Єдиний унікальний номер 305/361/26
Номер провадження 1-кп/305/22/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

особи стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Рахівської міської ради ОСОБА_7

представника ювенальної превенції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.11.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою освітою, учня 8-Б класу Рахівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду Закарпатської області, 05.02.2026 року, надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

13 вересня 2025 року, близько 03 години 00 хвилин малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншими особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, а саме неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , знаходячись навпроти кав`ярні "Coffee-Jazz", по вулиці Миру, в м. Рахів, Рахівського району Закарпатської області, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та неповагою до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських спонукань, розпочали із ОСОБА_12 словесну суперечку, в ході якої безпричинно, супроводжуючи словесними погрозами та образами нанесли групою осіб декілька ударів руками стиснутими в кулак та ногами по різних частинах тіла останньому, внаслідок чого заподіяли ОСОБА_12 різні тілесні ушкодження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері - ОСОБА_5 , вважаючи, що саме такі види примусових заходів є достатніми та необхідними для попередження вчинення ним нового злочину.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Зокрема пояснив, що разом з хлопцями гулили по місту, побачили потерпілого, разом з хлопцями почали наносити удари потерпілому. Він шкодує про вчинене, просить його суворо не карати.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 його мати ОСОБА_5 просила суд передати сина під її нагляд, обіцяла забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Захисник малолітнього ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , не заперечував проти задоволення клопотання.

Представники служби у справах дітей Рахівської міської ради ОСОБА_7 та ювенальної превенції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 подане прокурором клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч2. ст.296 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_12 ; протоколами слідчого експерименту; протоколами впізнання осіб потерпілим; висновком судово-медичної експертизи; протоколами огляду відеозапису наданого підозрюваним ОСОБА_11 та відеозаписів з камер зовнішньго спостереження кав`ярні "Coffee-Jazz" та готелю "Рахів"; показаннями підозрюваних та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд, оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою та є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже, своїми умисними діями, які виразились хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.296 КК України та яке у відповідності до ст.12 КК України належить до нетяжких злочинів.

Згідно довідки Рахівської міської ради Закарпатської області малолітній ОСОБА_4 проживає разом з мамою ОСОБА_5 , іншими братами, сестрами і племінниками, тіткою, бабусею усього 20 осіб.

Батьки малолітнього ОСОБА_4 несудимі, за місцем проживання характеризуються з позитивної сторони.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до статті 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього судом можуть бути застосовані такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п.1 ч.2 ст.105 КК України), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Враховуючи, що малолітній ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, вчинений ним злочин відноситься до категорії нетяжких, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері - ОСОБА_5 .

Суд вважає, що саме такий вид примусових заходів виховного характеру буде необхідним і достатнім для перевиховання і виправлення малолітнього, попередження вчинення ним нових правопорушень.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Запобіжний захід стосовно малолітнього ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.22, 97, 105 КК України, ст.369-372, 376, 392-395, 498 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.11.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

На підставі ч.1 ст.105 КК України, малолітнього ОСОБА_4 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.296 КК України.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру строком на 1 (один) рік.

Попередити малолітнього ОСОБА_4 про те, що в разі вчинення нового кримінального правопорушення до нього може бути застосовано більш суворий примусовий захід виховного характеру, аж до направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк, що не перевищує трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1