Справа №523/1401/26
Провадження №1-кс/523/1453/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 19.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 19.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно.

Розгляд клопотання проведено у відсутність ініціатора клопотання та володільця майна, оскільки будучі належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду клопотання, до суду не прибули, надали заяви про розгляд без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 244 КПК України неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що 18.01.2026 року о 20:10 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним спеціалізованим тягачем «DAF XF510 FT», р.н. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом цистерною «MAGYAR», р.н. НОМЕР_2 , здійснюючи рух по вул. Князя Володимира Великого з боку вул. Академіка Заболотного в напрямку вул. 28-ї Бригади, на нерегульованому на момент ДТП перехресті вул. Князя Володимира Великого - вул. Владислава Бувалкіна, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Князя Володимира Великого. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, госпіталізований до ООКЛ.

19.01.2026 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий вантажний спеціалізований тягач «DAF XF510 FT», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 , спеціалізований напівпричеп цистерна «MAGYAR», р.н. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 , який в наступному був поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів (стоянка для вантажних автомобілів): Одеська обл., Одеський р-н., с. Нерубайське, вул. Пастера, 29Б.

19.01.2026 відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

Вантажний спеціалізований тягач «DAF XF510 FT», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 , спеціалізований напівпричеп цистерна «MAGYAR», р.н. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Встановлено, що вказаний транспортний засіб, є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Необхідність накладення арешту на вилучене під час оглядів та обшуків майно обумовлюється необхідністю збереження предметів, які можливо використати як знаряддя злочину чи містить його сліди, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 19.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт, із правом вилучення вищезазначених транспортних засобів у власників та користувачів, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на транспортний засіб вантажний спеціалізований тягач «DAF XF510 FT», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 13.02.2020 ТСЦ № 6347, належить ТОВ «ІНТЕР ОЛІЯ», адреса реєстрації: Харківська обл., м. Харків, вул. 23-го Серпня, 34, офіс 12, -

Накласти арешт, із правом вилучення вищезазначених транспортних засобів у власників та користувачів, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на транспортний засіб спеціалізований напівпричеп цистерна «MAGYAR», р.н. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого 16.03.2023 ТСЦ № 6347, належить ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1