Справа № 953/3775/26
н/п 1-кс/953/1707/26
УХВАЛА

"27" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

спеціалістів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000459 від 28.02.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, учениці КЗ «Дергачівський ліцей №3» Дергачівської міської ради, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000459 від 28.02.2026, за підозрою неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неповнолітніми, проте такими, що досягли віку кримінальної відповідальності, діючи з прямим умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, за попередньою змовою групи осіб, з корисливих мотивів, а також на виконання злочинного замовлення невстановленої в ході досудового розслідування особи, вчинили особливо тяжкий злочин проти життя особи за наступних обставин.

Так, приблизно у грудні 2025 року, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 , неповнолітня ОСОБА_8 , використовуючи свій мобільний телефон, за допомогою месенджеру «Telegram» від адміністратора групи «Kingbong» отримала замовлення на умисне вбивство військовослужбовця розвідника-сапера 2 розвідувального відділення взводу розвідки спеціального призначення штабної роти 4 батальйону оперативного призначення військової частин НОМЕР_1 Збройних сил України солдата громадянина Колумбії ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за грошову винагороду в розмірі 5000 доларів США.

У відповідь на отримане замовлення неповнолітня ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер і ступінь суспільної небезпечності запропонованого їй злочинного діяння, керуючись корисливими мотивами, надала свою згоду на його вчинення.

Про отримання замовлення на умисне вбивство військовослужбовця неповнолітня ОСОБА_8 розповіла у невстановлений досудовим розслідуванням час неповнолітній ОСОБА_10 . Остання, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті, добровільно погодилася стати співвиконавцем вбивства за частку від обіцяної винагороди. Після чого неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вступили у попередню змову між собою та з невстановленою особою-замовником, узгодивши спільний злочинний план, спрямований на умисне вбивство військовослужбовця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за грошову винагороду.

З метою реалізації протиправного задуму та досягнення злочинної мети, неповнолітня ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_10 , на виконання отриманого замовлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи, визначившись з безпосереднім суб`єктом злочинного посягання, згідно з попередньо розробленим планом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, розуміючи, що виконання поставленого перед ними замовлення є багатоетапним, потребує належної організації та підготовки, діючи приховано, перебуваючи у м. Харкові, виконуючи вказівки замовника, почала спілкуватись за допомогою месенджеру «Telegram» з ОСОБА_11 , та здійснювати підготовчі дії, пов`язані з обранням способу вчинення умисного вбивства, підшукання безпосереднього місця вчинення злочину, тобто виконувала усі необхідні заходи для створення умов для умисного вбивства вказаної особи, усунення можливих перешкод, визначаючи при цьому найзручніший час та місце його скоєння.

Провівши всі необхідні підготовчі дії, неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визначили та погодили із замовником спосіб вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 шляхом отруєння метадоном, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, що мав на меті гарантоване настання смерті потерпілого та виключав можливість самозахисту потерпілого внаслідок використання токсичної дії метадону.

З метою реалізації спільного злочинного умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , приблизно в 20-х числах січня 2026 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, неповнолітня ОСОБА_8 придбала метадон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Надалі, неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , здійснюючи підготовчі заходи для вчинення умисного вбивства, 19.02.2026 прибули у номер № 10 готелю «Hotapart» за адресою: АДРЕСА_3 , орендований заздалегідь замовником, з метою створення умов проживання.

В подальшому, 21.02.2026, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи спільний злочинний умисел, неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запросили ОСОБА_11 в номер № 10 готелю «Hotapart» за адресою: АДРЕСА_4 , для спільного відпочинку та проведення часу разом, на що він погодився.

Надалі реалізуючи спільний злочинний умисел, неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , 21.02.2026, приблизно о 14.00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи за попередньо розробленим планом, за завданням та під керівництвом невстановленої в ході досудового розслідування особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, до приходу потерпілого прибули в номер № 10 готелю «Hotapart» за адресою: АДРЕСА_4 , та привезли із собою заздалегідь підготовлені посуд, алкогольні напої та знаряддя запланованого вбивства - наркотичний засіб «метадон», а також замовили доставку продуктів харчування, та розпочали безпосередню підготовку знаряддя злочину.

Так, неповнолітня ОСОБА_8 , дістала заздалегідь придбаний нею пакунок із кристалічною наркотичною речовиною метадоном, та усвідомлюючи летальний характер дози, відкоркувала пляшку горілки та розлила напій у підготовлені склянки, і, скориставшись моментом, поки потерпілий ще не прибув до місця події, цілеспрямовано висипала метадон у склянку, призначену для ОСОБА_11 , ретельно розмішала суміш до повного розчинення частинок, аби напій візуально не відрізнявся від чистого алкоголю, та стала очікувати на появу потерпілого з метою позбавлення життя. З метою забезпечення швидкого розчинення наркотичного засобу в алкоголі та приховання його специфічного гіркого смаку, неповнолітня ОСОБА_8 нагріла алкоголь з метадоном в мікрохвильовій печі.

Через деякий час, але не раніше 21.00 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 прибув в номер № 10 готелю «Hotapart» за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 53, та почав спілкуватись з неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які одразу запропонували йому поїсти та випити алкогольні напої, на що потерпілий погодився.

Потім неповнолітня ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , виконуючи отримане у месенджері Telegram завдання щодо вбивства військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_11 , діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспілно-небезпечних наслідків, на замовлення, використовуючи довіру потерпілого, надали потерпілому стакан з алкогольним напоєм горілкою, в який заздалегідь додали наркотичний засіб «метадон», розуміючи, що дія вказаної наркотичної речовина може призвести до смерті, який він повністю випив.

Крім того, демонстрація результатів виконання замовлення відбулось в режимі реального часу через стримінг-сервіс месенджера «Telegram», в ході якої невстановлена в ході досудового розслідування особа, надавала рекомендації щодо способу вчинення умисного вбивства.

В подальшому, приблизно через 15-20 хвилини стан здоров`я ОСОБА_11 значно погіршився внаслідок дії наркотичної речовини, а неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в цей час холоднокровно спостерігали за агонією потерпілого, розуміючи, що вони свідомо та цілеспрямовано привели потерпілого у безпорадний стан.

Пересвідчившись через відео-трансляцію у месенджері «Telegram» у безпорадному стані потерпілого, невстановлена особа-замовник, надала пряму вказівку неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_10 позбавити життя ОСОБА_11 механічним способом, а саме перерізати потерпілому горло. Однак, неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , побоюючись безпосереднього контакту з кров`ю та фізичного спротиву, відмовились від виконання вказаної дії.

Надалі, продовжуючи керувати діями виконавців у режимі реального часу, замовник надав іншу вказівку щодо способу позбавлення життя, наказавши задушити потерпілого шляхом надягання полімерного пакету на голову з подальшим здавлюванням дихальних шляхів.

З метою реалізації отриманої вказівки та доведення спільного злочинного умислу до кінця, неповнолітня ОСОБА_10 , підійшла до безпорадного ОСОБА_11 та надягнула йому на голову полімерний пакет, перекриваючи доступ повітря. Продовжуючи активні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_10 накрила обличчя ОСОБА_11 подушкою, притискаючи її власною вагою, доки потерпілий не перестав подавати ознак життя, при цьому продовжувалась здійснюватись відео-фіксація процесу вбивства для звіту замовнику.

У свою чергу неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , виконавши до кінця злочинне замовлення невстановленої в ході досудового розслідування особи, переконавшись при цьому, що у потерпілого відсутні ознаки життя, не бажаючи бути викритим у вчиненні особливо тяжкого злочину, безперешкодно залишили місце події, знищивши при цьому пакування з-під знаряддя вчинення злочину наркотичного засобу «методон», та забравши із собою мобільний телефон.

В результаті вищевказаних протиправних дій неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта №0000680 від 20 березня 2026 року, смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок гострого отруєння метадоном. Отруєння метадоном носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, як таке, що призвело до настання смерті (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., п.2.1.3.т., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р.).

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.

Захисник неповнолітньої підозрюваної заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, просила відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Законний представник неповнолітньої підозрюваної в судовому засіданні підтримала думку захисника, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або віддати доньку їй на поруки.

Підозрювана неповнолітня ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у пред`явленій підозрі визнала, підтримала думку свого захисника.

Спеціалісти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні просили не застосовувати до неповнолітньої підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартю.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000459 від 28.02.2026, за підозрою неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

26.03.2026 неповнолітній ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сторона обвинувачення при обґрунтуванні повідомленої підозри посилається на наступні докази: протокол огляду місця події від 28.02.2026, а саме приміщення номеру № НОМЕР_2 в готелі «Hotapart», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 53, на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, в ході якого зафіксовано обстановку вчинення кримінального правопорушення та вилучено речові докази; протокол огляду трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в номері №10 готелю «Hotapart» за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 53; протокол огляду трупа ОСОБА_11 за участі судово-медичного експерта в ході якого встановлено, що на момент огляду тіло знаходиться в стані гнилісних змін. Кістки черепа та скелету цілі, ознак механічних пошкоджень не виявлено. Без ознак насильницької смерті. Труп направлено до ДСУ «ХОБСМЕ» з метою проведення судово-медичної експертизи та встановлення причини смерті; висновок судово-медичного експерта № 0000680 від 20 березня 2026 року, смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок гострого отруєння метадоном. Отруєння метадоном носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, як таке, що призвело до настання смерті; протокол обшуку від 03.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено серед інших речей: мобільний телефон марки «Poco X3 Pro Frost Blue», на який велась онлайн-трансляція вчинення кримінального правопорушення, 6 ( шість) глиняних стопок, 2 ( дві ) столові ложки з вмістом порошкоподібної речовини темно-зеленого кольору; візитівку «hotapart.com»; дерев`яну дошку з наявними дерев`яними та ватними паличками з залишками речовини невідомого походження та шматками білої речовини невідомого походження; висновки судово-хімічних експертиз №СЕ-19/121-26/6702-НЗПРАП 13.03.2026, № СЕ-19/121-26/6703-НЗПРАП 12.03.2026, №СЕ-19/121-26/6706-НЗПРАП 12.03.2026, №СЕ-19/121-26/6707-НЗПРАП 16.03.2026, згідно яких на вилучених ємності коричневого кольору схожої на чарку №1, глиняній рюмці № 2, глиняній рюмці № 5, дерев?яній дошці, фрагментф художньо оформленого паперу, двох ватних палочках, дерев?яних палочках, тьох фрагментах паперу білого кольору виявлено наркотичні речовину метадон; протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;протокол впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 , в ході якого останній під фото №2 впізнав дівчину на ім`я « ОСОБА_16 », яка забрала замовлення, а саме пакет з пляшками алкоголю. Згідно довідки до протоколу проведення впізнання за фотозімками на фото № 2 зображена ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;протокол огляду місця події від 28.02.2026, в ході якого вилучено встановлено мобільний телефону iPhone 13 Pro Max, який належав потерпілому ОСОБА_11 , вказаний телефон добровільно виданий ОСОБА_17 ; протокол допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколи допиту свідків працівників поліції ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; протоколи впізнанння особи за фотознімками за участю вказаних свідків, які впізнали неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_25 ; протокол впізнання особи за фотознімками за участю вказаного свідка; протокол допиту свідка ОСОБА_26 ; протокол впізнання особи за фотознімками за участю вказаного свідка;протокол огляду відеозапису з камер відеоспостереження, на якому зафіксовано двох дівчат, які 21.02.2026 йшли по сходах готелю «Hotapart», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 53;протокол допиту свідка ОСОБА_27 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 , який підтвердив покази ОСОБА_27 , та видав мобільний телефон, що належить потерпілому; протокол допиту свідка ОСОБА_28 , яка повідомила про відомі їй обставини вчинення неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення; інші докази у сукупності.

Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри неповнолітній ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам неповнолітньої підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваної, яка є неповнолітньою особою, раніше не судима, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, не виключена можливість переховування останньої від органу досудового розслідування та суду, зокрема, перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, а підозрювана має реальну можливість впливати на вказаних осіб у даному кримінальному провадженні, в тому числі на тих, яким відомо про вчинення кримінального правопорушення, не можна виключати можливість такого впливу підозрюваної на останніх з метою зміни їх свідчень на свою користь.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваній, а саме того, що неповнолітня ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно неповнолітньої ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення -злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Враховуючи наявність ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною неповнолітньою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання винуватою у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, те, що неповнолітня підозрювана раніше не судима, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя застосовує відносно неповнолітньої підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст..ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно неповнолітньої ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 58 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.05.2026, включно, без визначення суми застави.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 негайно повідомити близького родича підозрюваної неповнолітньої ОСОБА_8 про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 23.05.2026 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримала _____________2026 р. ___год.____хв.

ОСОБА_8 _____________________