КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2041/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дніпровської окружної прокуратури міста Києва від 24 грудня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровської окружної прокуратури міста Києва від 24 грудня 2025 року задоволено клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001407 від 18.04.2025 року про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучено 11.12.2025 року під час проведення обшуку транспортного засобу марки MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , а саме: на ключі від автомобіля, автомобіль Mazda cx-5 червоного кольору днз НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 , який поставлений на штрафмайданчик за адресою: Хмельницька область, Каменець-Подільський район, Голосківське шосе, навпроти території ЗАТ «РемБудСервіс», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001407 від 18.04.2025 року про арешт майна, яке вилучено 11.12.2025 року під час проведення обшуку на транспортний засіб марки MAZDA CX- державний номерний знак НОМЕР_4 vin НОМЕР_2 а саме: на ключі від автомобіля, автомобіль Vfzda cx-5 червоного кольору днз НОМЕР_5 vin НОМЕР_2 , який поставлений на штрафмайданчик за адресою: Хмельницька область, Каменець-Подільський район, Голосківське шоссе навпроти території ЗАТ «РемБудСервіс», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, який належить на праві приватної (особистої) власності ОСОБА_6 РНКОПП НОМЕР_6 .

Також апелянт просить зобов`язати орган досудового розслідування, прокурора повернути транспортний засіб марки MAZDA СХ- державний номерний знак НОМЕР_7 vin НОМЕР_2 , ключі від автомобіля, автомобіль Vfzda сx-5 червоного кольору днз НОМЕР_5 vin НОМЕР_8 , який поставлений на штрафмайданчик за адресою: Хмельницька область, Каменець-Подільський район, Голосківське шоссе навпроти території ЗАТ «РемБудСервіс», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, який належить на праві приватної (особистої) власності ОСОБА_6 РНКОГІ НОМЕР_6 - повернути ОСОБА_6 РНКОПП НОМЕР_6 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що вилучення транспортного засобу марки MAZDA CX-5 відбулося поза межами ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук від 04.12.2025 року, оскільки зазначеною ухвалою було надано дозвіл на відшукання виключно електронних носіїв інформації та техніки, які під час обшуку не були виявлені. Сам транспортний засіб, як предмет вилучення в ухвалі визначений не був.

Згідно з доводами апеляційної скарги, вилучений автомобіль мав статус тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим слідчий та прокурор були зобов`язані звернутися з клопотанням про його арешт у строк, визначений кримінальним процесуальним законом. Невиконання зазначених вимог, на думку апелянта, зумовлювало обов`язок повернення майна власниці.

Апелянт звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено дату звернення прокурора з клопотанням про арешт майна, що на думку сторони захисту, свідчить про неповноту судового розгляду та унеможливлює перевірку дотримання процесуальних строків.

Власниця майна не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна та фактично була позбавлена можливості брати участь у судовому засіданні. При цьому в ухвалі відсутні обґрунтування необхідності розгляду клопотання без виклику власника майна.

Також апелянт зазначає про порушення строків розгляду клопотання про арешт майна, оскільки арешт було накладено через значний проміжок часу після вилучення майна, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Транспортний засіб належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , був придбаний на законних підставах, що підтверджується договором купівлі та відомостями про доходи власниці.

Висновки слідчого судді щодо відповідності майна критеріям речового доказу, зазначаючи, що транспортний засіб не був знаряддям кримінального правопорушення, не містить його слідів та не має доказового значення у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення не довела зв`язок майна з кримінальним правопорушенням, а сам факт вилучення під час обшуку не є достатньою підставою для накладення арешту.

Арешт транспортного засобу є непропорційним втручанням у право власності, оскільки власниця має процесуальний статус свідка, а застосований захід фактично позбавив її можливості користування майном, без доведення необхідності такого обмеження для досягнення цілей кримінального провадження.

В судове засідання прокурор та представник власника майна не з`явилися, про час та дату апеляційного розгляду їх повідомлено у встановленому законом порядку.

Проте від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без участі представників Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, у зв`язку з тим, що прокурори, які входять до складу групи прокурів, приймають участь в інших судових засіданнях та не зможуть своєчасно з`явитися до Київського апеляційного суду.

Також в даному клопотанні зазначив, що висновки суду першої інстанції підтримують у повному обсязі, оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді про арешт майна без змін.

Також від представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без власника майна та представника власника майна, у зв`язку з участю 03.03.2026 року у судовому засіданні Шостого апеляційного суду по справі № 320/26195/24. При розгляді просить взяти до уваги ухвалу Київського апеляційного суду від 17.02.2026 року по цій же справі №755/19997/25.

Враховуючи наведене, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи, у тому числі на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001407 від 18.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 16.12.2025 до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про арешт майна, яке вилучено 11.12.2025 року під час проведення обшуку транспортного засобу марки MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , а саме: на ключі від автомобіля, автомобіль Mazda cx-5 червоного кольору днз НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 , який поставлений на штрафмайданчик за адресою: Хмельницька область, Каменець-Подільський район, Голосківське шосе, навпроти території ЗАТ «РемБудСервіс», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Дане клопотання направлено до Дніпровського районного суду м. Києва через Нову почту 12.12.2025.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що досудовим розслідуванням встановлено інформацію щодо діяльності інвестиційної компанії «Mediachain», яка в період з 2022 року по теперішній час на території у країни запроваджує діяльності розгалуженої мережі фінансових пірамід, яка направлена на привласнення коштів громадян України, шляхом електронних маніпуляцій та введення їх в оману під приводом інвестування в криптовалюту. Mediachain - це платформа, яка створила і створює основні продукти у сфері криптоіндустрії для популяризації криптовалюти у світі, а також надання заробітку для творців і користувачів платформи. Даний проєкт пропонував інвесторам заробляти на токені «Mediacoin». Група осіб працювала під виглядом мережевого маркетингу, зміст якого полягає у доході такої компанії, що отримується від неоплачуваної робочої сили, яка продає товари або послуги компанії іншим клієнтам (потерпілим), а заробіток учасників - від пірамідальної або бінарної системи комісійної винагороди. З попередньої інформації встановлено, що до схеми фінансової піраміди причетні громадяни України, які ввели в оману українців на суму близько 1 000 000 доларів США.

Організували вказану фінансову піраміду двоє осіб, серед них ОСОБА_10 громадянин Російської Федерації та громадяни України.

Метою проєкту є створення токену - цифрового активу, який випускається на блокчейні з метою використання його в якості головного платіжного інструменту. В даному випадку створено токен під назвою «Mediacoin». Даний токен створений, як інвестування для користувачів з доступом інвесторів до його розвитку в якості фінансування з вигідним прибутком.

Із 2021 року вказаний проєкт набрав великої популярності за рахунок великих вкладень в рекламну компанію по всьому світу.

Окрім основних організаторів, великий внесок в рекламній діяльності зробила дружина ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яка розкрутила даний проєкт для інвесторів з України за рахунок медійності та популярності серед користувачів «Instagram».

Інформація стосовно учасників фінансової піраміди:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 зареєстрований: АДРЕСА_1 . На даний час по інформації проживає в Угорській Республіці, м. Будапешт.

Дружина: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 зареєстрована: АДРЕСА_2 . На даний час по інформації проживає в Угорській Республіці, м. Будапешт. Інстаграм: marryy.kuu. Глядачів соцмереж 291 тисяча аккаунтів.

Головний бухгалтер проєкту «Mediachain»: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_11 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , абонентський номер НОМЕР_12 .

Частина українських блогерів, які здійснювали рекламу та безпосередньо підбурювали свої глядачів на здійснення інвестицій у вказаний проєкт з подальшим отриманням прибутку. Серед блогерів приймали участь наступні особи:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_13 зареєстрований: АДРЕСА_4 . По інформації проживає в АДРЕСА_5 .

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_14 ( ОСОБА_18 ), громадянка Білорусії, має посвітку на постійне проживання на території України. Зареєстрована: АДРЕСА_4 . По інформації проживає в м. Одеса, НОМЕР_15 . Спільна інстаграм сторінка: ІНФОРМАЦІЯ_12.

Вказані особи протягом тривалого часу здійснювали рекламування проєкту «Mediachain». Листування з клієнтами в мессенджері «Телеграм» здійснював ОСОБА_19 , що підтверджується скріншотами потерпілих. Таку ж саму медійну підтримку та приведення нових клієнтів (інвесторів) здійснювала, ще одне подружжя з м. Одеси ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , остання має також значну кількість глядачів свого «Інстаграм», близько 50,5 тисяч. Також одна із спікерів, яка виконувала аналогічні дії щодо свої глядачів є ОСОБА_22 .

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_16 , зареєстрована: АДРЕСА_6 . Проживає: АДРЕСА_7 . Абонентський номер НОМЕР_17 ) (Одеса). Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_18 до 11.07.2027. Авто Mercedes-benz С180 д.н.з. НОМЕР_19 .

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_20 , зареєстрований: АДРЕСА_6 . Абонентський номер НОМЕР_21 (Одеса). Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_22 до 22.12.2025.

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_23 , зареєстрована: АДРЕСА_8 . Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_24 до 16.01.2030. Інстаграм: ІНФОРМАЦІЯ_13. Глядачів соцмереж 23 тисячі аккаунтів.

Встановлено, що зазначені особи, будучи обізнаними з роботою у сфері електронно-обчислювальної техніки, ІТ-технологій та маючи відповідний досвід, забезпечили створення, адміністрування, технічне функціонування комерційного проекту в мережі Інтернет, відповідного програмного забезпечення, а також, відповідних фінансових пірамід для зв`язку з потенційними клієнтами/інвесторами. Так, з метою приховання своєї злочинної діяльності організована група осіб створили спеціалізовану платформу на сайті mediachain.inc, де потерпілі шляхом реєстрації здійснюють поповнення балансу Mediachain, з метою подальшого отриманого прибутку.

Під час досудового розслідування встановлено криптогаманець НОМЕР_32, який відображений в програмному забезпеченні «chainalysis», як Mediacoin.inc, який створений 19.11.2021 та функціонував 04.09.2023.

У подальшому встановлено, що в злочинній схемі приймали участь громадяни України, на яких здійснювався вивід віртуальних активів з гаманця НОМЕР_32:

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_25 , зареєстрована: АДРЕСА_9 . Абонентський номер НОМЕР_26 . Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_27 до 27.02.2030. Автомобіль Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_28 2020 року випуску.

Криптовалютний гаманець відкритий на «Binance» НОМЕР_33. Отримані кошти в період з 03.01.2022 по 25.02.2023 складає 1,16 мільйонів доларів США.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_10 . Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_29 до 03.09.2025, НОМЕР_30 до 05.11.2028. Запит. Авто: Mazda СХ5 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Криптовалютний гаманець відкритий на «Binance» НОМЕР_34. Кошти отримувались один раз в сумі 16,5 тисяч доларів США.

На сьогодні за кордоном перебувають 4 особи, серед яких: ОСОБА_13 , виїхав 16.01.2022 о 12:41, виліт до Турецької Республіки; ОСОБА_14 , виїхала разом з ОСОБА_13 , але за час повномасштабного вторгнення, перебувала на території України один раз та виїхала 16.08.2023 00:38 в напрямку м. Кишенів, Республіки Молдови; ОСОБА_15 , виїхав 13.02.2022 о 14:11 виліт до Турецької Республіки; ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_31 , зареєстрований: АДРЕСА_11 . Виїхав за територію України 05.10.2021 о 16:46 виліт до Турецької Республіки.

Крім того, в ході досудового розслідування було допитано ряд потерпілих, які в своїх показах підтверджують причетність вказаних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

У ході оперативного супроводження вказаного матеріалу було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка користується транспортним засобом MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .

У порядку, передбаченому ст.ст. 234-236 КПК України слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_26 , 11.12.2025 в період часу з 09 год. 42 хв. до 09 год. 51 хв. проведено обшук транспортного засобу марки MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , у ході якого виявлено та вилучено: ключі від автомобіля спец пакет WAR1952393; автомобіль Mazda cx-5 червоного кольору днз НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 , поставлений на штрафмайданчик за адресою Хмельницька область, Каменець-Подільський район, Голосківське шоссе навпроти території ЗАТ «РемБудСервіс».

11.12.2025 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

24.12.2025 ухвалою слідчого судді Дніпровської окружної прокуратури міста Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучено 11.12.2025 року під час проведення обшуку транспортного засобу марки MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , а саме: на ключі від автомобіля, автомобіль Mazda cx-5 червоного кольору днз НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 , який поставлений на штрафмайданчик за адресою: Хмельницька область, Каменець-Подільський район, Голосківське шосе, навпроти території ЗАТ «РемБудСервіс», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за №0001407 від 18.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладаючи арешт на вказане майно слідчий суддя з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, дійшов висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому слідчий суддя врахував, що у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, всупереч твердженням апелянта, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0001407 від 18.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, всупереч твердженням апелянта.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 167, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

При цьому твердження, представника власника майна про те, що прокурором, всупереч приписам абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України подано клопотання про арешт майна пізніше, а ніж через 48 годин після тимчасового вилучення майна є безпідставними, виходячи з того, що як зазначалось вище, клопотання про арешт майна прокурором на адресу Дніпровського районного суду м. Києва, направлено поштовим відправленням через Нову почту 12.12.2025 /т. 1 а.с. 61/, а обшук проведено 11.12.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Із зазначеного вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна подано з дотриманням положень ч. 5 ст. 171 КПК України.

Щодо твердження апелента про те, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся з недотриманням положень ч. 1 ст. 172 КПК України, а саме не повідомлено власника майна про його розгляд, а також з порушенням строків розгляду клопотання про арешт майна, колегія суддів, з урахуванням вище викладеного не погоджується, з твердженнями апелянта, що дана обставина є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дніпровської окружної прокуратури міста Києва від 24 грудня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4