Справа № 468/341/26
Провадж.№ 1-кп/481/81/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року Колегія суддів Новобузького районного суду Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області, клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

Установила:

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 17.10.2025 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 року обвинувальний акт переданий на розгляд колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою колегії суддів від 12.03.2026 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив суд продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 , який раніше був обраний ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 04.11.2025 та неодноразово продовжений ухвалами слідчого судді та суду Баштанського районного суду Миколаївської області до 19.04.2026. Прокурор вважає, що на даний час ризики, передбачені п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і у зв`язку із досягненням 60-річного віку безперешкодно перетинати державний кордон України, будучи уродженцем Республіки Молдова, може мати там родинні контакти, що забезпечить сприятливе середовище для переховування від органів слідства та суду і адаптацію за межами України; можливість незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які є його рідними дітьми, однак виявили бажання підтримати обвинувачення та свідчили проти батька, та свідка ОСОБА_11 , якій також відомі певні факти, які свідчать на користь версії обвинувачення. Застосуванням до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним ризиками неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження запобіжного заходу, просив змінити тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що дане клопотання подане передчасно та не можу розглядатися, оскільки дія ухвали про продовження запобіжного заходу закінчується лише 19.04.2026. Пояснив, що ризики на які посилається прокурор у своєму клопотання є надуманими, лише припущенням, нічим не підтверджені. Обвинувачений раніше не судимий, не має на меті переховуватись від суду, а тому просить суд відмовити у задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував. Також пояснив, що ризики, на які вказує прокурор, є надуманими, не підтверджені належним чином. Просив частково задовольнити клопотання прокурора, змінивши запобіжний захід ОСОБА_6 на домашній арешт.

Представник потерпілих ОСОБА_9 підтримала клопотання прокурора, просила його задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши клопотання прокурора та проаналізувавши його, заслухавши заперечення обвинуваченого та його захисників, робить наступні висновки.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Колегія суддів вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при продовженні строків запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якими рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.

Також, колегія суддів враховує, що судовий розгляд справи на даний час перебуває на стадії підготовчого судового засідання, обвинувачений, потерпілі та свідки судом ще не допитувались, письмові докази також не вивчались.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 04.11.2025 ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 31.12.2025 року включно без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 30.12.2025 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.02.2026 року включно без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 02.02.2026 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.04.2026 року включно без визначення застави.

Підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про обрання та продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає колегії суддів підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, або його скасування.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Колегія суддів вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу та його продовження, на даний час, не змінилися.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Зазначені обставини і наявність вказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в продовженні строку дії раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, у виді триманні під вартою, без права внесення застави, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в місцях позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без можливості внесення застави.

В той же час, колегія суддів не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Керуючись ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 314, 315-317, 369-372 КПК України, колегія суддів

Постановила :

Клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Волонтирівка Суворівського району Молдови, проживаючому по АДРЕСА_1 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів - до 28.05.2026 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - 60 днів.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_3 у нарадчій кімнаті по справі № 468/408/26 повний текст ухвали проголошений о 08:40 год. 01.04.2026 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_3