Справа № 308/3170/26
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/194/26 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2026.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ УСБ України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.04.2026 включно без визначення застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у кримінальному провадженні № 000051, відомості про яке 27.02.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання вбачається, що СВ СБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000051 відомості щодо якого 27.02.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 114-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затвердженими ВРУ.

24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України.

-2-

ОСОБА_7 , являючись громадянином України, підтримуючи збройну агресію РФ проти України та бажаючи окупації території України збройними силами РФ, з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди на постійній основі, в період 25.02.2026, перебуваючи на території м. Виноградів Закарпатської області, більш точна дата та місце досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою мобільного телефону марки «Samsung» модель «Galaxy A13» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який безпосередньо належав йому, однак спільно використовувався також з ОСОБА_9 , через месенджер «Telegram» вступив у злочинну змову з невстановленою на даний час особою яка записана як « ОСОБА_10 », направлену на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом надання можливості використання терміналів супутникового зв`язку «STARLINK» під час воєнного стану, за матеріальну винагороду 1500 грн за кожний окремий зареєстрований термінал супутникового зв`язку «STARLINK» у ТОВ «Нова Пошта» та реєстрацію і верифікацію терміналів (створення «білого списку») для забезпечення безпеки та контролю зв`язку, тобто дав добровільну згоду на співпрацю з вказаною особою.

При чому невстановлена на даний час особа, через месенджер «Telegram» надала ОСОБА_7 дані терміналів супутникового зв`язку «STARLINK», які потрібно зареєструвати і верифікувати через можливості відділення ТОВ «Нова Пошта», а саме пристрої з наступними ідентифікаторами: 1. KIT KIT4M02001174WCB, UTID a1701c-59894657, DISH ID M1HT02105768G8W, № облікового запису - ACC-DF-91-9. 2. KIT KIT4M001158546J2R, UTID - 4018061a-00c2151c-18b3016d, DISH ID M1HT01224721, № облікового запису - ACC-DF 236-44. 3. KIT KIT303236771, UTID 000000-00c2444e, DISH-ID 2DWC36, № облікового запису АСС-38-30.

З метою реєстрації та верифікації терміналу «STARLINK» для подальшого перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_7 25.02.2026 близько о 12 год 10 хв, прибув разом з цивільною дружиною ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 , до відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 74 А, де шляхом заповнення форми «Реєстрація Старлінка» за допомоги оператора відділення ОСОБА_7 вчинив всі дії з метою реєстрації в «білому списку» систем супутникового зв`язку «STARLINK», які використовують російські окупаційні війська.

Факт реєстрації в «білому списку» систем супутникового зв`язку «STARLINK», які використовують російські окупаційні війська, завдає шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України. Також факти використання російськими окупаційними військами систем супутникового зв`язку «STARLINK», становлять загрозу суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України. Також, системи супутникового зв`язку «STARLINK» відключені на території дислокації російських окупаційних військ та системи зв`язку «STARLINK» використовуються військовими російських окупаційних військ, які знаходяться і ведуть бойові дії проти Сил оборони України на тимчасово окупованих територіях та територіях бойового зіткнення. Крім того, вищезазначені системи супутникового зв`язку використовуються російськими окупаційними військами для забезпечення керованості ударних безпілотних літальних апаратів (БПЛА).

Надалі, діючи умисно, на виконання злочинного задуму щодо реєстрації та верифікації терміналу «STARLINK», ОСОБА_7 25.02.2026 близько о 14 год 30 хв, прибув разом громадянкою ОСОБА_11 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 до відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», за адресою:

-3-

м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 74 А, де шляхом заповнення форми «Реєстрація Старлінка» за допомоги оператора відділення ОСОБА_7 вчинив всі дії з метою реєстрації в «білому списку» систем супутникового зв`язку «STARLINK», які використовують російські окупаційні війська.

Поряд з тим, ОСОБА_7 був попереджений про можливу кримінальну відповідальність за вчинення таких дій оператором відділення ТОВ «Нова-Пошта», однак останній вирішив продовжити злочинну діяльність.

У подальшому того ж дня 27.02.2026 близько о 18 год 10 хв, на виконання злочинного задуму щодо реєстрації та верифікації терміналу «STARLINK», ОСОБА_7 прибув разом з громадянином ОСОБА_12 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , до відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 74 А, де шляхом заповнення форми «Реєстрація Старлінка» за допомоги оператора відділення ОСОБА_7 вчинив всі дії з метою реєстрації в «білому списку» систем супутникового зв`язку «STARLINK», які використовують російські окупаційні війська.

Крім того ОСОБА_7 , був ознайомлений, шляхом прочитання SMS повідомлення, отриманого 25.02.2026, на мобільний телефон, надіслані з метою протидії агресії РФ проти України, а саме: «СБУ інформує! Ворог намагається завербувати українців, щоб зареєструвати на них свої заблоковані термінали Starlink. Така допомога рашистам кримінальний злочин! Якщо Вас або ваших знайомих просять « ІНФОРМАЦІЯ_2 », повідомляйте про це на офіційний Telegram-бот СБУ https://t.me/spaly_fsb_bot. Разом переможемо! Слава Україні!». Після отримання вказаного SMS останній не звертався до органів безпеки.

При цьому, в період часу з 25.02.2026 по 27.02.2026, ОСОБА_7 вчиняв активні дії по пошуку осіб які нададуть згоду на реєстрацію та верифікацію терміналу «STARLINK» для подальшого перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

27.02.2026 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чиною. З урахуванням наведеного слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя взяв до уваги положення ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до яких, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний

-4-

захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою). Тому, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 28.02.2026 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування апеляційної скарги захисник стверджує, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків не доведений, як і недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Разом з тим, звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, молодий за віком, має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей та вагітну дружину на утриманні. Тому вважає можливим застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ст. 405, 422 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження не подавав. Також приймається до уваги думка захисника про можливість розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-5-

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 27.02.2026 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 28.02.2026 за клопотанням слідчого щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 23.04.2026 включно без визначення застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального

-6-

правопорушення; наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування чи незаконного впливу на потерпілу, свідків, інших учасників кримінального провадження.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, перебуваючи на волі ОСОБА_7 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. У ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

-7-

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування про, що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.114-1 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які дають обґрунтовані підстави вважати про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, дані про особу підозрюваного, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, і обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином) та належним чином мотивувала свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що сторона захисту в апеляційній скарзі не заперечує факту доведення органом досудового розслідування та наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 .

Також, слідчим суддею правомірно враховано і те, що згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

-8-

Застосований ОСОБА_7 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 - безпідставними, і такі апеляційним судом відхиляються.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, наявності в зазначеному провадженні певних ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вищенаведені обставини є достатніми для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду. В тому числі, не забезпечить та не сприятиме належному виконанню завдань кримінального провадження, а також всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин усіх кримінальних правопорушень та прийняття у провадженні кінцевого законного і обґрунтованого процесуального рішення.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

-9-

Також, всупереч доводів апеляційної скарги, слідчий суддя правомірно не визначив ОСОБА_7 розмір застави з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на вказані вимоги закону та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке вчинено під час дії воєнного стану, слідчий суддя правомірно не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2026 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді