справа № 492/452/26
провадження № 1-кс/492/72/26
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2026 року м.Арциз

Слідча суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року, -

встановила:

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що сектором дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року, за заявою ОСОБА_3 у вчиненні ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України. 19 березня 2026 року було отримано постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000065, у зв`язку з цим, просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що у серпні 2020 року ОСОБА_6 , який живе по сусідству з нею по АДРЕСА_1 , встановив на стінах свою будинку відеокамери для здійснення відеоспостереження, що він мотивує необхідністю не допустити проникнення сторонніх осіб до його будинку. Однак насправді принаймні 4 камери, встановлені ним таким чином, що дає підстави вважати, що за допомогою них він спостерігає за її домоволодінням: вони спрямовані на її подвір`я, забезпечуючи повний огляд її двору, вхідних дверей, вікон її будинку тощо. Таким чином, ОСОБА_7 може здійснювати збір, зберігання і використання конфіденційної інформації про неї та членів її сім`ї, що становить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Під час досудового розслідування її було неодноразово допитано в якості потерпілої, проведено допит ОСОБА_8 в якості свідка, 28.12.2020 р. та 28.12.2024 р. проведено огляди за місцем її мешкання, під час яких виявлено наявність камер відеоспостереження, встановлених на будинку ОСОБА_8 , та направлених на територію її домоволодіння. Останній огляд проводився за участю спеціаліста ОСОБА_9 , якого також було допитано.

20.01.2025 р. дізнавач в справі звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з клопотанням про проведення огляду домоволодіння ОСОБА_8 з метою виявлення та огляду системи відеоспостереження, обставин, порядку та режиму роботи, кута та обсягу спостереження камер відеоспостереження, розташованих на будинку та всередині будинку АДРЕСА_1 . 22.01.2025 р. ухвалою слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області відмовлено в задоволенні клопотання дізнавача про огляд домоволодіння ОСОБА_8 з посиланням на те, що дізнавачем не доведено наявність достатніх підстав для проведення огляду. Після цього в справі не проведено більше жодних слідчих дій.

В зв`язку з викладеним, у травні та червні 2025 р. на її замовлення TOB «ІТЕС ЛТД», керівник якого ОСОБА_9 залучався до участі у цьому кримінальному провадженні в якості спеціаліста на підставі постанови дізнавача від 20.12.2024 р., тричі здійснило обстеження ділянки будинку садового типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 на предмет порушень інформаційної безпеки та захисту інформації. Обстеження проводились у різний час: двічі в світлу пору доби в будній та вихідний день та одного разу в темний час доби.

За результатами зазначених обстежень підготовлено відповідні звіти, що встановлюють часткову або повну невідповідність (в залежності від місця розташування камери) меті встановлення засобів відеоспостереження, встановлених на та в будинку ОСОБА_10 , зокрема через те, що вони встановлені недбайливо чи навмисно таким чином, що стали джерелом витоку персональних даних замовника та осіб, які постійно проживають на території об`єкту замовника до невизначеного кола осіб. Також звітами встановлено марку та країну походження частини відеокамер, тобто їхні родові ознаки.

17.03.2026 р. заявником подано дізнавачу в справі клопотання про долучення до матеріалів справи зазначених звітів, та оскільки встановлені ними обставини дають змогу зробити висновок про можливе продовження ОСОБА_7 умисних дій, що можуть свідчити про вчинення з його боку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Постановою від 19.03.2026 р. начальник сектору дізнання ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 задовольнив її клопотання частково, лише в частині долучення до матеріалів справи зазначених звітів. В іншій частині клопотання відмовлено з посиланням на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо марки, моделі та інших індивідуальних ознак камер відеоспостереження, які необхідно вилучити під час проведення огляду, що не дає змоги звернутись з відповідним клопотанням до суду.

Далі, того ж дня 19.03.2026 р. начальником сектору дізнання ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України. Зазначене рішення вмотивоване тим, що на думку органу досудового розслідування, протягом його проведення з моменту внесення відомостей до ЄРДР не встановлено жодного факту щодо збирання гр-ном ОСОБА_7 конфіденційної інформації на її родину, якою б він в подальшому розпорядився на власний розсуд, тобто в його діях відсутній склад відповідного кримінального правопорушення (проступку); між сторонами склалися цивільно-правові відносини, вирішення яких можливе при зверненні до суду в цивільному порядку.

Скаржник зазначає, що досудове розслідування по зазначеному вище кримінальному провадженню належним чином не проводилося, не встановлені всі обставини, які мають значення у наявному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді з зазначеною скаргою.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Начальник сектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився та надав до суду матеріали кримінального провадження.

Розглянувши скаргу, дослідивши документи, додані до скарги, матеріали кримінального провадження № 0000065, слідча суддя дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається з постанови начальникасектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року,її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки в зазначеній постанові взагалі відсутні обставини, які були підставами для прийняття постанови про закриття провадження, висновки дізнавача в оскаржуваній постанові, до яких він дійшов, а саме про необхідність закриття вказаного кримінального провадження не мотивовані, аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів ним не наведено і не обґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що вказана постанова від 19 березня 2026 року не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000065 вбачається, що у травні та червні 2025 р. на її замовлення TOB «ІТЕС ЛТД», керівник якого ОСОБА_9 залучався до участі у цьому кримінальному провадженні в якості спеціаліста на підставі постанови дізнавача від 20.12.2024 р., тричі здійснило обстеження ділянки будинку садового типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 на предмет порушень інформаційної безпеки та захисту інформації. Обстеження проводились у різний час: двічі в світлу пору доби в будній та вихідний день та одного разу в темний час доби.

За результатами зазначених обстежень підготовлено відповідні звіти, що встановлюють часткову або повну невідповідність (в залежності від місця розташування камери) меті встановлення засобів відеоспостереження, встановлених на та в будинку ОСОБА_10 , зокрема через те, що вони встановлені недбайливо чи навмисно таким чином, що стали джерелом витоку персональних даних замовника та осіб, які постійно проживають на території об`єкту замовника до невизначеного кола осіб. Також звітами встановлено марку та країну походження частини відеокамер, тобто їхні родові ознаки.

17.03.2026 р. заявником подано дізнавачу в справі клопотання про долучення до матеріалів справи зазначених звітів, та оскільки встановлені ними обставини дають змогу зробити висновок про можливе продовження ОСОБА_7 умисних дій, що можуть свідчити про вчинення з його боку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Постановою від 19.03.2026 р. начальник сектору дізнання ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 задовольнив її клопотання частково, лише в частині долучення до матеріалів справи зазначених звітів. В іншій частині клопотання відмовлено з посиланням на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо марки, моделі та інших індивідуальних ознак камер відеоспостереження, які необхідно вилучити під час проведення огляду, що не дає змоги звернутись з відповідним клопотанням до суду.

Проте, як вбачається з постанови начальникасектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року, дізнавачем взагалі не надано правової оцінки наданих звітів на предмет порушень інформаційної безпеки та захисту інформації, на предмет наявності чи відсутності доказового обґрунтування в рамках кримінального провадження, оскільки в надані звіти можуть містити інформацію та доказову базу вчинення кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 182 КК України передбачена кримінальна відповідальність, за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

Диспозиція статті 182 Кримінального кодексу України порушення недоторканності приватного життя є бланкетною. Вона відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема Конституції України та законів, що визначають межі конфіденційної інформації про особу.

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без й згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, об`єктом злочину є право громадянина на недоторканність приватного життя, особисту та сімейну таємницю.

Предметом злочину є конфіденційна інформація про особу. Конфіденційною інформацією закон визнає відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов. Зміст такої інформації складають відомості про приватне життя особи, що становлять її особисту чи сімейну таємницю (зокрема, інформація про освіту, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані про особу). Під приватним життям особи розуміється сфера життєдіяльності окремої особи, яка включає в себе зв`язки особи з іншими людьми, її приватні справи, сімейні стосунки тощо, тобто все, що пов`язане з її способом життя і не має публічного характеру. Особисту таємницю становлять відомості про приватне життя конкретної особи, які ця особа бажає зберегти в таємниці від інших осіб. Такими відомостями можуть бути відомості про її здоров`я, інтимне життя (зокрема наявність позашлюбних інтимних стосунків), хобі, особливість сімейних стосунків (народження поза шлюбом дитини тощо). Сімейна таємниця - відомості про приватне життя члена (членів) окремої сім`ї чи декількох сімей, які він (вони) бажають зберегти у таємниці від сторонніх осіб.

Потерпілим від даного злочину може бути будь-яка особа, щодо якої збиралася, використовувалася або поширювалася конфіденційна інформація.

Об`єктивна сторона злочину виражається у вчиненні щодо особи однієї із таких альтернативних дій, а саме у незаконному: а) збиранні конфіденційної інформації щодо цієї особи; б) зберіганні такої інформації; в) використанні; г) знищенні або д) поширенні вказаної конфіденційної інформації чи е) незаконній зміні такої інформації.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 7 лютого 2012 р. по справі «Von Hannover проти Німеччини» (за-яви NoNo 40660/08, 60641/08) підкреслив, що зображення особи є одним із головних атрибутів її особистості, оскільки воно розкриває унікальні характеристики особи і відрізняє її з поміж інших. А в іншій справі «Сабо та Вісі проти Угорщини» від 12 січня 2012 р. (заява No 37138/14) визнав зображення обличчя людини її чутливою біометричною інформацією.

Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 20.01.2012 р. в абз. 5 п. 3.3., даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, дізнавач передчасно зробив висновок про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дізнавача, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення дізнавача постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути зокрема про: скасування рішення дізнавача.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що виносячи оскаржувану постанову дізнавачем порушено загальні засади кримінального провадження, що призвело до порушення прав і законних інтересів потерпілої ОСОБА_3 , які підлягають судовому захисту.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року задовольнити.

Постанову начальникасектору дізнання Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року про закриття кримінального провадження № 0000065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року- скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1