Провадження № 1-кс/554/572/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту з майна, в якому просила скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 14.07.2025 року у справі №554/10415/25, на автомобіль Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що в провадженні Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтава знаходилися кримінальне провадження №001500 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

По даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 від 14.07.2025 року (справа №554/10415/25 провадження №1-кс/554/8695/2025) було задоволено клопотання старшого слідчого ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль Nissan Rogue д.н.з НОМЕР_2 .

Після проведення слідчих дій, автомобіль Nissan Rogue д.н.з НОМЕР_2 було надано ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, але фактичним власником являється ОСОБА_3 .

На даний час є всі підстави вважати, що в кримінальному провадженні відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу як арешт з метою позбавлення права користування, оскільки сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно необхідністю збереження речових доказів та забезпечення подальшого проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме їх подальшого огляду та призначення судових експертиз, з моменту ДТП пройшло п?ять місяців та на даний час не призначено жодної експертизи, яка б визначила, дії саме якої особи перебували у причинному зв`язку з ДТП, тим самим здійснюється затягування досудового розслідування та порушуються права на користування даним автомобілем.

Арешт автомобіля обмежує її права, оскільки вона має інвалідність другої групи зі стійкими, вираженими порушеннями функцій організму.

До Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтава було направлено клопотання від учасників ДТП, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про відсутність будь-яких претензій в тому числі матеріальних з проханням про закриття кримінального провадження та скасування арешту майна.

08.01.2026 року ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі та додала постанову про закриття кримінального провадження від 30.12.2025 року.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із наданих матеріалів, в провадженні Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтава знаходилось кримінальне провадження №001500 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 14.07.2025 року у справі № 554/10415/25 накладено арешт на автомобіль Nissan Rogue д.н.з НОМЕР_2 .

30.12.2025 року старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, арешт на майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, могло б в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а саме встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування.

Згідно матеріалів клопотання, кримінальне провадження №001500 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито 30.12.2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 1 статті 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19 висловила правову позицію, відповідно до якої питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001500 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито 30.12.2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що потреба в арешті майна відпала, а клопотання про скасування арешту майна необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.170,174,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна - задовольнити .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 14.07.2025 року у справі №554/10415/25, на автомобіль Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_1 ., який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1