Провадження № 1-кп/344/614/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та представника цивільного позивача ОСОБА_4 , розглядаючи в судовому засіданні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області є кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Представник цивільного позивача ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 подав суду клопотання, в якому просив накласти арешт на майно, що належить законним представникам (батькам) неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник цивільного позивача клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини та з метою забезпечення цивільного позову просив таке задовольнити, наклавши арешт на майно вартістю в межах суми завданих кримінальним правопорушенням збитків, яка зазначена в обвинувальному акті.

Прокурор клопотання представника цивільного позивача не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна суд розглянув дане клопотання без повідомлення обвинуваченого, його захисника та законних представників, цивільних відповідачів власників майна.

Заслухавши представника цивільного позивача, думку прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу суд вважає наступне.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, в кримінальному провадженні про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, 20 жовтня 2025 року представником цивільного позивача ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано цивільний позов до законних представників обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 2018763 грн.

19 січня 2026 року представником цивільного позивача ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про накладення арешту на майно, що належить законним представникам (батькам) неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою забезпечення цивільного позову.

В обвинувальному акті зазначено, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в сумі 1887635 (один мільйон вісімсот вісімдесят сім тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень.

В той же час обвинувачений ОСОБА_6 є неповнолітнім і його законними представниками є його батьки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відповідно до заявленого цивільного позову є цивільними відповідачами.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Отже, враховуючи вищенаведене, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), суд вважає, що є всі правові підстави заявлене представником цивільного позивача ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 370, 372, 376, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому по АДРЕСА_1 , РНОКПП не ідентифікований (відповідь № 2259655 від 21 січня 2026 року), вартістю 1887635 (один мільйон вісімсот вісімдесят сім тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень, - заборонивши їм розпоряджатися таким майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_9