Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1731/2025 Справа № 641/8635/25
УХВАЛА
14 листопада 2025 року
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення збував незареєстровану вогнепальну зброю та боєприпаси на території Слобідського району міста Харкова.
Враховуючи те, що вказані предмети, мають силу речових доказів по даному кримінальному провадженню, прокурор просить накласти на них арешт з метою забезпечення їх збереження.
Ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова від 10.11.2025 клопотання про арешт майна від 07.11.2025 повернуто для усунення недоліків.
Клопотання отримано прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова 13.11.2025.
Для усунення вказаних недоліків прокурор зазначає, що особою, у володінні якої перебуває зазначене майно, є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , моб. телефон НОМЕР_1 .
Прокурор вважає, що вказані предмети мають силу речових доказів у зв`язку з чим просить задовільнити клопотання та накласти арешт на вилучене майно.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання про арешт майна не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КІІК України неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов такого.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Поняття «особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт» в КПК України не визначається виключно правом власності на це майно; в це поняття включено також тих осіб, у володінні яких таке майно перебуває на інших підставах (Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №355/55/18).
Відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки відповідно до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказане вище майно визнане речовим доказом, має значення для з`ясування істини та встановлення усіх обставин справи, за існування розумних підозр вважати, що це майно могло зберегти на собі сліди вчинення злочину, може бути можливість його використанню в якості доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що слідчим надано докази, що вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів, уникнення його пошкодження, псування або знищення, суд доходить висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-175 КПК України,
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1