Справа № 674/970/25
Провадження № 1-кп/674/34/26
УХВАЛА

іменем України

09 березня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 18.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.4 ст.408 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою кожному із обвинувачених.

В обґрунтування клопотання відносно ОСОБА_6 зазначається, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаних вище злочинів. 20.12.2024 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14.02.2025 включно. В подальшому відповідними ухвалами слідчого судді та суду продовжувалась дія цього запобіжного заходу, а ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.01.2026 відносно обвинувачуваного ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 13.03.2026 включно. Станом на сьогоднішній день ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали. Зокрема, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім наявності вказаних ризиків, на думку прокурора, необхідно врахувати в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей. Також просить не визначати розмір застави ОСОБА_6 .

В клопотанні відносно ОСОБА_7 зазначає, що той обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаних вище злочинів. 20.12.2024 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14.02.2025 включно. В подальшому відповідними ухвалами суду продовжувалась дія цього запобіжного заходу і натепер ухвалою суду від 13.01.2026 на строк до 13.03.2026 включно. Натепер ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали. Зокрема, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім наявності вказаних ризиків, слід врахувати в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей. Також просить не визначати розмір застави ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Обвинувачений зазначив, що не має наміру переховуватись від суду, докази досліджені. Його захисник вважає можливим застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, вказав, що всі докази знаходяться в прокурора, обвинувачений не має можливості їх знищити, а попередні ризики повторені прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вважають можливим застосування інших запобіжних заходів.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотань, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Метою застосування застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (п.п. 1, 2, 4, 5 ч.1, ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч.3 ст.199 КПК України).

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.01.2026 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожному продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 13.03.2026 включно, без визначення застави.

Відповідно до обвинувального акту, переданого до суду стороною обвинувачення в межах повноважень, визначених ст.ст. 92, 290, 291, 293 КПК України:

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.4 ст.408 КК України, тобто у вчиненні, в тому числі особливо тяжких злочинів,

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.4 ст.408 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження кожному з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними та особи обвинувачених.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що кожен із цих обвинувачених може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, - свідчить усвідомлення ними стадії кримінального провадження, позиції сторони обвинувачення про наявність підстав для зазначеної вище кваліфікації діянь, тяжкості можливого покарання у разі доведення винуватості, а також те, що вони втекли з місця вчинення злочину. Обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, в тому числі проти основ національної безпеки України з великою ймовірністю створює реальний психологічний мотив для переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами (рішення у справах: «Каучор проти Польщі», «Александр Макаров проти Росії», «Ілійков проти Болгарії»). У справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Зокрема, частина доказів злочинної діяльності, в якій обвинувачуються ОСОБА_6 , зафіксовано в його листуваннях через мобільні додатки, до яких він матиме доступ у разі перебування поза межами установи тримання під вартою, оскільки знає паролі доступу до персональних сторінок та акантів, може здійснити дистанційний вхід до них та редагувати чи видалити відповідну інформацію. Тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини інкримінованих кримінальних правопорушень та спосіб їх вчинення свідчать про можливість обвинуваченими продовжити вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи, що наведені вище ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, не зменшились, тому застосування інших запобіжних заходів не зможуть запобігти таким ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою до 07.05.2026 включно.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи кваліфікацію злочинів, в яких обвинувачуються ці особи, в тому числі й ухиленні від військової служби, наявність наведених вище ризиків, вік, стан здоров`я обвинувачених, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави кожному з обвинувачених.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 07.05.2026 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 07.05.2026 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та надіслати до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3