Справа № 442/123/26
Провадження № 1-кс/442/36/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі Львівської області клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026 за №0000015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Lienz (Ліенц) Республіки Австрії, австрійця, громадянина Республіки Австрія, власника фірми «Koding e.U», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-технічною освітою, зі слів раніше не судимому,-

з участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 );

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

перекладача - ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернулась до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2026 громадянин Республіки Австрії ОСОБА_12 ( ОСОБА_5 ) перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Косино» Закарпатської області та перебував на території України. 06.01.2026 року на орендованому автомобілі марки «Нyndai Elantra», ciрого кольору, номерний знак НОМЕР_1 приїхав у селище Східниця Східницької ОТГ Львівської області з метою викрадення доньки своєї знайомої ОСОБА_13 , малолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у батька ОСОБА_9 із яким проживає остання. В подальшому ОСОБА_12 ( ОСОБА_5 ) того ж дня приблизно о 12 год. 23 хв. на автомобілі марки «Hyndai Elantra», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 під`їхав на вулицю Золота Баня, 2А, що у смт. Східниця Східницької ОТГ Львівської області та зупинився неподалік готелю «Тустань», де побачив припаркований автомобіль ОСОБА_9 , марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_3 поряд з яким без нагляду батька стояла малолітня ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в цей час у нього виник умисел на викрадення малолітньої. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення людини, ОСОБА_12 ( ОСОБА_5 ) вийшов з автомобіля марки «Нyndai Elantra», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Золота Баня, 2а, у селищі Східниця Східницької ОТГ Львівської області, відчинив задні ліві дверцята автомобіля, після чого скориставшись тим, що малолітня ОСОБА_14 залишилась без нагляду батька, підбіг до неї з-заду та проти її волі, із застосуванням фізичної сили, підняв малолітню ОСОБА_14 обома руками та переніс до вказаного автомобіля заштовхав її у салон автомобіля, через відчинені задні ліві дверцята та заблокував їх, що не дає можливості їх відчинити з середини. Після чого, долаючи фізичний спротив малолітньої ОСОБА_14 , зачинив дверцята, сів за кермо автомобіля та поїхав у напрямку м. Сколе Стрийського району Львівської області, з метою приховати вчинення вказаного кримінального правопорушення та уникнути кримінальної відповідальності. Однак у подальшому відповідно до введеного начальником ГУНП у Львівській області оперативного плану «Перехват» був зупинений працівниками поліції у с. Дубина Стрийського району Львівської області на перехресті вулиць Довбуша та Шашкевича, внаслідок чого його злочинні дії спрямовані на викрадення дитини були припинені. Таким чином, ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ) обґрунтовано підозрюється у викраденні малолітньої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

07.01.2026 старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 за погодженням із прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 складено та повідомлено про підозру ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Обставинами, що дають підстави, на думку слідчого, обґрунтовано підозрювати ОСОБА_17 ( ОСОБА_12 ) у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: телефонне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2026, протокол огляду місця події від 06.01.2026, показання малолітньої потерпілої ОСОБА_14 від 06.01.2026, показання свідка ОСОБА_9 від 06.01.2026, показання свідка ОСОБА_13 від 06.01.2026, протокол огляду предметів, а саме відеозапису вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2026, протокол огляду предметів, а саме мобільних телефонів від 06.01.2026, протокол затримання підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) від 06.11.2026, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ) від 06.01.2026 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на наступне.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_18 ) після вчинення кримінального правопорушення, умисно покинув місце події разом, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності. Крім цього, підозрюваний є громадянином іншої держави і тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може покинути територію України, а тому він під страхом покарання з метою уникнення відповідальності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КК України, а саме, можливість підозрюваного ОСОБА_17 ( ОСОБА_12 ) незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а саме, перебуваючи на свободі матиме можливість безпосередньо, шляхом залякування, переконання, прохання впливати на їхні показання з метою ухилення від кримінальної відповідальності та передбаченого законом покарання, оскільки свідок ОСОБА_19 та свідок ОСОБА_20 є добрими знайомими підозрюваного.

На переконання органу досудового розслідування застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали з мотивів, викладених у ньому. Прокурор вказала, що інший запобіжний захід не може бути застосований, оскільки підозрюваний може залишити межі України, бо є громадянином іншої країни.

Законний представник малолітньої ОСОБА_14 - батько ОСОБА_9 вказав, що підтримує позицію прокурора та органу досудового розслідування. Злочин був спланований, в якому задіяно щонайменше три особи. Дитина з матір`ю спілкується за допомогою соціальних мереж, з колишньою дружиною він є сторонами у цивільних спорах, які перебувають на розгляді у судах м.Києва. Підозрюваний не є представником жодної державної установи, яка б наділила його повноваженнями виконувати рішення суду. Не обравши йому запобіжний захід пов`язаний із триманням під вартою, він покине межі України, бо не має тут жодних зв`язків.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти клопотання слідчого. Підтримав своє подане клопотання, в якому просив обрати особисте зобов`язання або заставу. Наголосив, що злочин є нетяжкий. У підозрюваного вилучили паспорт, а тому він не може покинути межі України. Прокурором не доведено, що неможливо застосувати інший запобіжний захід. Підозрюваний думав, що діє в межах закону, оскільки у матері дитини є необхідні документи, які підтверджують місце проживання дитини з нею.

Захисник ОСОБА_8 підтримав доводи адвоката ОСОБА_7 . Додатково вказав, що до підозрюваного відповідно до вимог КПК України не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підозру вважає необгрунтованою, оскільки відсутній умисел на вчинення злочину. Просить відмовити у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ) підтримав покази дані ним під час допиту його слідчим, погодився з думкою адвокатів, наміру викрадення дитини не було, вважав, що виконує рішення суду про повернення дитини матері. Зобов`язується співпрацювати зі всіма установами, наміру втечі не має.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_13 вказала, що з підозрюваним у неї дружні відносини, оскільки разом працюють. Всупереч наявного рішення суду щодо визначення місця проживання дитини з нею, колишній чоловік забрав у неї дитину. Хотіла поспілкуватись зі своєю дочкою, оскільки чоловік забороняє дитині у цьому, шляхом періодичного блокування соціальних мереж. Підозрюваний допомагав їй виконати рішення суду. Наміру викрадення дитини не було.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши свідків, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

06.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.146 КК України.

07.01.2021 ОСОБА_15 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованою підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_15 ) до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора, що повідомлена ОСОБА_15 ) підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зокрема термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: телефонне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2026, протокол огляду місця події від 06.01.2026, показання малолітньої потерпілої ОСОБА_14 від 06.01.2026, показання свідка ОСОБА_9 від 06.01.2026, показання свідка ОСОБА_13 від 06.01.2026, протокол огляду предметів, а саме відеозапису вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2026, протокол огляду предметів, а саме мобільних телефонів від 06.01.2026, протокол затримання підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) від 06.11.2026, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ) від 06.01.2026, а також показами свідків, даних у судовому засіданні.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, з урахуванням доводів сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою. Тобто наведені стороною обвинувачення докази з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного ОСОБА_15 ( ОСОБА_6 ) з кримінальними правопорушеннями на даному етапі досудового розслідування.

Однак варто зазначити, що в подальшому такі обставини мають бути ретельно перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Як слідує з клопотання, 07.01.2026 за результатами досудового розслідування щодо ОСОБА_15 ( ОСОБА_6 ) складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у рамках кримінального провадження №0000015 від 06.01.2026, яке вручене ОСОБА_15 (Кольнігу Даніелю) особисто - 07.01.2026 о 14 год 08 хв, про що свідчить його підпис.

За таких обставин, ОСОБА_15 ( ОСОБА_12 ) набув статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні №0000015 від 06.01.2026 щодо підозрюваного ОСОБА_15 ( ОСОБА_6 ) , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Сторона обвинувачення зазначає, що про ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду свідчить те, що підозрюваний є громадянином іншої держави і тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності може покинути територію України. Однак, з протоколу затримання ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ) від 06.01.2026 вбачається, що під час затримання, на підставі ч.2 ст.208 КПК України у нього було вилучено паспорт громадянина Республіки Австрія серійний номер НОМЕР_4 , виданий на ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому такі доводи сторони обвинувачення є необґрунтованими.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний знайомий зі свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та, згідно з даними матеріалів кримінального провадження, таким було відомо про намір ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ) вчинити дії, у яких він підозрюється. З метою забезпечення повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає, що необхідно обмежити спілкування підозрюваного зі свідками щодо обставин справи.

Однак, у даному кримінальному провадженні слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст.194 КПК України. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 ( ОСОБА_18 ) відповідно до ч.3 ст.12 КК України належить до нетяжкого, санкція ч.2 ст.146 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і як останній захід при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Також слідчий суддя враховує норми п.3 ч.2 ст.183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчим не надано доказів того, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_18 ), перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, зазначивши, що інший більш м`який запобіжний захід не в змозі запобігти існуючим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою є 1) домашній арешт; 2) застава.

На думку слідчого судді запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ), оскільки він є громадянином іншої держави та не має в Україні постійного місця проживання.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

З огляду на викладене, а також наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 ( ОСОБА_18 ), та вагомість встановленого ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді застави буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти цьому ризику.

Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 ( ОСОБА_22 ) злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, вказане свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж застава, в тому числі особистого зобов`язання, про які просить сторона захисту.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Враховуючи фактичні обставини даного кримінального провадження, майновий стан підозрюваного, який офіційно працевлаштований, приймаючи до уваги наявність встановленого в межах даного кримінального провадження ризику, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку, що розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн., забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 ( ОСОБА_21 ).

Згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, та які передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України.

Тому, відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України, для зменшення наведеного вище ризику на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також з пов`язаними з ними особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0000015 від 06.01.2026; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Поряд з цим, обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, на переконання слідчого судді, варто покласти на підозрюваного саме в такій редакції: «не відлучатися за межі Дрогобицького району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду».

Положення ч. 4 ст. 132 та ст. 203 КПК України передбачають, що ухвала про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжних заходів припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181-183, 186, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого-відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, слідчому судді.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 , строком на два місяці такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися за межі Дрогобицького району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також з пов`язаними з ними особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0000015 від 06.01.2026;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 08.03.2026 включно, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів Дрогобицької окружної прокуратури.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки, передбачені ч.ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невнесення ним або заставодавцем застави, до нього може бути застосований інший більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09.01.2026 о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_23