ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 577/395/25 Номер провадження 11-кп/814/1028/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001120 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Конотоп, Сумської області, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, останній раз:

23.06.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі; звільнений з місць відбування покарання 23 вересня 2024 року по відбуттю покарання,

засуджено за:

- ч.1 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі;

- ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 37600 грн. матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_8 19.10.2024 приблизно о 19:00 год., проходячи повз магазин «Аверс», по вул. Вирівській, 27 в м. Конотоп, Сумської області, помітив на землі поблизу будівлі магазину жіночу сумочку типу «торбинка». Оглянувши вміст вказаної сумочки, ОСОБА_8 виявив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_9 , що є офіційним документом, (документ оформлений і засвідчений у встановленому порядку, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення), а також мобільний телефон "Redmi 9 C NFC" з сім-картою оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_2 та гаманець, в якому знаходились 200 гривень.

ОСОБА_8 , діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, в темний час доби, переконавшись, що за його діями ніхто не стежить, повторно, заволодів мобільним телефоном "Redmi 9 C NFC" - вартістю 2470 грн. з сім-картою оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_2 - вартістю 250 грн., на рахунку якої було 67 грн., жіночим гаманцем марки «Wanlima», вартістю 105 грн, в якому знаходились 200 гривень, жіночої сумкою типу «торбинка», вартістю 200 грн., тобто майном на загальну суму 3292 грн. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

Крім цього ОСОБА_8 , діючи умисно, переслідуючи умисел на заволодіння грошовими коштами із вказаної банківської картки незаконно привласнив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_9 , яка є офіційним документом.

Також, 19.10.2024 о 19 год 07 хв ОСОБА_8 , скориставшись мобільним телефоном ОСОБА_9 , виявленим в сумці та викраденим, зателефонувавши на номер 3700 змінив пін-код доступу до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , та перебуваючи поблизу банкомату за адресою: вул. Вирівська, 27 в м. Конотоп, діючи умисно, протиправно, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, повторно таємно викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 4000 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди в сумі 4000 гривень.

Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_8 19.10.2024 о 19 год. 12 хв., перебуваючи поблизу банкомату за адресою: вул. Вирівська, 27 в м. Конотоп, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, скориставшись заздалегідь зміненим пін-кодом, повторно таємно викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 4000 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди в сумі 4000 гривень.

Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_8 19.10.2024 о 19 год 12 хв, перебуваючи поблизу банкомату за адресою: вул. Вирівська, 27 в м. Конотоп, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, скориставшись заздалегідь зміненим пін-кодом, повторно таємно викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 4600 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди в сумі 4600 гривень.

Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_8 19.10.2024 о 19 год 21 хв, перебуваючи поблизу банкомату за адресою: вул. Вирівська, 27 в м. Конотоп, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, скориставшись заздалегідь зміненим пін-кодом, повторно таємно викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 10000 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди в сумі 10000 гривень.

Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_8 19.10.2024 о 19 год 22 хв, перебуваючи поблизу банкомату за адресою: вул. Вирівська, 27 в м. Конотоп, умисно, протиправно, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, скориставшись заздалегідь зміненим пін-кодом, повторно таємно викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 10000 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди в сумі 10000 гривень.

Продовжуючи злочинний умисел ОСОБА_8 19.10.2024 о 19 год 23 хв, перебуваючи поблизу банкомату за адресою: вул. Вирівська, 27 в м. Конотоп, умисно, протиправно, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, скориставшись заздалегідь зміненим пін-кодом, повторно таємно викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 5000 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень.

Заволодівши грошима ОСОБА_9 , ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_8 своїми умисними злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 37600 грн., а загалом кримінальним правопорушенням завдав майнової шкоди останній на 40892 грн.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень. Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд безпідставно не взяв до уваги показання обвинуваченого, який зазначав, що він знайшов чужу сумку біля магазину "Алекс" в м. Конотоп. Сумку він не викрадав. Знайдену сумку віддав ОСОБА_11 та саме ОСОБА_12 знімав кошти з банківської карти потерпілої, яка була в знайденій сумці. Вказував, що мобільний телефон потерпілої також був знайдений у ОСОБА_13 , після чого повернутий ОСОБА_14 . При цьому, оскільки ОСОБА_12 мав умовне засудження за вчинення злочину, тому він попросив взяти ОСОБА_10 вину на себе, що той і зробив. Проте грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 не заволодівав. ОСОБА_15 сумку віддав, бо не знав куди її діти, а останній його запевнив, що знає ОСОБА_16 .

Вважає, що свідок ОСОБА_17 дав неправдиві показання в суді, бо зацікавлений у справі.

З показань потерпілої також вбачається, що вона могла сама втратити сумку або десь залишити її. В поліцію звернулася через 4 дні, де зазначила про викрадення.

Вказує, що суд безпідставно у вироку використав як доказ вини показання ОСОБА_8 , які він надав під час досудового розслідування, де він визнавав свою вину, оскільки в судовому засіданні обвинувачений від цих показань відмовився.

Також зазначає, що ОСОБА_8 має батьків похилого віку, при цьому батько має поганий стан здоров`я, постійне місце проживання, сам ОСОБА_8 має хронічне захворювання і потребує лікування. Зазначає, що потерпілій мобільний телефон повернув та вибачився перед нею за вчинене, бажає відшкодувати збитки, при цьому потерпіла не наполягала на суворому покаранні.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення. Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Свою апеляційну скаргу мотивує аналогічно до мотивування апеляційної скарги захисника.

При цьому додає, що суду були надані докази, які викликають обгрунтовані сумніви щодо їх допустимості. Ці докази отримані з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Запис з відеокамери магазину АТБ підтверджує, що сумка потерпілої була в руках ОСОБА_13 , з якої він дістав 200 грн та купив алкогольні напої. Запис з відеокамери магазину "Марс" зафіксовано, як ОСОБА_12 викидає жіночу сумку в смітник біля магазину. В жодному відео його, ОСОБА_8 , не видно.

Будь-яких доказів викрадення ОСОБА_8 сумки, або грошових коштів з банківської картки потерпілої суд не знайшов.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним.

Доводи сторони захисту про непричетність обвинуваченого до інкримінованих кримінальних правопорушень спростовуються матеріалами провадження.

Сам факт перебування у обвинуваченого сумки потерпілої ОСОБА_9 за встановлених судом першої інстанції обставин та наявні в ній предмети, зокрема гаманця та банківської карти обвинувачений не оспорює. І навіть навпаки підтверджує як те, що він дійсно взяв сумку потерпілої так і її вміст. Проте заперечив, що він заволодів речами ОСОБА_9 .

Незважаючи на невизнання вини у вчинених злочинах, вина ОСОБА_18 підтверджується дослідженими судом доказами.

Зокрема, з показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що 19.10.2024 у вечірній час він зустрівся з ОСОБА_8 зустрілись поблизу магазину «АТБ» по вул. Вирівській в м. Конотопі. ОСОБА_8 мав при собі жіночу сумку темного кольору. Він дав йому 200 грн., які ймовірно забрав із сумки і попросив його заховати сумку в іншому місці або позбутись її будь-яким способом. На прохання ОСОБА_8 , він узяв сумку та залишив її у камері схову магазину «АТБ». Однак ОСОБА_8 це не сподобалось, після чого він забрав сумку з камери схову та викинув у смітник поблизу магазину «Марс», неподалік місця їх зустрічі. При цьому вказав, що жодних прохань до ОСОБА_8 віддати йому сумку для того, що б повернути володільцю він не висловлював.

Зазначені показання свідка узгоджуються між собою та іншими матеріалами провадження, тому відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, оскільки його показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Під час судового розгляду вказаний свідок був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань. Тому суд обґрунтовано врахував показання даного свідка у своєму рішенні.

Показання свідка узгоджуються з відеозаписами з камери відеоспостереження приміщення магазину "АТБ" по вул. Вирівській, 52а в м. Конотоп та камери відеоспостереження магазину «Марс» по вул. Будівельників, 18б в м. Конотоп, з яких вбачається, що в приміщенні магазину "АТБ" та поряд з магазином «Марс» перебував лише ОСОБА_19 , що відповідає показаним ОСОБА_8 обставинам під час проведення слідчого експерименту з ним.

Колегія суддів звертає увагу, що відтворені обставини події, під час слідчої дії, ОСОБА_8 вказував самостійно, детально та послідовно розповідаючи про вчинені ним та ОСОБА_19 дії 19.10.2024 у вечірній час. Зазначав, що саме він знімав кошти з банківської карти ОСОБА_9 впродовж 30-40 хвилин, підходивши до банкомату кілька раз, оскільки була черга. У той час як ОСОБА_19 пішов у магазин "АТБ".

Всі обставини події ОСОБА_8 відтворював добровільно без будь-якого втручання працівників поліції та без тиску на нього.

Слідчий експеримент, проведено у відповідності з вимогами ст. 240 КПК України, слідчі дії проводилися у присутності захисника та понятих, яким, відповідно до вимог КПК України були роз`яснені процесуальні права та обов`язки. Слідча дія проводилася з відеофіксацією. Протокол слідчого експерименту підписаний учасниками процесуальної дії та понятими без зауважень і доповнень. Тому підстав для визнання вказаної слідчої дії недопустимим доказом немає.

Щодо твердження обвинуваченого, що суд обгрунтував його вину викриваючими показаннями, наданими ним під час досудового розслідування, необхідно зазначити, що судом показання ОСОБА_8 , які він надавав органу досудового розслідування не досліджувалися. А щодо відтворений під час слідчого експерименту обставин, необхідно зазначити таке.

Колегія суддів звертає увагу, що приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів ? протоколом слідчого експерименту.

Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням установленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у справі № 740/3597/17.

Крім цього, суд правильно звернув увагу, що викрадений у потерпілої телефон, обвинувачений видав працівниками поліції, що вбачається із заяви про добровільну видачу від 26.10.2024, підписану обвинуваченим, що зафіксовано протоколом огляду від 26.10.2024 з фототаблицею за участю понятих, підписану всіма учасниками слідчої дії без будь-яких зауважень.

Отже, місцевий суд правильно оцінив дії обвинуваченого у даному випадку, та дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати не як привласнення знахідки, саме як крадіжка чужого майна.

З огляду на вказане вище, місцевим судом було оцінено зібрані у справі докази та правильно встановлено, що ОСОБА_8 19.10.2024 заволодів майном ОСОБА_9 після чого з банківської карти потерпілої зняв грошові кошти.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, є правильним.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, яким надано належну оцінку. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

За таких підстав, суд правильно критично оцінив доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_8 до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив кримінальних правопорушень.

Обгрунтованим підстав для зміни покарання обвинуваченому стороною захисту не наводяться та апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає. Тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4