Справа № 521/4017/26
Номер провадження:1-кп/521/1470/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

31 березня 2026 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000059 від 21.08.2025 року.

Прізвище, ім`я і по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місця проживання:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лучинське, Роздільнянського району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор - ОСОБА_4 , захисник - ОСОБА_5 , обвинувачений - ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

В провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання.

Учасники процесу під час підготовчого судового засідання не заперечували проти можливості призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом, а суд самостійно не вбачає підстав, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Також, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою та просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Клопотань в порядку ст. 314-1 та ч.2 ст. 315 КПК України від сторін не надходило.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд за обвинувальним актом.

Щодо продовження строку дії запобіжного заходу, то необхідно зазначити наступне, ОСОБА_3 обвинувачується, у скоєнні тяжкого злочину. При цьому, тяжкість обвинувачення, на даному етапі ще може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою та може бути прийнята судом до уваги.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є: запобігання спробам переховуватись від суду.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Таким чином, суд вбачає наявність чітких ознак того, що подальше перебування ОСОБА_3 під вартою вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Також, при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує і інші обставини відносно них, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан його здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; відсутність судимостей.

З урахуванням наявності обвинувачення щодо ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає, що міцність соціальних зв`язків ОСОБА_3 не є достатнім стримуючим фактором, який свідчив би про беззаперечну відсутність ризиків можливого переховування від суду.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та обмеження їх конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Щодо розміру застави, то суд вважає за необхідне зменшити обвинуваченому розмір застави з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до кримінального процесуального закону вбачається, що не визначення розміру застави, за деякими кримінальними правопорушення, є правом суду, а не обов`язком. При цьому, необхідно враховувати обставини кримінального правопорушення.

В даному випадку суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, час розгляду кримінального правопорушення та те, що за кримінальним провадженням вже було визначено розмір застави та вважає за необхідне її зменшити.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинувачених, інших даних про їх особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Прокурор у своєму клопотанні просить визначити розмір застави у вигляді 661 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд враховує, що прокурор у клопотанні та у судовому засіданні не обґрунтував можливість призначення обвинуваченому застави у розмірі 661 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема наявністю в обвинуваченого майна або грошових коштів на зазначену суму.

Таким чином, сторона обвинувачення, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України не довела виключний випадок встановлення застави з перевищенням меж, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Суд вважає, що достатнім розміром застави за вказаним кримінальним провадженням, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та встановлених ризиків, буде розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, суд вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 331 КПК України, суд, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відношенні ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України в Хаджибейському районному суді м. Одеси у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 10.04.2026 року за участю сторін.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту ухвалення рішення, тобто з 31.03.2026 року та припиняє свою дію 29.05.2026 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

3)повідомляти про зміну свого місця проживання.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, щодо продовження запобіжного заходу, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1