кримінальне провадження перебуває на стадії дослідження письмових матеріалів, після чого має місце ймовірність повторного допиту свідків, допит обвинувачених ще не здійснювався, а тому ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестав існувати.

Окрім того, відповідно до ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Тобто застосування запобіжних заходів не повинно розцінюватися як міра покарання, а вважається тільки певними обмеженнями особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та застосовуються з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та покладені на обвинувачених обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, в достатній мірі забезпечать їх належну процесуальну поведінку.

Суд не бере до уваги заперечення обвинувачених та їх захисників щодо клопотання прокурора, оскільки відповідно до ст. 176 КПК України, особисте зобов`язання є найм`якшим запобіжним заходом, який покладає на обвинувачених обов`язок виконувати низку вимог, передбачених законом та має на меті забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та жодним чином не порушує прав обвинувачених на час розгляду кримінального провадження.

Даних, які б вказували на неможливість продовження застосування такого запобіжного заходу відносно обвинувачених судом не встановлено.

Щодо заперечень захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про марність (даремність) покладення на обвинувачених обов`язку, передбаченого ст. 194 КПК України не спілкуватися між собою, оскільки вони щоразу спілкуються в судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд зазначає, що в судовому засідані обвинувачені між собою не спілкуються, а приймають участь у розгляді кримінального провадження, де обвинувачені є його учасниками, мають процесуальні права та обов`язкі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо обвинувачених підлягає до задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 194, 331, 336, 369, 371- 372 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 травня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 травня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 травня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 25 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_10