Справа № 686/6469/26
Провадження № 1-кс/686/2444/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні, в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000452 від 27.02.2026за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, по про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб марки «Mazda» моделі «6» із д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, VIN НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серія НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання даного транспортного засобу, які поміщено до сейф-пакету NPU 6091093, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як зазначено у клопотанні, що 27.02.2026 близько 13:00 год. до чергової частини Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення поліцейського УПП в Хмельницькій області про те, що за адресою: м. Хмельницький, по вул. Прибузька, 20/1 , зупинено транспортний засіб марки

«Mazda» моделі «6» із д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі рішення суду № 686/35663/25 від 18.12.2025, умисно ігноруючи покладені на нього обов`язки, що виражається у продовженні останнього керування транспортним засобом, умисно не виконує рішення суду.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 27.02.2026внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 382 КК України.

27.02.2026в ході проведення огляду місця події за участі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- Транспортний засіб марки « Mazda» моделі «6» із д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія № НОМЕР_3 , яке разом із ключем від замка запалювання поміщено до сейф-пакету NPU 6091093.

27.02.2026 постановою слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області визнано речовим доказом транспортний засіб марки «Mazda» моделі «6» із д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , ключ до даного транспортного засобу, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.11.2023 власником транспортного засобу марки «Mazda» моделі «6» із д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , н.т. НОМЕР_4 .

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.131 ч.1КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ст.173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України арешт на вказану річ накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, та слідової інформації, що міститься на них, можливої конфіскації майна, проведення експертиз, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до змісту ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченому частиною другою пунктом 1 цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

За змістом ст. 98 ч. 1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, з-поміж іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Диспозиція статті 382 ч.1 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні, передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Транспортний засіб марки «Mazda» моделі «6» із д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від замка запалювання даного авто, та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, не відповідають ознакам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України у провадженні внесеному до ЄРДР за ст. 382 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує і те, що станом на момент звернення прокурора з клопотанням про арешт майна жодній особі, у даному кримінальному провадженні не вручено письмового повідомлення про підозру, відповідно до ст. 278 КПК України. З наданих матеріалів убачається, що особа, яка керувала транспортним засобом не є його власником, а органом досудового розслідування не наведено жодних даних, які б свідчили про причетність власника автомобіля до вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора. Даних, які б свідчили про те, що автомобіль, ключі від замка запалювання даного авто, та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, підлягає арешту в якості засобу забезпечення кримінального провадження клопотання прокурора не містить, та в процесі розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Таким чином наведені в клопотанні заходи забезпечення кримінального провадження, будуть неспівмірними із завданнями кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000452 від 27.02.2026за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя