Справа № 944/6398/25
Провадження №1-кп/944/885/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2026м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 24.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.425 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи військовою службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, перебуваючи на посаді сержанта із матеріального забезпечення навчальної батареї навчального дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , будучи матеріально відповідальною особою, у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1.2, 1.3, 1.20 Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №690 від 24.12.2010, в умовах воєнного стану, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, недбало поставився до військової служби, що виразилося у не забезпечуванні правильного зберігання військового майна на складі військової частини, не здійсненні контролю за наявністю військового майна, не проведені щомісячних перевірок наявності та стану військового майна у підрозділах згідно з обліковими даними військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого, в період часу з 17.12.2023 по 08.07.2024, допустив нестачу військового майна на складі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), а саме: наволочок п/в бавовн. 60*50см - 28 шт., простирадл - 56 шт., подушок для військовослужбовців виду 2- 50шт., ковдр тканинних - 50 шт., чобіт гумових - 50 пар, бронежилетів - 20 шт., балістичних шоломів NIJ ІІІА PASGT - 42 шт., наколінників 3 шт., налокітників - 3 шт, казанків індивідуальних - 3 шт., фляг індивідуальних - 3 шт., чохлів до фляги 3 шт., мішків спальних - 30 шт., килимів спальних польових ізоляційного типу 1 виду 2 - 30 шт., шапок зимових флісових - 27 шт., шапок зимових - 3 шт., рюкзаків бойових індивідуальних - 7 шт., черевиків в/б зимових - 4 пар, окулярів захисних балістичних - 7 шт., налокітників та наколінників - 7 шт., окулярів маска захисні - 7 шт., окулярів балістичних - 3 шт., намету каркасного типу 2 виду 2 класу 2 - 2 шт., загальною вартістю 1 035 880, 32 грн., що у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто заподіяв тяжкі наслідки, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 4 ст. 425 КК України.

23.02.2026 прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_4 в користь військової частини НОМЕР_2 шкоду, заподіяну кримінальним правопорушення в розмірі 785020,02 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що обвинуваченим у даному кримінальному провадженні було завдано шкоду в розмірі 1035880,32 грн. В ході досудового розслідування ОСОБА_4 частково добровільно відшкодував шкоду військовій частині НОМЕР_2 , однак станом на даний час в обвинуваченого є наявна заборгованість в загальному розмірі 785020,02 грн. Враховуючи наведене, просить позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.425 КК України визнав повністю, в чому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов, поданий прокурором визнав в повному обсязі.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор та захисник також не оспорюють фактичних обставин, при яких вчинено вказане вище кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.425 КК України в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.4 ст.425 КК України, так як він вчинив недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, який проходить військову службу на Сумському напрямку, вислуга років у ЗСУ станом на 25.01.2025 становила більше 6-ти років, позитивну характеристику з місця служби, вік обвинуваченого та досудову доповідь органу пробації щодо особи обвинуваченого, за якою, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений органом пробації як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як середній, а також висновок органу пробації про ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.425 КК України.

При цьому судом враховано, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 09.08.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків.

За обвинуваченням, яке ставиться йому у провину, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.425 КК України, у період з 17.12.2023 по 08.07.2024, тобто під час дії іспитового строку за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 09.08.2023.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Водночас, згідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 23.12.2025, ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 09.08.2023 у зв`язку із закінченням випробувального терміну. Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для застосування ч.3 ст.78 КК України.

Таким чином, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, яку проходить на східному напрямку, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, не мав наміру ухилятися від відповідальності, щиро розкаявся, добровільно відшкодовує завданий збиток, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Відповідно до положень ч.1, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, а також думки учасників судового розгляду, зокрема обвинуваченого, який позов визнав повністю, цивільний позов Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.425 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (років).

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснює командир Військової частини НОМЕР_2 , у разі зміни місця служби - командир військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 10251 (десять тисяч двісті п`ятдесят одна) гривня 10 копійок.

Позовну заяву Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь військової частини НОМЕР_2 шкоду, заподіяну державі в особі військової частини НОМЕР_1 у розмірі 785020 (сімсот вісімдесят п`ять тисяч двадцять) гривень 02 копійки.

Речові докази, а саме - оригінал акту службового розслідування № 395 за фактом нестачі майна, яке перебуває на обліку командира навчального дивізіону артилерійської розвідки на 114 арк; Книга №3135 обліку наявності та руху військового майна 1 навчальної батареї навчального дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 на 50 арк; Витяг із наказу №510-ОД про результати службового розслідування нестачі майна, яке перебуває на обліку командира навчального дивізіону артилерійської розвідки на 3 арк; Акт № 73/48 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду на 10 арк; Витяг із наказів стосовно службової діяльності ОСОБА_4 на 6 арк; Акт прийому-здачі посади на 1 арк; Інвентаризаційний опис запасів від 01.12.2023 в/ч НОМЕР_1 на 1 арк; Акт №78/200 про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду на 9 арк; Акт №69/45 про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду на 14 арк; Акт №199/г зміни якісного стану майна бойової підготовки на 1 арк; Копія витягу із книги обліку втрат військового майна служби бойова підготовка військової частини НОМЕР_1 на 2 арк; Копія відомості щодо визначення залишкової вартості втраченого майна номенклатура «Бойова підготовка» в/ч НОМЕР_1 станом на 01 травня 2024 року на 1 арк; Копія накладної №17 про передачу посади сержантом ОСОБА_4 капітану ОСОБА_6 на 1 арк; Рапорт щодо госпіталізації ОСОБА_4 на 1 арк; Рапорт про повернення до служби ОСОБА_4 після госпіталізації на 1 арк; Атестат військової частини НОМЕР_1 №5/1 від 27.07.2022 на 1 арк; Копія накладної про прийом-передачі майна від 17.02.2023 на 2 арк; Роздавальна відомість №55 за 18.04.2023 на 1 арк; Роздавальна здавальна відомість №1151 за 26.06.2023 на 1 арк; Здавальна відомість №231 за 22.11.2023 на 1 арк; Здавальна відомість № 230 за 22.11.2023 на 1 арк; Здавальна відомість №200 за 15.11.2023 на 1 арк; Роздавальна здавальна відомість за 12.04.2023 на 1 арк; Копія рапорту ОСОБА_4 на передачу намету на 2 арк; Роздавальна здавальна відомість №63 за 15.12.2022 на 1 арк; Роздавальна здавальна відомість №51 за 19.11.2022 на 1 арк; Роздавальна здавальна відомість №27 за 10.10.2022 на 1 арк; Роздавальна здавальна відомість №29 за 17.10.2022 на 1 арк; Документація щодо передачі майна ОСОБА_4 НА на 12 арк. - залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1