Справа № 738/400/26
№ провадження 1-кс/738/64/2026
УХВАЛА

02 березня 2026 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2025 року за №0000378, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (справа №738/400/26, провадження 1-кп/738/56/2026),

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

25 лютого 2026 року до суду надійшла заява судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2025 року за №0000378, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (справа №738/400/26, провадження 1-кп/738/56/2026).

Заява судді мотивована тим, що в його провадженні перебували матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, за результатами розгляду яких останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності. Під час розгляду вказаних адмінматеріалів ним (суддею) були досліджені докази щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, зокрема і відеозаписи з нагрудної бодікамери, на яких, окрім іншого, зафіксовано також і висловлення ОСОБА_3 пропозиції працівникам поліції надання неправомірної вигоди, що є фабулою інкримінованого йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, у справі №738/400/26, (провадження 1-кп/738/56/2026), тобто суддею в межах іншого провадження, вже були досліджені докази, які були покладені в основу як притягнення його до адміністративної відповідальності, так і в основу обвинувачення його за ч.1 ст.369 КК України, а тому, він (суддя) відповідно до ст. 75, 76 КПК України не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження.

Виклад позиції учасників судового провадження.

Суддя ОСОБА_2 , прокурор, обвинувачений, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися.

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що 24 лютого 2026 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2025 року за №0000378, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке мало місце 26 грудня 2025 року.

З формулювання обвинувачення викладеного у обвинувальному акті вбачається, що 26 грудня 2025 року близько 09.00 год. поблизу будинку №106 по вул. Чернігівський шлях в м. Мена Корюківського району Чернігівської області поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виявлено факт дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_3 та перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. Близько 09.30 год цього ж дня ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками правоохоронного органу, висловив пропозицію надати їм неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 10000 гривень за не складання стосовно нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2026 року кримінальне провадження за вказаним обвинувальним актом було розподілене судді ОСОБА_2 ..

25 лютого 2026 року суддею ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід.

Судом встановлено, що в провадженні судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 перебували матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП (справа №738/29/26, провадження №3/738/64/2026, справа №738/30/26, № провадження 3/738/65/2026) за фактом вчинення останнім в стані алкогольного сп`яніння 26 грудня 2025 року по вул. Чернігівський шлях в м. Мена дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2026 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Із змісті вказаної постанови суду вбачається, що під час розгляду справи судом було досліджено докази, зокрема відеозаписи, на яких зафіксовано факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, а також висловлення останнім працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пропозиції надання неправомірної вигоди в розмірі 10000 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно з положеннями статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи з приписів статі 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями частин 1, 5 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя зобов`язаний: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства ( п.1 ч.7 ст.56 Закону).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п.81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI З`їзду суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З огляду на те, що суддя ОСОБА_2 розглядав справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, під час розгляду яких у нього при встановленні обставин справи було сформоване внутрішнє переконання щодо суті подій та доказів у справі, зокрема відеозаписів, на яких, крім вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, було також зафіксовано факт висловлювання 26 грудня 2025 року пропозиції надання поліцейським неправомірної вигоди, зв`язку з чим суддею і заявлено самовідвід, суд дійшов висновку, що заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід від розгляду кримінального провадження містить об`єктивні підтверджуючі дані про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, що є підставою, яка виключає його участь у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 75-76, 80-81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2025 року за №0000378, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (справа №738/400/26, провадження 1-кп/738/56/2026), задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2025 року за №0000378, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (справа №738/400/26, провадження 1-кп/738/56/2026) передати до канцелярії Менського районного суду Чернігівської області для визначення в порядку ст. 35 КПК України іншого судді для його розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1