Справа № 344/3451/26
Провадження № 1-кс/344/1726/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000347 від 21.02.2026, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 20.02.2026 року близько 20 год 40 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в лівій смузі для руху по вул. Мазепи, зі сторони вул. Дорошенка, в напрямку до вул. Крихівецької в м. Івано-Франківську, проявила неуважність, не надала перевагу в русі та вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну ділянку дороги справа наліво по відношенню до руху автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу. В результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу.

Під час проведення огляду місця події 20 лютого 2026 року було вилучено автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який доставлено на територію спеціального майданчика ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться по вулиці Січинського, 5В у м. Івано-Франківську, Івано-Франківської області.

21 лютого 2026 року автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000347 від 21.02.2026 року.

Встановлено, що вказаний транспортний засіб, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Метою накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 є збереження речового доказу. Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що з автомобілем марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 виникла потреба в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, з метою запобігання ризикам, які можуть виникнути під час зберігання майна із слідами кримінального правопорушення та негативно вплинути на повноту досудового розслідування, а тому, просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання у його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 21.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

20 лютого 2026 року під час огляду місця події вилучено автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору.

Згідно постанови старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000347 від 21.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. ,

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання виходить з того, що втручання у право власності повинно не лише бути законним і переслідувати за фактами та у принципі «законну мету» «відповідно до загальних інтересів», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичної особи. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Подія щодо якої здійснюється досудове розслідування, свідчить про те, що на даний час і на даному етапі досудового розслідування таке втручання у право власності особи є справедливим, правомірним та пропорційним.

Однак вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, оскільки користування автомобілем марки автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 може призвести до зміни його технічного стану.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Peugeot 3008» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1