ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/32/26
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000650 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2026 року , якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.03.2026 року включно.

Час тримання під вартою відраховано з моменту фактичного затримання з 05 лютого 2026 року.

Визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 199 680 грн.

У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000650 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 26.03.2026 року (включно).

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 06.02.2026 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. У разі залишення запобіжного у виді тримання під варто, зменшити суму застави до 20 неоподатковуваних прожиткових мінімумів громадян.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, прийнята у порушення вимог КПК.

При зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор лише послався на наявність ризиків, передбачених п 1,2,3,4,5 ст. 177 КПК , не конкретизував їх та не зазначив чим такі ризики підтверджуються.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.

Будь яких доказів( фактичних даних) на підтвердження реального існування ризиків, які б слугували підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу слідчим не надано.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється особа не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З посиланням на Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 08.07.2003 року та практику ЄСПЛ зазначає, що тяжкість злочину, законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу. Будь яких доказів неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу прокурором не надано.

Обираючи запобіжний захід суд визначив заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є завідомо обтяжливим для підозрюваного.

Позиції учасників .

Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений, завчасно, під розписку , заяву про свою участь під час апеляційного розгляду не подавав. Його участь під час апеляційного розгляду не є обов`язковою.

Захисник вважав можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності підозрюваного. За наведеного, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється за відсутності підозрюваного.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Вказав, що досудове розслідування закінчене, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 направлено до суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що 22.03.2025 року до ЄРДР за №0000650 , були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України .

Письмове повідомлення про підозру від 15.12.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК вручено 15.12.2025 року ОСОБА_9 для вручення сину ОСОБА_8 , 05.02.2026 року ручено безпосередньо ОСОБА_8 у присутності захисника.

Постановою слідчого від 23.12.2025 року ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Постановою слідчого від 23.12.2025 року зупинено досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 26.12.2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

05.02.2026 року об 13.06 год. ОСОБА_8 затримано та досудове розслідування в даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 05.02.2026 року відновлено.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Мотивував клопотання тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання яким недостатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Із повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у тому , що він

підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді гранатометник 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 22.01.2025, самовільно залишив місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка розташовувалось у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_1 не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, по теперішній час. ОСОБА_8 підозрюється, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, навів зміст доказів та належним чином мотивував свої висновки.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Під час здійснення досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження, та визначається остаточна кваліфікація дій особи.

Доводів про необґрунтованість підозри, апеляційна скарга не містить.

В апеляційній скарзі не оспорюється законність затримання ОСОБА_8 .

Як видно зі змісту ухвали, обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризику , передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК, для запобіганню якому необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу. Слідчий суддя дійшов до переконання про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам .

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке є тяжким, слідчий суддя вважає доведеним, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення, після отримання повідомлення про підозру, ОСОБА_8 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що належного обґрунтування та конкретизації ризиків, передбачених п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважав їх недоведеними.

За вказаних вище обставин слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження .

При цьому слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, відомості про особу підозрюваного: вік та стан здоров`я підозрюваного , те, що він на обліку за станом здоров`я у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні. Слідчим суддею враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, те, що він має середню освіту, неодружений, утриманців немає, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178, 183 КПК, які регламентують застосування запобіжного заходу.

Сукупність відомостей про особу підозрюваного вказують на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків , які б мали стримуючий вплив , та які б нівелювали ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Слідчий суддя навів обставини, які дали йому підстави для висновку про існування зазначеного в ухвалі ризику, всупереч твердженню захисника проаналізував і відомості про особу підозрюваного, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК України, в тому числі і ті відомості, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на рішення Конституційного Суду від 08.07.2023 року про те, що тяжкість злочину та тяжкість можливого покарання не визначається як підстава для застосування будь- якого виду запобіжного заходу , не можна визнати підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Зазначеним Рішенням Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 08.07.2003 року визнано таким, що відповідає Конституції України положення статті 150 КПК 1960 року згідно з яким при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК України.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Разом із тим, всупереч доводам апеляційної скарги при обґрунтуванні висновків щодо існування ризиків, та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання цим ризикам , слідчим суддею взято до уваги не тільки тяжкість інкримінованого злочину, а і сукупність обставин, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК України.

Висновки слідчого судді щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу належним чином мотивовані та зроблені з урахуванням положень ч. 8 ст. 176 КПК України .

Прохання апелянта про застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не узгоджується зі приписами ч. 8 ст. 176 КПК України , згідно з якими під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч.1 цієї статті- тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчою суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 , ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а не виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, обвинуваченого.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава може бути внесена як самою обвинуваченою особою так і іншими фізичними чи юридичними особами ( заставодавцем).

Вбачається, що слідчим суддею при визначенні розміру застави враховані відомості про особу підозрюваного , встановленого під час розгляду клопотання ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, та дійшов висновку, що застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованого діяння, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею визначено з урахуванням обставин, передбачених ч. 4, 5 ст. 182 КПК визначив заставу у розмірі , що не є максимальному , який може бути застосований для особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга не містить належно доведених обставин, які б свідчили про непомірність для підозрюваного визначеного слідчим суддею розміру застави.

Застава може бути внесена як самою обвинуваченою особою так і іншими фізичними чи юридичними особами ( заставодавцем).

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закон, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді з підстав та за доводів зазначених в апеляційній скарзі захисника, скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2026 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначеним альтернативним запобіжним заходом у виді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4