КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/2913/2026 Категорія: ч. 5 ст. 407 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № внесеному до ЄРДР 17 листопада 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новороборове Старобільського району Луганської області, громадянина України, ареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 і вичерпанням можливості їх отримання.

На початку апеляційного розгляду захисник заявив клопотання про скасування запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки строк дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчився, а іншого судового рішення про продовження такого запобіжного заходу немає, а, відтак, ОСОБА_8 незаконно утримується під вартою.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, наголошуючи, що відносно ОСОБА_8 ухвалений обвинувальний вирок, який наразі оскаржується; вказаним вироком обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально; вироком суду строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили; на даний час вирок оскаржувається, а, відтак, відсутні підстави для скасування запобіжного заходу.

Вислухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали, обговоривши доводи клопотання прокурора, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

За змістом оскаржуваного вироку ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили, що відповідає наведеним вимогам закону.

При цьому колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у своєму рішення «Руслан Яковенко проти України» (п.31, п. 32, 46) зазначив, що, починаючи з дати постановлення вироку, навіть, якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити, підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом», тобто у розумінні підпункту «а» пункту 1 ст. 5 Конвенції на законних підставах.

Окрім того, у вказаному рішенні Європейський суд наголосив, що навіть якщо національне законодавство передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами усіх інстанцій, попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті лише, коли виникають нові обставини.

Також, розглядаючи клопотання захисника, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст. 377 КПК України, якщо обвинуваченого, який тримається під вартою, засуджено до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Проте таких виняткових обставин захисником не зазначено.

За таких обставин тримання особи під вартою за наявності вироку суду, який хоча і не набрав законної сили, однак яким особі призначено покарання у виді позбавлення волі, є таким, що у повному обсязі відповідає принципам законності, пропорційності та не є свавільним.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на даний час строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на його особисту свободу та публічними інтересами, а тому колегія суддів вважає клопотання захисника безпідставним, у зв`язку з чим таке клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4