Єдиний унікальний номер 205/6219/25
Номер провадження 1-кп/205/107/26
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Новокодацького районного суду міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000259 внесеного 28.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Кодаки, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працевлаштованого, маючого не повну середню освіту непрацездатних та малолітніх осіб на утриманні не маючого, не одруженого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.06.2013 Амур Нижньодніпровським РС м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 не має на утриманні неповнолітніх або недієздатних осіб, не працевлаштований, офіційно не одружений, не працює, він не має достатніх соціальних зв`язків, які б могли стримати його від спроб зміни місця проживання з метою переховування та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки зміну місця проживання може сприймати як більш сприятливі для себе обставини ніж перебування у місцях позбавлення волі. Тому, під загрозою застосування покарання за ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, яка передбачає виключно покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, ОСОБА_5 може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується. Так, ОСОБА_5 має не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення особливо тяжкого злочину, а саме був засуджений 13.06.2013 Амур Нижньодніпровським РС м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Крім того встановлено, що ОСОБА_5 не зміг виконати усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме вбивства свого рідного брата, оскільки його злочинні дії були припинені свідком ОСОБА_8 , яка зупинила ОСОБА_5 , чим завадила в подальшому наносити удари ножем потерпілому ОСОБА_9 .

Прокурор зазначив, що враховуючи всі вищевказані обставини та доводи, існують дані про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим цією статтею.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а також положення ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу можливе виключно у випадках, передбачених законом, та за встановленою процедурою.

Колегією суддів встановлено, що на даний час свідки та потерпілий у кримінальному провадженні допитані, письмові матеріали кримінального провадження досліджені судом.

Разом з тим, наявність вказаних обставин сама по собі не свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру інкримінованого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та інших встановлених судом обставин.

Судом також перевірено доводи сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченого. Згідно з наданими медичними документами, стан здоров`я ОСОБА_5 є стабільним, відповідає наявному у нього анамнезу та не містить медичних протипоказань для подальшого тримання під вартою.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, а також те, що обвинувачений має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення особливо тяжкого злочину.

Крім того, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, офіційно не працевлаштований, що у сукупності свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, характеру вчиненого насильницького діяння, а також даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не запобігатиме зазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 197 КПК України.

З урахуванням характеру інкримінованого кримінального правопорушення, яке вчинене із застосуванням насильства, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183, 199, 217, 314-317 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити, ОСОБА_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24.00 години 10 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12