Справа № 947/3704/26
Провадження № 1-кс/947/2288/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0001402 від 20.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0001402 від 20.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в якому просить з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження накласти арешт на майно, перелік якого зазначено у клопотанні, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1

Слідчий подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити. Також власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, проти задоволення клопотання заперечували.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001402 від 20.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується матеріалами долученими до даного клопотання.

19.11.2025 до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій останній просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи чоловічої статі, яка 19.11.2025 близько 14:20 год., шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману, представившись співробітником РТЦК та СП, зателефонувавши з мобільного телефону: НОМЕР_1 , повідомив заявниці про затримання її сина, та в подальшому, під приводом звільнення останнього, заволодів готівковими грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 4000 доларів США та 8000 гривень (загальна сума в національній валюті становить 168 369 гривень). Даними діями завдано матеріального збитку на вказану суму. ЄО №49461 від 19.11.2025.

Крім того, 26.01.2025 року до Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т.: НОМЕР_2 , щодо вжиття заходів правового характеру до невстановленої особи, яка у період часу з 07.01.2026 по 10.01.2026, шляхом зловживання довірою, за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з використанням мобільного телефону (абонентський номер не встановлено), представившись співробітником РТЦК та СП повідомив останній про затримання її сина, намагавшись незаконно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 у великому розмірі на суму 12500 доларів США (загальна сума при конвертації у національну валюту станом на 07.01.2026 складає 539 125 гривень) проте, з обставин, що не залежить від його волі, не зміг вчинити всі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до завершення. ЄО №3038 від 26.01.2026

11.02.2026 року слідчим групи слідчих на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2026 справа 947/3704/26, провадження 1-кс/947/1512/26, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено: мобільний телефон моделі Sigma ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон Redmi-M1906670 ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон моделі IPhone ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 пароль доступу 252525 який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон Samsung пароль захисту 1082- ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 належить ОСОБА_5 які вилучено до сейф пакету НПУ NPU6019970

12.02.2026 вищевказані предмети визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею, на підставі долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити на собі сліди та відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на наступне

Мобільні телефони можуть містити у собі інформацію щодо спілкування підозрюваного ОСОБА_9 щодо обставин інкримінованого йому злочину, з вказаних мобільних телефонів імовірно здійснювалися телефонні дзвінки в ході яких оговорювалось місце вчинення злочину та спосіб його вчинення, збереглись смс-повідомлення, фотознімки та інша інформація, а тому вони потребують огляду з метою дослідження наявної у них інформації, яка може мати доказове значення для досудового розслідування.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених мобільних телефонів, оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наявну можливість виявлення у мобільних телефонів відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, телефонних дзвінків, документів, програм, а також приховування чи знищення самих пристроїв.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження після дослідження та огляду вилученого майна, буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було 11.02.2026 року вилучено під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон моделі Sigma ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон Redmi-M1906670 ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон моделі IPhone ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 пароль доступу 252525 який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон Samsung пароль захисту 1082- ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 належить ОСОБА_5 які вилучено до сейф пакету НПУ NPU6019970.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1