Провадження № 1-кс/686/168/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Окружної прокуратури м. Хмельницького, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Окружної прокуратури м. Хмельницького, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначає, що 20.10.2025 подав прокурору Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 заяву про вчинення Президентом України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 2 ст.367 КК України.

Однак, прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 відомості про вчинення Президентом України ОСОБА_5 кримінального правопорушення до ЄРДР не вніс, пам`ятку про права та обов`язки ОСОБА_3 не вручив.

Просить суд припинити бездіяльність прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 та зобов`язати уповноважених осіб Окружної прокуратури міста Хмельницького внести до ЄРДР відомості про вчинення Президентом України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 2 ст.367 КК України.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого повістку про виклик було вручено 26.01.2026 особисто ОСОБА_3 . У поданій ОСОБА_3 просив у разі неявки в судове засідання проводити судовий розгляд у його відсутності.

Уповноважена особа Окружної прокуратури м. Хмельницького, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Із матеріалів справи слідує, що 20.10.2025 ОСОБА_3 звернувся до Окружної прокуратури міста Хмельницького із заявою, у якій вказав, що 22.07.2025 Верховна Рада України у другому читанні проголосувала за законопроєкт №12414 про діяльність НАБУ і САП. У той же день закон підписав Президент України ОСОБА_5 31.07.2025 Верховна Рада України підтримала законопроект Президента № 13533 про відновлення повноважень НАБУ і САП. Цей документ є ініціативою Президента, яку раніше цього дня підтримала ВР України. Таким чином Президент України ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 364, ч. 2 ст.367 КК України.

Заява ОСОБА_3 про вчинення Президентом України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 2 ст.367 КК України була зареєстрована у Окружній прокуратурі міста Хмельницького 20.10.2010 за № 7920-25.

Листом першого заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 №55-3125-25 від 21.10.2025 ОСОБА_3 було повідомлено про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР у зв`язку із тим, що відповідно до ст. 105 Конституції України Президент України користується правом недоторканості під час виконання повноважень, не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, затриманий чи заарештований; за вчинення державної зради або іншого злочину Президент України може бути усунутий з поста в порядку імпічменту, встановленому ст. 111 Конституції України; отже на час перебування Президента України на посаді, жоден орган досудового розслідування не має повноважень проводити досудове розслідування щодо нього або вносити відомості до ЄРДР.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутній виклад відомостей, які би указували на те, що Президентом України було вчинено зловживання владою або службовим становищем, а також допущено службову недбалість.

Окрім того, згідно із статтею 105 Конституції України Президент України користується правом недоторканності на час виконання повноважень. Звання Президента України охороняється законом і зберігається за ним довічно, якщо тільки Президент України не був усунений з поста в порядку імпічменту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі № 19-рп/2003 за конституційним поданням 47 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень частини першої статті 105, частини першої статті 111 Конституції України (справа щодо недоторканності та імпічменту Президента України) від 10 грудня 2003 року, положення частини першої статті 105 Конституції України ( 254к/96-ВР ) треба розуміти так, що Президент України на час виконання повноважень не несе кримінальної відповідальності, проти нього не може бути порушена кримінальна справа.

Заява про вчинення кримінального правопорушення за своєю суттю зводиться до незгоди із діяльністю Президента України у сфері законотворення.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Зазначені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Окружної прокуратури м. Хмельницького, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя