УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 303/1714/26

провадження № 51-1012 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 303/1714/26) щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку статей 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Закарпатського апеляційного суду про направлення вказаного кримінального провадження з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, яке мотивоване тим, що до цього суду надійшло подання Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, в якому порушується питання про направлення вказаного кримінального провадження до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Подання мотивоване тим, що справа надійшла до місцевого суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки в обвинувальному акті лише по одному епізоду, а саме 27 березня 2025 року ОСОБА_7 , який є потерпілим по справі, на переконання обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував в м. Мукачево Закарпатської області перерахував зі свого рахунку на рахунок ОСОБА_6 грошові кошти. Усі інші епізоди вчинені або пов`язані з територією м. Львова, Львівської області, м. Києва. Зокрема, на території Львова зазначено про вчинення 16-ти епізодів, 28 епізодів - на території м. Києва, місце вчинення інших епізодів в обвинувальному акті не вказано, зазначено, що це відбувалось через мережу Facebook, Instagram та Telegram. Крім того, вчинення особливо тяжкого кримінального злочину, яке інкримінується обвинуваченим за ч. 3 ст. 289 КК, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна чи без такої, вчинено на території Львівської області. Крім того, для прикриття інкримінованої діяльності обвинуваченими було організовано функціонування офісних приміщень у м. Києві та м. Львів. Більшість юридичних осіб, які фігурують у матеріалах кримінального провадження зареєстровані на території Львівської області та м. Києва.

Також у поданні зазначено, що відповідно до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні 71 потерпілий, жоден із яких не зареєстрований та не проживає на території м. Мукачево Закарпатської області. Зазначена обставина створить об`єктивні труднощі для забезпечення їх участі у судових засіданнях у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області. Відсутність потерпілих на території юрисдикції суду істотно ускладнює можливість їх особистої участі у судових засіданнях та реалізації процесуальних прав. Крім того, залучення такої кількості потерпілих до участі у режимі відеоконференції також неможливо, у зв`язку з технічними обмеженнями програмного забезпечення.

Судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не розпочато.

Учасникам провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте вони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення розгляду подання не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в поданні доводи та матеріали провадження, Суд дійшов такого висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту подання Закарпатського апеляційного суду вбачається, що у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження (справа № 303/1714/26) щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК. Судовий розгляд не розпочато.

Відповідно до ст. 12 КК залежно від ступеня тяжкості кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні правопорушення нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Інкриміновані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК, відносяться до тяжких злочинів.

У той же час, Верховний Суд неодноразово вказував, що оскільки в ст. 12 КК наведено загальну класифікацію кримінальних правопорушень, за ступенем їх тяжкості, при вирішенні питання про більш тяжке правопорушення, в аспекті положень ст. 32 КПК, необхідно виходити не лише з цієї класифікації, але і враховувати вид та розмір покарання, визначеного санкцією норми інкримінованої обвинуваченому статті.

Санкцією ч. 5 ст. 190 КК передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, тоді як санкція ч. 3 ст. 289 КК визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. Отже, встановлена у санкції ч. 3 ст. 289 КК нижня межа покарання є більш суворою, порівняно із санкцією ч. 5 ст. 190 КК.

За змістом ч. 1 ст. 32 КПК у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення. Як убачається із обвинувального акта, місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК у ньому не визначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК, якою визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Отже, виходячи зі змісту цієї правової норми, законодавець пов`язує форму закінчення досудового розслідування з певною дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор.

Оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001449 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 складено старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України та затверджено прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора за адресою вул. Солом`янська, 1, м. Київ, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 303/1714/26) на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Подання Закарпатського апеляційного суду задовольнити частково.

Кримінальне провадження (справа № 303/1714/26) щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК направити до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3