Справа № 462/1302/26
провадження 1-кс/462/437/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000064 від 28.01.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч. 3 ст. 301-1 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, 13.03.2026 року звернулася до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: флеш накопичувач «T&G», об?ємом 32gb, флеш накопичувач «take MS», білого кольору, карту пам?яті «MICRO», об`ємом 64 gb «T&G»; мобільний телефон марки «Infinix Smart 10», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , фіскальний чек про придбання вказаного мобільного телефона; банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , банківську карту АТБ банку «Монобанк» № НОМЕР_6 , банківську карту АТБ банку «Райфайзен» № НОМЕР_7 , банківську карту банку «Монобанк» VISA № НОМЕР_8 , банківську карту АТБ банку «А-Банк» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi A5», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім картами з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; стартові пакети в кількості 6 шт.: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , стартові пакети з пластиковими тримачами у кількості 3 шт. з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_12 , НОМЕР_20 , пластиковий тримач від сім карти з номером НОМЕР_21 , стартовий пакет із сім картою з серійним номером НОМЕР_22 , стартовий пакет із сім картою з серійним номером НОМЕР_23 ; 2 аркуші паперу з рукописним текстом із зазначенням телеграм аккаунтів з номерами мобільних телефонів, які було вилучено 12.03.2026 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене 12.03.2026 року в ході проведення обшукута відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000064. Зважаючи на те, що на вказаних речах та предметах збережено сліди вчинення кримінального правопорушення, а також вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх належного зберігання та подальшої необхідності призначення експертиз, просить клопотання задовольнити.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника чи володільця майна, оскільки з матеріалів клопотання неможливо встановити кому саме належить майно, на яке просить накласти арешт слідчий.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000064, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000064, 28.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальні правопорушення, кваліфіковані за ч.2 ст.301, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2026 року до ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт оперуповноваженого УПК у Львівській області ДКП України про те, що в результаті відпрацювання мешканців м.Львова було здобуто об?єктивну оперативну інформацію, що особа на ім?я « ОСОБА_4 », котрий ймовірно проживає на території Залізничного району м.Львова за допомогою багатоплатформового месенджеру «Телеграм» здійснює розповсюдження та збут файлів з ознаками дитячої порнографії, доступ до яких надає охочим за грошову винагороду.

12.03.2026 року на підставі ухвали слідчого судді від 05.03.2026 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено флеш накопичувач «T&G», об?ємом 32gb, флеш накопичувач «take MS», білого кольору, карту пам?яті «MICRO», об`ємом 64 gb «T&G»; мобільний телефон марки «Infinix Smart 10», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , фіскальний чек про придбання вказаного мобільного телефона; банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , банківську карту АТБ банку «Монобанк» № НОМЕР_6 , банківську карту АТБ банку «Райфайзен» № НОМЕР_7 , банківську карту банку «Монобанк» VISA № НОМЕР_8 , банківську карту АТБ банку «А-Банк» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi A5», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім картами з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; стартові пакети в кількості 6 шт.: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , стартові пакети з пластиковими тримачами у кількості 3 шт. з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_12 , НОМЕР_20 , пластиковий тримач від сім карти з номером НОМЕР_21 , стартовий пакет із сім картою з серійним номером НОМЕР_22 , стартовий пакет із сім картою з серійним номером НОМЕР_23 ; 2 аркуші паперу з рукописним текстом із зазначенням телеграм аккаунтів з номерами мобільних телефонів.

Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до вимог ч.5, 7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, зважаючи на положення ст.167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі під час огляду не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час огляду речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із постанови слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 13.03.2026 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000064.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказаний у клопотанні речі вилучені в ході проведення обшуку, мають статус тимчасово вилученого майна та відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що дані речі можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на флеш накопичувач «T&G», об?ємом 32gb; флеш накопичувач «take MS», білого кольору; карту пам?яті «MICRO», об`ємом 64 gb «T&G»; мобільний телефон марки «Infinix Smart 10», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ; фіскальний чек про придбання вказаного мобільного телефона; банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 ; банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську карту АТБ банку «Монобанк» № НОМЕР_6 ; банківську карту АТБ банку «Райфайзен» № НОМЕР_7 ; банківську карту банку «Монобанк» VISA № НОМЕР_8 ; банківську карту АТБ банку «А-Банк» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi A5», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , з сім картами з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; стартові пакети в кількості 6 шт.: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ; стартові пакети з пластиковими тримачами у кількості 3 шт. з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_12 , НОМЕР_20 ; пластиковий тримач від сім карти з номером НОМЕР_21 ; стартовий пакет із сім картою з серійним номером НОМЕР_22 ; стартовий пакет із сім картою з серійним номером НОМЕР_23 ; 2 аркуші паперу з рукописним текстом із зазначенням телеграм аккаунтів з номерами мобільних телефонів, які були вилучені 12.03.2026 року в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п?яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1