Провадження №1-кс/523/3355/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (оренда),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000484 від 29.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 03.12.2025р. о 11 год. 35 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у службовому кабінеті КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф», що в м. Одесі, провулок Валіховський,10, обіймаючи посаду головного фельдшера КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф», будучи працівником установи, яка не наділена повноваженнями службової особи, з використанням свого становища, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав від громадянина ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді 2000 гривень за оформлення та видачу ним листа про надання інформації на ім`я ОСОБА_7 від 28.11.2025р. вихідний номер 3622 та додатку до вказаного листа у вигляді копії картки виїзду швидкої медичної допомоги № 490 від 23.11.2025р., в якому виконано запис у графі попередній діагноз ОСОБА_7 : «Постравматичний арахнодіт, Спайкова хвороба. Посттравматична епілепсія, не уточнена. Стан після Судом», тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України - одержанні працівником підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди, за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник, в інтересах того, хто надає таку вигоду.

19.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС вищевказаного органу досудового розслідування про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, яке обґрунтоване тим, що останній може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

- знищити, сховати або спотворити речові докази у даному кримінальному провадженні, оскільки, останній, в міру своєї професіональної діяльності, достовірно знає яким чином вчинити вищевказані дії з речовими доказами, місцезнаходження яких на даний час не встановлено, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин;

- незаконно впливати на свідків, підозрюваних та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможній продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому;

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора мотивуючи необґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_5 підозри та відсутністю будь-яких ризиків;

підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання, матеріали та доводи в обґрунтування нього, заслухавши думку учасників судового засідання, вислухавши думку працівника медичного закладу, який обґрунтовував необхідність застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням перебування ОСОБА_5 на робочому місці у робочий час тим, що відсутність останнього на робочому місці може призвести до негативних наслідків для функціонування КНП «ООЦУМД і МК» ООР та загалом вплинути на надання екстреної медичної допомоги населенню Одеської області, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого в ОВС підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтями 22, 26 означеного Кодексу регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, та сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За ч.4 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В силу ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на право на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 1 ст.12 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.

Слід зауважити на тому, що згідно рішення Конституційного суду України №14-рн/2003 від 08.07.2003 року у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вищевказаного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного кримінальних правопорушення підтверджується наступними доказами:

- заявою ОСОБА_7 від 02.07.2025р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.07.2025р.;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 10.11.2025р.;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 17.11.2025р.;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 27.11.2025р.;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 03.12.2025р.;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 08.01.2026р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 09.07.2025р.;

- протоколом про проведення результатів контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 08.07.2025р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 09.07.2025р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 16.08.2025р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 10.11.2025р.;

- протоколом про проведення результатів контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 13.11.2025р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 17.11.2025р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 24.11.2025р.;

- протоколом проведення негласно слідчої дії від 24.11.2025р.;

- протоколом про проведення результатів контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 28.11.2025р.;

-іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Щодо заявлених ризиків на наявність яких посилаються слідчий та прокурор у поданому клопотанні, то слідчий суддя вважає наступне.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань; знищити, сховати або спотворити речові докази у даному кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування ще триває, не зібрані всі речові докази та останній може вчинити вищевказані дії з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з причин зазначених у клопотанні старшого слідчого.

Слідчий суддя вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, підозрюваний ОСОБА_5 буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування враховує дані щодо особи останнього, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2009, 2010 та 2021 року народження, працевлаштованого головним фельдшером КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (оренда), не судимого, йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачено покарання у виді штрафу від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста до двохсот годин, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , доведені у судовому засіданні вищезазначені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. У зв`язку з цим у задоволенні прохання представника медичного закладу слід відмовити.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, права особи на свободу і особисту недоторканність, оцінивши в сукупності наведені законодавчі вимоги та практику ЄСПЛ, приймає до уваги встановлені під час судового засідання особистісні та інші характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його особу у взаємозв`язку із тим, що прокурором в судовому засіданні та розглядуваним клопотанням доведена актуальність існування в теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та достатність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту доведені.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, слідчий суддя враховує необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження та вважає за необхідне застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,181, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 1 місяць - до 24.04.2026р., включно, із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 із встановленою періодичністю кожного четверга;

- прибувати за першою вимогою до слідчого або прокурора;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на підозрювану може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1