Справа № 519/141/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 м. Південне

Слідчий суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах кримінального провадження №0000624 від 25.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Південне, Одеська область, громадянина України, українця, із середньою освітою, який проходить службу за призовом під час мобілізації, на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.02.2020 Южним міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі

- 13.07.2021 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 13.01.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст клопотання та встановлені обставини.

1.05.02.2026 до слідчого судді Південного міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

2.Слідчим відділенням ВП №4 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 від 25.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України КК України.

3.Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 липня 2025 року № 211, солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення, і призначено на посаду оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

4.Відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

5.Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.

6. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, будучи раніше засудженим за хуліганство, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, 19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи як група осіб, без попередньої змови, перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю з метою спричинення тілесних ушкоджень, вчинили сварку з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме почали демонструвати непристойні жести та висловлювалась нецензурною лайкою у бік останніх, котрі знаходились в автомобілі «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 та рухався по проспекту Миру в м. Південне Одеського району Одеської області.

7.З метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_9 направився до приміщення супермаркету «Копійка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру 19-А, де ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, направились за ОСОБА_9 .

8.Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка», де перебували відвідувачі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивом явної неповаги до суспільства, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у присутності відвідувачів та працівників магазину, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою, демонстративною та агресивною поведінкою, ігноруючи зауваження сторонніх осіб та персоналу магазину, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю, застосували фізичне насильство до ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_7 , використовуючи фізичний вплив, завалила ОСОБА_9 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, ОСОБА_4 наніс 5 ударів рукою в область голови та 5 ударів ногою в область тулуба та голови, ОСОБА_8 наніс 6 ударів рукою в область тулуба, чим спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді саден на голові в лобовій ділянці.

9.Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 вийшов з приміщення супермаркету «Копійка», де побачив біля входу до супермаркету ОСОБА_11 , після чого діючи агресивно та демонстративно, усвідомлюючи публічний характер своїх дій, їх сприйняття сторонніми особами та їх суспільну небезпечність, з особливою зухвалістю застосував фізичне насильство до ОСОБА_11 , завдавши йому численних ударів по голові та тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

10.Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, спільно та узгоджено із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , направились до автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , та який був припаркований у громадському місці за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру, 17, знаходячись біля якого порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, завдали декілька ударів по склу та зовнішніх елементах, чим спричинили механічні пошкодження транспортному засобу.

11.Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 19.11.2025 року приблизно о 21:45 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, разом з раніше невідомим потерпілим ОСОБА_11 , дістав гаманець з кишені останнього, де виявив пластикові банківські картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОщадБанк» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_11 .

12. Після чого, у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних банківських карток з метою подальшого використання як платіжного інструменту при безготівковому розрахунку, таємно викрав вказані банківські картки, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», за своїм значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням, як платіжний інструмент та засіб доступу до банківського рахунку, є офіційним документом.

13.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки, що була вдягнута на потерпілого, дістав гаманець, звідки таємно викрав картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОщадБанк» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_11 , тим самим викрав офіційні документи з корисливих мотивів.

14.Також, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який був продовжений станом на 19.11.2025. ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію воєнного стану.

15. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 19.11.2025 року приблизно о 21:45 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, разом з раніше невідомим потерпілим ОСОБА_11 , дістав гаманець з кишені останнього, де виявив пластикові банківські картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОщадБанк» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_11 .

16.Після чого, у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних банківських карток з метою подальшого таємного викрадення з них грошових коштів, вчинено повторно в умовах воєнного стану.

17.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки, що була вдягнута на потерпілого, дістав мобільний телефон марки «іPhone 11», блакитного кольору, imei: НОМЕР_5 , бувший у використанні, вартістю 7573 гривні та гаманець, звідки таємно викрав картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОщадБанк» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_11 , тим самим викрав офіційні документи з корисливих мотивів.

18.Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з викраденою банківською картою банку «А-Банк» № НОМЕР_3 , котра належить ОСОБА_11 , 19.11.2025, о 23 годині 09 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, прибув магазину «АТБ», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Південне, вул. Григорівського Десанту, 14, де діючи умисно, в період з 23 години 09 хвилин по 23 годину 49 хвилин, здійснив 17 (сімнадцять) банківських операцій з оплати товару, шляхом прикладння банківської картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 до терміналу, при цьому не вводячи пін-коду чи іншого захисту, на загальну суму 4848 гривень 68 копійок, а також з банківської картки банку «ОщадБанк» № НОМЕР_4 , в період з 23 години 26 хвилин по 23 годину 30 хвилин, здійснив 4 (чотири) банківські операції з оплати товару, шляхом прикладння вказаної банківської картки, що належить ОСОБА_11 , до терміналу, при цьому не вводячи пін-коду чи іншого захисту, на загальну суму 1787 гривень.

19.Надалі, 20.11.2025, о 19 годині 19 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, прибув магазину «Пивасов», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Південне, проспект Миру, 21-Д, де діючи умисно, здійснив 1 (одну) банківську операцію з оплати товару, шляхом прикладння банківської картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 до терміналу, при цьому не вводячи пін-коду чи іншого захисту, на загальну суму 88 гривень 50 копійок.

20.Після чого, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 14297 гривень 18 копійок.

21.На підставі викладеного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних порушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб особою, раніше судимою за хуліганство; ч. 1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

22.На підставі викладеного, 26.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція учасників судового процесу.

23.У судовому засіданні прокурор та слідча просили клопотання задовольнити, з викладених у ньому підстав та мотивів.

24.Підозрюваний не заперечував щодо застосування запобіжного заходу.

Мотивувальна частина, застосовані судом правові норми.

25.Відповідно до частин 1 - 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

26.Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

27.За змістом ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

a.існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

b.потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

c.може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

28.Згідно із ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

29.Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

30.Згідно із ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

a.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

b.наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

c.недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

31.Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

32.Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

33.На даному етапі суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже досудове розслідування наразі не завершено.

34.Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

35.Аналізуючи доводи захисника про необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає, що повноваження слідчого судді обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках.

36.Так, відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

37.Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, правильності кваліфікації дій, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

38.За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

39.Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

40.Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та наявні ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

41.Частиною 1 ст.179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

42.З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи, а саме слідчих, які входять до слідчої групи, прокурорів, які входять до групи прокурорів, у вказаному кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за викликами; 2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та реєстрації.

43.Враховуючи наведене, керуючись статтями 176-179,184,193-196, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

1.Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах кримінального провадження №0000624 від 25.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

2.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

3.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи, а саме слідчих, які входять до слідчої групи, прокурорів, які входять до групи прокурорів, у вказаному кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

4.Встановити строк дії ухвали терміном на шістдесят днів з моменту постановлення ухвали до 06.04.2026.

5.Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати до виконання ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області.

6.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

7.Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

8.Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 .

9.Ухвала оскарженню не підлягає.

10.Повний текст ухвали слідчого судді буде виготовлено та оголошено 09.02.2026 о 10:15 год.

Слідчий суддя Південного міського

суду Одеської області ОСОБА_1