Справа №766/9789/25
н/п 1-кп/766/2855/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 ,

?захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

?потерпілий ОСОБА_6 в судові засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 05.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, такого, що має на утримані малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним та статті КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

1.1. Суд встановив, що ОСОБА_4 02.04.2025 року в період часу з 12:00 год. по 14:00 год., перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна таємно для оточуючих вчинив крадіжку термоміксера торговельної марки «VORWERK» моделі «Thermomix Typ 3300-1», а також телевізора торговельної марки «GRUNDING» моделі «22 VLE 5421 SG», що належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3115 грн. 03 коп. (три тисячі сто п`ятнадцять гривень три копійки).

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою ст. 185 КК України, формою об`єктивної сторони якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. Прокурор у судових дебатах вважав, що пред`явлене обвинувачення є доведеним. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена, а його дії кваліфіковані правильно, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

2.2. Прокурор також просив Суд при призначенні покарання обвинуваченому врахувати відсутність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

2.3. Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

2.4. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 5 088,96 гривень.

2.5. Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

2.6. Обвинувачений вину і фактичні обставини кримінально правопорушення не визнав. Під час допиту зазначив, що напередодні дізнався про те, що надійшла гуманітарна допомога, яка і раніше надходила жителям села Посад-Покровське. ЇЇ, як зазвичай, розподіляли на подвір`ї дяді ОСОБА_7 (потерпілий ОСОБА_6 ). Як завжди речі: одяг та продукти харчування знаходились посеред подвір`я в неупорядкованому стані. Поруч з цими речами знаходилися телевізор і термоміксер. Обвинувачений зазначив, що був переконаний, що ці речі також належали до гуманітарної допомоги і їх можна брати, оскільки, на думку обвинуваченого, вони були нічийними (безхазяйними), як і інша гуманітарна допомога. Телевізор був без пульту, а термоміксер був без чаші. Про систему розподілу гуманітарної допомоги, яку було прийнято в селі, обвинувачений не знав. Викрадати ці речі він не хотів, наміру не мав. Наступного дня, коли потерпілий запитав, чи брав він ці речі - відразу повернув. Поліція приїхала після того, як речі було повернуто. З метою проведення слідчих дій і складання протоколу речі знову привезли до обвинуваченого.

В судових дебатах і під час останнього слова обвинувачений підтвердив свою версію подій, вважав себе не винуватим, просив виправдати.

2.7. Захисник в судових дебатах зазначив, що допити свідків не містять доказів скоєння правопорушення захисником. ОСОБА_8 сказав, що бачив як ОСОБА_9 виносив речі з домоволодіння ОСОБА_10 , то навіть не подумав, що він міг їх вкрасти. Допускав, що це могла бути гуманітарна допомога. Облік гуманітарної допомоги ОСОБА_10 не вівся, на подвір`ї було багато людей. Речі було повернуто наступного дня 03.04.2025 року. ОСОБА_6 не має претензій моральних та матеріальних до обвинуваченого. Захисник вважає, що працівники штучно створили докази викрадених речей. Просив визнати протокол слідчого експерименту недопустимим доказом. З 01.01.2026 року прожитковий мінімум становить 3328 грн, таким чином тільки якщо вартість викраденого майна перевищує 3328 грн може настати кримінальна відповідальність. Проте вартість викрадених речей становить наразі 3115 гривень. Суть умислу крадіжки полягає в таємному викраденні майна. Оскільки обвинувачений не мав наміру викрадати ці речі, то суб`єктивна сторона злочину відсутня. Не встановлено достатніх доказів для доведення вини обвинуваченого. Просить визнати ОСОБА_4 невинним в інкримінованому правопорушенні, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

2.8. Потерпілий в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою, в якій просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо призначеного покарання покладається на розсуд суду.

ІІІ. Докази, що досліджені Судом у судовому засіданні

3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив надані стороною обвинувачення докази, які підтверджують обставини та винуватість обвинуваченого, а саме:

3.1.1. витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації кримінального провадження №0000446 від 05.04.2025 року, в якому вказано, що 05.04.2025 року на підставі заяви потерпілого ОСОБА_6 зареєстровано кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України і зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 02.04.2025 року в період часу з 12:00 год. по 14:00 год., перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, таємно для оточуючих, вчинив крадіжку термоміксера і телевізора, що належать потерпілому, чим спричинив шкоди останньому на суму 3115 гривень;

3.1.2. рапорт щодо реєстрації 04.01.2025 року події правопорушення в журналі Єдиного обліку;

3.1.3. протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2025 року;

3 .1.4. заява про дозвіл на проникнення до володіння від 04.04.2025 року, згідно з якою потерпілий надав добровільний доступ працівникам поліції до свого домоволодіння для проведення слідчих дій;

3.1.5. протокол огляду місця полії від 04.04.2025 року, яким зафіксовано огляд території подвір`я потерпілого;

3.1.6. заява ОСОБА_4 від 04.04.2025 року, в якій останній наголошує, що добровільно віддає працівникам поліції телевізор та термоміксер, які він викрав 02.04.2025 року на подвір`ї ОСОБА_6 ;

3.1.7. протокол огляду місця подій від 04.04.2025 з фототаблицею напроти території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано, як ОСОБА_4 видає телевізор і термоміксер;

3.1.8. скріншоти повідомлень з чатів «моє рідне Посад Покровське» та «Посад Покровське допомога», а також копія списку отримання гуманітарної допомоги, які надано стороні обвинувачення потерпілим ОСОБА_6 під час його допиту;

3.1.9. протокол огляду від 08.04.2025 року, об`єктом огляду якого є речі, які було вилучено в ході проведення огляду місця події напроти території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

телевізор, який має корпус сірого кольору, запакований до полімерного мішку та опечатаний контрольним талоном з роз`яснювальним написом на ньому, торговельної марки «GRUNDIG» моделі «22 VLE 5421 SG», серійний номер NJP0000000 SN 40901517, з комплектною ніжкою-підставкою, кабель живлення та пульт дистанційного керування відсутні, сліди потертосей та дефекти на корпусі відсутні, знаходиться у справному стані;

електроміксер (блендер) бежевого кольору, запакований до сейф-пакету №PSP4214932, торговельної марки «VORWERK» моделі «Thermomix Typ 3300-1», серійний номер 96020159, з відсутньою чашею для змішування, сліди потертостей та дефекти на корпусі відсутні, знаходиться у робочому стані.

3.1.10. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2025, за змістом якого свідок ОСОБА_11 впізнав на фото №4 ОСОБА_4 , якого бачив 02.04.2025, коли той в обідній час доби за адресою: АДРЕСА_2 виносив з подвір`я ОСОБА_6 телевізор малої діагоналі світло сірого кольору, а також щось схоже на блендер без чаші для змішування світло бежевого кольору;

3.1.11. висновок судово-товарознавчої експертизи №1935-34-25 від 29.04.2025, згідно з якою станом на 02.04.2025 року ринкова вартість бувшого у використанні корпусу багатофункціонального пристрою ТМ «VORWERK» моделі Thermomix 3300 могла становити 1 372,83 гривень, бувшого у використанні телевізора ТМ «GRUNDIG» моделі 22 VLE 5421 SG без пульта дистанційного керування та кабелю живлення могла становити 1 742,20 гривень;

3.1.12. показання свідка ОСОБА_11 , який під час допиту повідомив, що коли прийшла гуманітарна допомога, то свідок в обідній час доби пішов до ОСОБА_6 (місце видачі) за велосипедом. Побачив ОСОБА_4 , який відходив від людей, не привітавшись, пішов у бік воріт. Здалося що він тримав у руках монітор від комп`ютера чи телевізор та міксер. Свідок пішов до ОСОБА_10 чи привезли йому велосипед, сказали, що ні і свідок пішов на роботу;

3.1.13. показання потерпілого ОСОБА_6 , який під час допиту повідомив, що до нього періодично приїжджає гуманітарна допомога з Німеччини. Серед мешканців села створили месенджерах відповідну групу, в якій односельці можуть виказати свої побажання щодо конкретних речей, яких вони потребують. Одяг та інші прості речі видавалися шляхом вільного доступу, кожен міг вибрати, що йому потрібно. Побутова техніка та речі під замовлення видавалися за списками. Того дня приїхала гуманітарна допомога. Треба було кудись це занести побутову техніку інші речі. Телевізор і блендер залишилися на подвір`ї. Надалі свідку зателефонували і сказали, що бачили, що обвинувачений це все виніс. Я зателефонував до поліції і повідомив про крадіжку;

3.1.14. показання свідка ОСОБА_12 , яка під час допиту повідомила, що знає про події тільки з сільської групи в месенджері, а саму подію не бачила. Потерпілий гуманітарну допомогу видавав у себе вдома;

3.1.15. інші матеріали кримінального провадження.

ІV. Оцінка Суду

4.1. Згідно з приписами частини першої ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Відповідно до ст. 17 КПК України для доведення винуватості особи у вчиненні злочину встановлено стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність встановлених обставин повинна виключати будь-яке інше розуміння (пояснення) події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року справа №295/9646/23 провадження № 51- 809 км 24).

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі №754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі №760/23459/17).

4.3. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на те, що кожна обставина висунутого обвинувачення має бути доведена і підтверджена доказами, Суд вважає за доцільне дати оцінку інкримінованому обвинуваченому складу кримінального правопорушення для надання остаточного висновку щодо винуватості особи.

4.4. Обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

4.5. Предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, тощо. Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Вказана позиція визначена постановою Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності». (постанова ККС ВС від 07.06.2018 року у справі №477/2255/16-к (провадження № 51- 3110 км 18))

4.6. Зі змісту показань обвинуваченого вбачається, що останній усвідомлював те, що узяв чуже майно, оскільки, як він гадав, майно входило до складу гуманітарної допомоги, у якій власника не було, тобто вважав це майно безхазяйним.

Сул вважає, що надаючи показання такого змісту і дотримуючись послідовно такої версії подій, обвинувачений намагався виправдати себе і свої дії.

4.7. З цього приводу вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - це цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

У постанові від 18.07.2019 №761/31918/14-к Верховний Суд зробив висновки щодо правового режиму знахідки, зазначивши таке: «На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: 1) воно вибуло з володіння власника; 2) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; 3) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; 4) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; 5) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.»

Зважаючи на досліджені обставини, зокрема щодо організації поставки гуманітарної допомоги, місця її видачі, інші обставини надання (розподілу) гуманітарної допомоги мешканцям села Посад-Покровське, обвинувачений мав розуміти, що речі, у вигляді телевізору та блендеру, не вибули із володіння власника; викрадені речі, як інші речі гуманітарної допомоги належать власнику подвір`я, де видається гуманітарна допомога, і на чию адресу ці речі були надіслані. Крім того, обвинувачений вчинив активні дії, спрямовані на вилучення майна з володіння власника і він розумів (припускав), що таке майно має власника, оскільки воно знаходиться на території подвір`я потерпілого, навіть якщо вважав, що воно є гуманітарною допомогою.

4.8. Отже, Суд, дослідивши надані докази і показання потерпілого, свідків у сукупності і взаємозв`язку, дійшов висновку, що жодна із чотирьох перелічених Верховним Судом умов для кваліфікації дій обвинуваченого як привласнення знахідки (безхазяйного майна) не виконана. За таких умов Суд констатує, що обвинувачений вчинив крадіжку, тобто таємно для оточуючихвикрав чуже майно. Оскільки крадіжка є закінченою з моменту отримання крадієм можливості розпоряджатися викраденим майном, то повернення майна обвинуваченим потерпілому свідчить про те, що обвинувачений мав можливість вибору своїх вчинків щодо викраденого майна.

4.9. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, Суд доходить висновку про допустимість, належність, достовірність та достатність доказів для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

V. Призначення покарання

5.1. Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до семи років.

5.2. Під час судового розгляду Суд не встановив обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до частини першої ст. 66 КК України.

5.3. Під час судового розгляду Суд не встановив обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до частини першої ст. 67 КК України.

5.4. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до тяжкого злочину;

- особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; відповідно до характеристики з місця проживання обвинувачений схильний до крадіжок, має на утриманні малолітню дитину, має хронічні захворювання;

- також Суд бере до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також категоричне невизнання вини обвинуваченим у скоєному.

5.5. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

5.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

5.7. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

5.8. Суд погоджується з позицією прокурора і у зв`язку із викладеним, дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

5.9. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

5.10. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

5.11. Проте Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто обвинуваченого припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

5.12. В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України в правовідносинах, що розглядаються.

5.13. У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

VІ. Запобіжні заходи

6.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

6.2. Оскільки запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний, то Суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

VІІ. Вирішення питань, пов`язаних з арештом

7.1. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2. Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів про накладення арешту на майно, а тому підстав для його скасування Суд не вбачає.

VІІІ. Вирішення питань, пов`язаних з процесуальними витратами

8.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

8.2. Відповідно до матеріалів кримінального провадження процесуальні витрати за залучення експертів і проведення судової товарознавчої експертизи №1935-34-25 від 29.04.2025 становлять 5 088,96 гривень, які підлягають стягненню на користь держави.

ІХ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

9.1. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального документи, надані сторонами, зокрема скріншоти повідомлень з чатів «моє рідне Посад Покровське» та «Посад Покровське допомога», копію списку отримання гуманітарної допомоги.

9.2. Речові докази: термоміксер торговельної марки «VORWERK» моделі «Thermomix Typ 3300-1», серійний номер 96020159, телевізор торговельної марки «GRUNDIG» моделі «22 VLE 5421 SG», серійний номер NJP0000000 SN 40901517, Суд вважає за необхідне повернути власнику.

Х. Вирішення цивільного позову

10.1. Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої, пункту 2 частини третьої ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.

6. Відповідно до ст. 100 КПК України документи, що надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: термоміксер торговельної марки «VORWERK» моделі «Thermomix Typ 3300-1», серійний номер 96020159, телевізор торговельної марки «GRUNDIG» моделі «22 VLE 5421 SG», серійний номер NJP0000000 SN 40901517 - повернути власнику; скріншоти повідомлень з чатів «моє рідне Посад Покровське» та «Посад Покровське допомога», копію списку отримання гуманітарної допомоги - залишити в матеріалах кримінального провадження.

7. Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення експертизи і залучення експертів на користь держави в сумі 5 088,96 грн (п`ять тисяч вісімдесят вісім гривень 96 коп.).

8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

9. Прокурор, обвинувачений, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

10. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, потерпілому та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1