Справа №345/3401/23
Провадження № 1-кп/345/47/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком до 20.02.2026 включно.

Від прокурора поступило клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання, обгрунтовуючи його ризиками, зазначеними у клопотанні, та посилаючись на матеріали кримінального провадження, зокрема, на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 , якого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, а тому вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю з продовженням відповідних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2025 було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю зі забороною йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 07.11.2025 включно, а також продовжено дію покладених ухвалою суду від 16.09.2024 обов`язків терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 20.02.2026 включно (т. 5 а.с. 218-219).

У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час триває, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, то за клопотанням прокурора на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю терміном на 60 днів.

При цьому суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Таким чином, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також ступінь суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини, за яких судом обвинуваченому було обрано та продовжено запобіжний захід у виді вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, суд приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю відповідає стадії судового розгляду, особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що йому інкримінується, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та не дає можливості перешкоджати правосуддю, ухилитися від суду.

А тому, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що підстави, за яких було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, не відпали та мають високу вірогідність у зв`язку із можливістю призначення найсуворішого покарання, а тому є виправданим продовження застосування запобіжного заходу на 60 днів.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено, захисником та обвинуваченим не доведено.

За сукупності всіх обставин, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю зі забороною йому цілодобово залишати житло та з продовженням відповідних обов`язків терміном на 60 днів, а тому клопотання прокурора потрібно задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю із забороною йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 18.04.2026 включно.

Продовжити дію покладених ухвалою суду від 16.09.2024 на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 18.04.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню Калуським РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 18.02.2026 о 08:30 год.

Суддя: