Справа № 450/2127/24 Провадження № 1-кп/450/109/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000083 від 18.01.2024 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який працює на посаді водія у ФОП " ОСОБА_5 ", не одружений, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, не депутат, не адвокат, не нотаріус, на психіатричному і наркологічному обліках не перебуває, не є особою з інвалідністю, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 17.01.2024 р. о 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом вантажним фургоном марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним заднім ходом для заїзду на територію приватного подвір"я будинковолодіння №153 по вул.Глинській в м.Пустомити Львівської обл., порушив вимоги Р.1, п.1.7, Р.2 п.2.3 п.п."б, д", Р.10 п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при обмеженій оглядовості не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд, зокрема притискання до стіни будівлі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок його необережності та з порушенням ним Правил дорожнього руху України повністю погоджується. Завдана ним майнова та моральна шкода повністю відшкодована законному представнику ОСОБА_7 , яка разом з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 не мають до нього жодних претензій, про що подали відповідні заяви від 01.05.2024 р., 08.05.2024 р., 18.09.2025 р., згідно мотивів яких просять його суворо не карати, зокрема не позбавляти волі, застосувати норми ст.75 КК України і не позбавляти права керування транспортними засобами. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами.

Законний представник ОСОБА_7 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовились надавати показання щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, проте вказали, що завдана їм майнова і моральна шкода повністю відшкодована обвинуваченим ОСОБА_4 , а тому не мають до нього жодних претензій, про що подали відповідні заяви, просять його суворо не карати, зокрема не позбавляти волі, застосувати норми ст.75 КК України та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Незважаючи на визнання своє винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність стверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до нього та фототаблицею від 17.01.2024 р., якими встановлено, що подія мала місце 17.01.2024 р. о 15 год. 00 хв. на території приватного подвір"я будинковолодіння АДРЕСА_2 , з участю транспортного засобу вантажного фургону марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 ;

-висновком експерта №319-Е від 12.02.2024 р. з фототаблицею, яким встановлено місце контактування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 із кузовом транспортного засобу вантажного фургону марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 ;

-висновком експерта №СЕ-19/114-24/1603-ІТ від 16.02.2024 р., яким встановлено, що на момент огляду транспортного засобу вантажного фургону марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 його робоча гальмівна система та система рульового управління знаходяться у працездатному стані;

-висновком експерта №52/24 судово-медичної експертизи, яка розпочата 14.02.2024 р. та закінчена 16.02.2024 р., яким встановлено, що виявлені у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження знаходяться в причинно-наслідковому зв"язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 17.01.2024 р., і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

-висновком експерта №СЕ-19/114-24/3342-ІТ від 21.02.2024 р., яким встановлено, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог Р.10 п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який раніше не судимий, пом"якшуючі покарання обставини як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як на досудовому слідстві, так і в суді, відшкодування завданої майнової та моральної шкоди законному представнику ОСОБА_7 і неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , відсутність обтяжуючих покарання обставин, який працює на посаді водія у ФОП " ОСОБА_5 ", не одружений, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не є особою з інвалідністю, приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами і вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання та звільняючи від відбування такого, суд враховує наведені вище пом"якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, а також позицію законного представника ОСОБА_7 і неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , яким відшкодовано завдану майнову та моральну шкоду в повному обсязі, які просять його суворо не карати, зокрема не позбавляти волі і застосувати норми ст.75 КК України.

Що стосується призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, слід вказати.

Призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , який згідно загальнодоступної інформації систематично протягом 2016 р., 2020 р., 2021 р. та 2023 р. вчиняв порушення Правил дорожнього руху України, в частині позбавлення права керувати транспортними засобами сприятиме меті попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі адміністративних правопорушень, які пов"язані з діяльністю джерела підвищеної небезпеки.

До вказаного висновку про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить з врахуванням відсутності в обвинуваченого ОСОБА_4 елементарних знань Правил дорожнього руху України та нехтування такими.

Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України, що надалі унеможливить становити його загрозу для оточуючого суспільства, в тому числі учасників дорожнього руху серед яких знаходяться діти і люди похилого віку.

Крім цього, як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 працевлаштований його колишньою дружиною ФОП " ОСОБА_5 ", яка не здійснює діяльності у сфері автомобільних перевезень, на посаду водія 21.03.2024 р., а саме через два місяці після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, працевлаштування ОСОБА_4 на посаду водія у ФОП " ОСОБА_5 ", яка не здійснює діяльності у сфері автомобільних перевезень, свідчить лише про намагання і спосіб обвинуваченого уникнути додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та схилити суд до думки не призначати такого.

За вказаних обставин 16.01.2025 р. судом відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 10.05.2024 року укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_8 та прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 15145,60 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19.01.2024 р. на транспортний засіб вантажний фургон марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 , слід скасувати.

Речовий доказ, а саме транспортний засіб вантажний фургон марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 , слід вважати повернутим обвинуваченому ОСОБА_4 згідно його розписки від 08.03.2024 р.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання припинив свою дію, а цивільний позов відсутній.

З врахуванням викладеного, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 15145,60 грн.

Арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19.01.2024 р. на транспортний засіб вантажний фургон марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 , - скасувати.

Речовий доказ, а саме транспортний засіб вантажний фургон марки "IVECO" моделі "35.10" номерний знак НОМЕР_1 , - вважати повернутим засудженому ОСОБА_4 згідно його розписки від 08.03.2024 р.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1