ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3533/25

12 лютого 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Костопіль, в режимі відеоконференції, об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого, останні судимості за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13.06.2023 за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця 6 днів позбавлення волі, яке відбув повністю, за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, яким призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 червня 2025 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, яким призначено покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року за ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, яким призначено покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 (дистанційно), обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , військовослужбовець Збройних Сил України за призивом під час мобілізації на особливий період, курсант навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимий (востаннє згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 09.06.2025, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці, справа №564/2988/24) обвинувачується в наступному.

Так, під час перевірки в телефонному режимі наявності особового складу, що перебуває у лікувальних закладах встановлено, що солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, 28.02.2025 самовільно залишив лікувальний заклад КНП «Клеванська лікарня ім.М.Вервеги» та не повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , відправившись в подальшому до місця свого проживання у м. Костопіль Рівненської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 16 години 30 хвилин 04 серпня 2025 року, до моменту його затримання на підставі вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 09.06.2025 як особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, чим припинено вчинення триваючого кримінального правопорушення, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.5 ст. 407 КК України правильна, оскільки обвинувачений, будучи військовослужбовцем, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно приписів ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, рецидив злочину.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений на диспансерному нагляді у нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, який раніше неодноразово притягувася до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, характеристику, та вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень, слід обрати обвинуваченому покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України - 5 років позбавлення волі.

Окрім того, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1643/24 від від 27 жовтня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч.1 ст.162, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Також, встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області за № 569/13876/24 від 03 грудня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було вчинено у лютому 2025 року, тобто після ухвалення стосовно останнього вироку Рівненським міським судом Рівненської області від 03 грудня 2024 року у справі №569/13876/24 та до постановлення вироку Костопільським районним судом Рівненської області від 27 жовтня 2025 року у справі № 564/1643/24.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне покарання, призначене за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Так, у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к) міститься висновок про застосування норм права, згідно з яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спочатку належить призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст.407 КК України, далі призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за цим вироком і вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 цього Кодексу - з урахуванням вироку Рівненського міського суду Рівненської області за № 569/13876/24 від 03 грудня 2024 року - частково приєднавши невідбуту частину покарання за цим вироком .

Згідно з протоколом затримання особи, обвинуваченого (підозрюваного) у вчиненні злочину від 04 серпня 2025 року ОСОБА_3 було затримано о 16 год. 30 хв. 04 серпня 2025 року, на підставі вироку Костопільського районного суду Рівненської області № 564/2988/24 від 09.06.2025 року, тому підстав для обрання запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні немає.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов до обвинуваченого в межах кримінального провадження не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.349,370,373,374,376,615 КПК України, ст.65,66,67,70,71 та ч.5 ст.407 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

На підставі ч.4 ст.70 КК України з врахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Частково приєднати на підставі ч.1 ст.71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13.06.2023 року та призначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 16 год. 30 хв. 04 серпня 2025 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1