Номер провадження: 11-сс/813/89/26
Справа № 522/5011/25 1-кс/523/7089/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 28.10.2025 про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 03.03.2025

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 03.03.2025 за фактом вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що доводи, викладені у скарзі не містять конкретних відомостей, які можуть свідчити про наявність в діях судді ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки скарга була розглянута за його відсутності всупереч приписам ст. 306 КПК України.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.10.2025 та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Апеляційним судом вживалися заходи задля забезпечення участі заявника ОСОБА_6 , який утримується під вартою в ДУ ОСІ у судовому засідання в режимі відеоконференції, однак судове засідання, призначене на 17.12.2025 не відбулося у зв`язку із відсутністю електропостачання в апеляційному суді. Згодом в судове засідання апеляційного суду призначене на 26.01.2026 заявник ОСОБА_6 не з`явився на відеоконференцію оскільки вибув до Київського районного суду м. Одеси для участі у іншому судовому засіданні.

Представник прокуратури, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, із жодними клопотаннями не звертався.

Відтак, приймаючи до уваги скорочені строки розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, з метою дотриманням розумних строків розгляду справи, колегія суддів, керуючись приписами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона вимогам закону не відповідає з огляду на такі обставини.

Вимоги ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

За приписами ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування регламентований положеннями ст. 306 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Виходячи з приписів вказаної правової норми, оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування стосується особисто інтересів заявника, що й передбачає його обов`язкову участь в судовому засіданні з метою безпосереднього з`ясування усіх обставин порушення права заявника та підстав звернення його із відповідною скаргою.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена 20.10.2025 за відсутності ОСОБА_6 , тобто особи, яка подала скаргу, оскільки слідчий суддя прийшов до переконання, що скаржник просив його викликати у судове засідання, проте не наполягав на участі.

Водночас, в матеріалах судового провадження міститься лист від 27.10.2025 в ДУ «ОСІ» про виклик скаржника ОСОБА_6 у судове засідання, призначене на 28.10.2025. Разом з тим, матеріали справи не містить відомостей про доставку зазначеного листа адресату, окрім того,не містять відповіді ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з приводу причин його невиконання.

Колегія суддів, не заперечуючи дискреційне право слідчого судді на обґрунтування судового рішення зауважує, що скаржник подав клопотання про свій виклик у судове засідання, що саме по собі свідчить про його чітке бажання особисто брати участь у розгляді скарги. КПК України не вимагає, щоб учасник процесу спеціально зазначав формулювання «наполягаю на обов`язковій участі». Достатньо того, що він просить забезпечити його прибуття, аби суд розумів: участь заявника є для нього важливою.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 5 ст. 22 КПК України).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Участь скаржника у розгляді скарг у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є його правом, яке суд повинен забезпечити, коли особа висловила бажання ним скористатися.

На думку колегії суддів, розгляд справи у відсутності особи, яка подала скаргу, за умови відсутності даних про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи свідчить про порушення процесуальних прав заявника, що проявляється у звуженні процесуальних можливостей заявника довести перед судом переконливість своєї правової позиції, що може в кінцевому результаті впливати на сутність ухваленого слідчим суддею рішення.

Таким чином, незважаючи на наявність клопотання ОСОБА_6 про забезпечення його участі у судовому засідання, в порушення вимог ч. 3 ст. 21, ст. 135 та ст. 306 КПК України слідчим суддею належним чином не повідомлено останнього про час та місце розгляду його скарги, не забезпечено проведення судового засідання у режимі відеоконференції з метою реалізації учасником провадження, який перебуває під вартою, його процесуальних прав, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, з поверненням матеріалів за скаргою до суду першої інстанції для розгляду іншим слідчим суддею з дотриманням приписів ст.ст. 135, 306 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 28.10.2025 про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 03.03.2025 скасувати.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 03.03.2025 у Пересипському районному суді м. Одеси іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4