№ 755/1211/26
№ 1-кс/755/284/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. начальника 1 відділення слідчого відділу (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Армянськ, АР Крим, громадянину України, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 17.02.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. начальника 1 відділення слідчого відділу (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, відомості про яке 17.02.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - колабораційній діяльності, тобто, в участі громадянина України у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У період лютого-березня 2014 року, Російська Федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, у порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 року та Федеральним Законом Російської Федерації № 42-ФЗ від 02.03.1999 року), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також, підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також, організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому, став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року Російська Федерація, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - Кримського півострова із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим, повномасштабним військовим вторгненням Російської Федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2002-ІХ від 24.02.2022 року, яким на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території України АР Крим та м. Севастополь (далі - ТОТУ) до складу РФ, а також, придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено, так звані судові, правоохоронні органи та органи виконавчої влади і місцевого самоврядування Республіки Крим, а також, найвищий, єдиний представницький та законодавчий орган влади Республіки Крим складі окупаційної влади Російської Федерації, так звана «Державна Рада Республіки Крим».

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 32 Конституції РФ: вищим безпосереднім виразом влади народу являються референдум та вільні вибори; державну владу в суб`єктах РФ здійснюють створені ними органи державної влади; громадяни РФ мають право обирати і бути обраними до органів державної влади і органів місцевого самоврядування, а також приймати участь у референдумі.

Згідно з ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 5 Закону Республіки Крим від 26.02.2019 року № 572-ЗРК/2019 «Про вибори депутатів Державної Ради Республіки Крим»: депутати, так званої «Державної Ради Республіки Крим» обираються громадянами Російської Федерації на основі загального рівного і прямого виборчого права при таємному голосуванні; вибори депутатів Державної Ради нового скликання призначаються Державною Радою. Рішення про призначення виборів повинне бути прийнятим не раніше ніж за сто днів і не пізніше ніж за дев`яносто днів до дня голосування.

Згідно з постановою Державної Ради Республіки Крим № 2270-2/24 від 04.06.2024 року «Про призначення виборів депутатів Державної Ради Республіки Крим третього скликання», призначено вибори депутатів Державної Ради Республіки Крим третього скликання.

У подальшому, постановою Виборчої комісії Республіки Крим № 2/8-3 від 08.06.2024 року голосування на виборах депутатів Державної Ради Республіки Крим призначено на 6-8 вересня 2024 року.

Так, подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що у червні-липні 2024 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, точне місце знаходження досудовим розслідуванням не встановлене, розуміючи факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами Російської Федерації, достовірно знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи проросійсько-налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на участь у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та на добровільне обрання до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, після призначення постановою, так званої «Державної Ради Республіки Крим» №2270-2/24 від 04.06.2024 року виборів депутатів Державної Ради Республіки Крим третього скликання, з його згоди, був висунутий виборчим об`єднанням незаконно створеного на ТОТУ «Кримського республіканського відділення Всеросійської партії «Єдина Росія», як кандидат у депутати.

17 липня 2024 року рішенням, так званої «Територіальної виборчої комісії міста Красноперекопськ Республіки Крим» № 110/524-2, на підставі поданих документів, ОСОБА_6 зареєстрований кандидатом у депутати, так званої «Державної ради Республіки Крим» третього скликання по одномандатному виборчому округу № 13.

09 вересня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи на ТОТ м. Красноперекопська, за результатами виборів, рішенням, так званої «Територіальної виборчої комісії міста Красноперекопськ Республіки Крим» № 130/675-2 про результати виборів визнаний переможцем по «одномандатному виборчому округу № 13».

Далі, 10.09.2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи на ТОТ м. Сімферополя, за результатами виборів, рішенням, так званої «Виборчої комісії Республіки Крим» № 25/227-3 обраний депутатом, так званої «Державної Ради Республіки Крим» третього скликання за одномандатним виборчим округом № 13.

12 вересня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи на ТОТ у м. Сімферополі, згідно з постановою, так званої «Виборчої комісії Республіки Крим» № 27/231-3, був зареєстрований та приступив до виконання обов`язків як депутат, так званої «Державної Ради Республіки Крим», що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Єкатерининська, 18, чим довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на участь у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та на добровільне обрання до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.Отже, своїми умисними діями ОСОБА_6 сприяв та сприяє реалізації політики окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - колабораційній діяльності, тобто, в участі громадянина України у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

23 липня 2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно із ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

25 липня 2025 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 150 (8075) та 25.07.2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в АР Крим, повістки на 30.07.2025 року, 31.07.2025 року та 01.08.2025 року про виклик його до слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим для вручення письмового повідомлення про підозру, а також проведення за його участі інших слідчих (процесуальних) дій опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження № НОМЕР_1 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, 25.07.2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклики до слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим на 30.07.2025 року, 31.07.2025 року та 01.08.2025 року, в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій, надіслано за допомогою соціальної мережі «Вконтакте» на сторінку під назвою: « ОСОБА_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка встановлена як засіб зв`язку, що має приналежність до ОСОБА_6 .

Однак, останній на виклики не з`явилася та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручено, проте, вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень.

Згідно із ч. 9 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Беручи до уваги, що згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до відомостей з ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 08.11.2017 року до 22.04.2025 року відомостей стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

04 серпня 2025 року ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 1 відділу УЗНД ГУ СБ України в АР Крим.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих у ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: повідомленням щодо виявленого кримінального правопорушення 1 відділу УЗНД ГУ СБ України в АР Крим № 76/5/177-274 від 08.02.2025 року, згідно з яким, були встановленні фактичні дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; відповіддю УЗНД ГУ СБ України в АР Крим № 76/5/177-684 від 12.05.2025 року на доручення слідчого, відповідно до якої, встановлено повні анкетні данні громадянина України ОСОБА_6 , його контактні номери телефону, адресу реєстрації та фактичного місця проживання на тимчасово окупованій території України в АР Крим, а також, інші відомості, які мають значення для кримінального провадження; протоколами оглядів від 15.05.2025 року, відповідно до яких, встановленні фактичні дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; протоколами оглядів від 14.07.2025 року, відповідно до яких, встановленні фактичні дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; протоколами оглядів від 17.07.2025 року, відповідно до яких, встановленні фактичні дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; протоколом огляду від 22.07.2025 року, відповідно до якого, встановленні фактичні дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; висновком експерта № 321/1 від 17.06.2025 року, відповідно до якого, на фотозображенні, яке було виявлене в ході проведення огляду мережі Інтернет від 15.05.2025 року та на порівняльному матеріалі з ДМС України, зображена одна й та сама особа, а саме громадянин України ОСОБА_6 ; відповіддю 1 відділу УЗНД ГУ СБ України в АР Крим № 76/5/177-1242 від 07.11.2025 року на доручення слідчого щодо переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; листом з Офісу Президента України № 45-01/554 від 19.05.2025 року, згідно з яким, матеріали щодо припинення громадянства ОСОБА_6 згідно із поданими ним заявами або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства в установленому законодавством порядку не надходили; листом з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/33299-25-Вих від 22.04.2025 року, згідно з яким, відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 08.11.2017 року до 22.04.2025 року стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено; повідомленням ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України від 23.07.2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно із ст. 177 КК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, забезпечення можливості своєчасності та повноти проведення досудового слідства, виконання процесуальних дій, виявлення та фіксації слідів злочинної діяльності, а також попередження ухилення підозрюваного від слідства.

Крім доказів, які свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри, у ході досудового розслідування отримано фактичні дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із вказаними доказами, зокрема, отриманими відомостями від ДПС України та оперативного підрозділу, а також іншими відповідями на запити, направленими в порядку ст. 93 КПК України, встановлено існування ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній, переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду на тимчасово окупованій території України в АР Крим та перебуваючи на зазначеній території, у тому числі під час та після деокупації ТОТ України - АР Крим та м. Севастополя, має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,- колабораційній діяльності, тобто, в участі громадянина України у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), це вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та свідчать про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

У випадку обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та належним чином повідомлений про підозру, однак, на виклики до слідчого не з`являється, тому його було оголошено у розшук. Крім того, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окуповані території АР Крим, може вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжити свої протиправні дії.

Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, зокрема, він не мав можливості поспілкуватися із ОСОБА_6 аби з`ясувати думку останнього щодо даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділом (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 17.02.2025 року.

23 липня 2025 року в межах кримінального провадження № 0000044 від 17.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_1 - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, зокрема, надіслано за допомогою соціальної мережі «Вконтакте» на сторінку під назвою: « ОСОБА_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка встановлена як засіб зв`язку, що має приналежність до ОСОБА_6 , відповідно до протоколу огляду від 25.07.2025 року.

Крім того, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, повістки на 30.07.2025 року, 31.07.2025 року та 01.08.2025 року до слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим для участі в проведенні слідчих та процесуальних дій, а також, повідомлення про підозру також опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження випуск № НОМЕР_1 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також, надіслані за допомогою соціальної мережі «Вконтакте» на сторінку під назвою: « ОСОБА_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка встановлена як засіб зв`язку, що має приналежність до ОСОБА_6 , відповідно до протоколу огляду від 25.07.2025 року.

Зокрема, у зв`язку з наведеними вище обставинами, ОСОБА_6 постановою слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_8 від 04.08.2025 року оголошено в розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який, зокрема, перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, за наявної інформації не виїхав з неї до теперішнього часу, не з`явився на виклики слідчого, суду, що є достатньою підставою вважати, що останній переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризиків, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. начальника 1 відділення слідчого відділу (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ, АР Крим, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: