Справа № 372/5459/25
Провадження 1-кп-426/25
ухвала

Іменем України

25 вересня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області клопотання про закриття кримінального провадження № 0000389 від 20.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області про закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000389 від 20.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, закінчились.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор вказав, що 20.02.2013 року до Обухівського РУ ГУ МВС України в Київській області на спецлінію 102 о 13 год надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , пор те, що невідома особа, перебуваючи у першому під`їзді буд № 1 по вул. Київська, в м. Обухів, відкрито заволоділа жіночою сумкою, в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 3000 грн., належні ОСОБА_3 , чим завдала останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

20 лютого 2013 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

21 серпня 2013 року злочинні дії невстановлених осіб, скоєні стосовно ОСОБА_3 , перекваліфіковано на ч.1 ст.186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було допитано та визнано потерпілим ОСОБА_3 , яка в ході допиту пояснила обставини вчиненого злочину.

В ході досудового розслідування, з метою здобуття доказів та встановлення осіб, які скоїли вищевказане кримінальне правопорушення, проведені необхідні слідчі (розшукові) дії, проведено вичерпні заходи щодо встановлення свідків та очевидців вказаного правопорушення, встановлення місцезнаходження викраденого майна та місць його ймовірного збуту, відпрацьовано осіб, які раніше вчиняли аналогічні кримінальні правопорушення, однак осіб правопорушників в ході досудового розслідування встановлено не було.

Також, в ході досудового розслідування неодноразово надавалися доручення до ВКП Обухівського РУП, щодо встановлення особи, яка скоїла вказаний злочин, але встановити особу, причетну до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, не виявилось можливим.

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення встановити не вдалося за можливе.

Підстави для зміни правової кваліфікації злочину відсутні.

Кримінальне правопорушення, за яке здійснюється досудове розслідування, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, оскільки відповідно до ст. 12 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Фактичні обставини події свідчать, що кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_3 було вчинене 20 лютого 2013 року, відповідно, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння вказаного кримінального правопорушення (строк давності) сплинув 20 лютого 2018 року.

Враховуючи санкцію ч. 1 ст. 186 КК України, для визначення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення слід керуватись саме п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг строку давності зупиняється у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду. Однак, у матеріалах кримінального провадження № 0000389 відсутні докази встановлення осіб, які вчинили злочин, отже, факт ухилення відсутній, що унеможливлює застосування положень про зупинення строку.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Частиною 4 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Крім того, згідно з принципом юридичної визначеності, гарантованим Конституцією України (ст. 8) та ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа не може перебувати під загрозою кримінального переслідування невизначено довго. Строки давності встановлюються саме для того, щоб гарантувати правову стабільність і захист від свавільного втручання держави.

В ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_3 слідчому надано 15 купюр з зображенням на кожній купюрі 15 Євро, які не є платоспроможними. Вказані купюри постановою слідчого СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 12.02.2014 визнано речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області (на теперішній час Обухівський РУП ГУНП в Київській області).

Відповідно до п.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ст. 28 КПК України).

17.09.2025 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява від потерпілої ОСОБА_3 з проханням про закриття кримінального провадження № 000389 від 20.02.2013 через закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, проведення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження є безпідставним та кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З огляду на вказані обставини, а також на те, що кримінальне правопорушення, яке є не тяжким злочином, і на теперішній час строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, прокурор звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження із підстав, визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання суддею не здійснюється, що відповідає положенням ч.4 ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно з законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КПК України).

Відповідно до ст. 12 КК України, правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України це нетяжкий злочин.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло: три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1. ст.186 КК України, 20.02.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389.

За відсутності достатніх доказів та фактичних даних, жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у цьому провадженні не повідомлено.

Враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше 3 років, особу, що вчинила злочин, не встановлено, тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 3-1 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України,ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000389 від 20.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази 15 купюр з зображенням на кожній купюрі 15 Євро, які не є платоспроможними та які зберігаються в камері схову речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1