Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1479/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2025селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

без участі учасників судового провадження,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження за № ЄРДР 0000118 від 06.10.2025 за обвинувальним актом прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_2 , який надійшов до суду 16.10.2025 року з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця м.Долина Долинського району Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною загальною освітою, непрацюючого, неодруженого, вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.12.2023 року в справі № 302/1929/23 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на один місяць, на підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року у виді 56 годин громадських робіт, що відповідає 7 дням арешту, та остаточно призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на один місяць сім днів, 15.03.2024 року ОСОБА_3 звільнено по відбуттю покарання (ця судимість погашена), вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.10.2025 року в справі № 302/1341/25 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн (цей вирок суду не набрав законної сили),

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

05.10.2025 біля 20.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих непорозумінь, затіяв сварку із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою вказаного будинку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, наніс чотири удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 .

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , у вигляді синця на шкірних покривах обличчя в ділянці лівого ока, синця на шкірних покривах обличчя в ділянці правого ока, синця на шкірних покривах лівої завушної ділянки та синця на шкірних покривах мочки лівого вуха.

Ці тілесні ушкодження виникли від дії, тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5.

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 05.10.2025. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локальних ударів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

В обвинувальному акті зазначено: шкода кримінальним правопорушенням не завдана, цивільний позов не заявлено, речові докази і судові витрати відсутні, запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

В обвинувальному акті також зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав винуватість, не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що подав заяву, складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , а потерпіла не заперечує проти такого розгляду. За цих підстав прокурор заявив клопотання про розгляд кримінального провадження в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Оцінивши встановлені обставини, зміст обвинувального акту і додані до нього документи та матеріали досудового розслідування кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Із змісту заяви обвинуваченого, складеної і підписаної в присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , видно, що він повністю визнає вище встановлені обставини та беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення у виді кримінального проступку за ознаками ч.1 статті 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження вироку, який винесений за процедурою спрощеного провадження і згодний на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Із змісту заяви потерпілої ОСОБА_4 , поданої прокурору ОСОБА_2 , видно, що потерпіла згідна на розгляд кримінального провадження в суді в спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження і визнає вище встановлені обставини та ознайомлена з обмеженнями права на оскарження вироку суду в апеляційному порядку.

Отже, є підстави винести вирок у спрощеному кримінальному провадженні без участі учасників судового провадження.

Суд вважає, що ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

За вчинений кримінальний проступок ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 ч.1 КК України, віднесено до кримінальних проступків, проте характеризується умисною формою вини.

Обвинувачений є раніше не судимим. ОСОБА_3 характеризується Міжгірською селищною радою позитивно, є не одруженим, не працює, відомостей про утриманців матеріали справи не містять. ОСОБА_3 також не перебуває на диспансерному обліку як наркозалежна особа чи особа з іншим захворюванням, що потребує такого обліку. Це стверджено довідкою з КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня».

Статтею 125 ч.1 КК України передбачено такі альтернативні основні покарання і їх розміри, які можуть бути призначені судом особі, яка вчинила це кримінальне правопорушення : штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Покарання у виді виправних робіт не може бути застосоване до ОСОБА_3 , адже він офіційно ніде не працює. Крім того, з огляду на наявність у справі обставин, що пом`якшують покарання винного, таке покарання буде занадто суворим з урахуванням обставин справи.

Покарання у виді штрафу суд вважає недоцільним застосовувати до винного з огляду на наявність обтяжуючої покарання обставини та тієї обставини, що ОСОБА_3 ніде не працює, а тому цей вид покарання може бути утрудненим під час його виконання.

Отже, вищенаведене дає підстави суду обрати для ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Такий розмір покарання суд установлює з урахуванням особи винного, який є молодий віком, важких захворювань немає, який є раніше не судимий, однак в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності згідно з матеріалами досудового кримінального провадження.

При цьому, суд зауважує, що немає підстав для складання покарань за сукупністю вироків з огляду на те, що вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.10.2025 року в справі № 302/1341/25 не набрав законної сили, а також з урахуванням ч.3 ст.72 КК України, згідно якої основне покарання у виді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Керуючись статтями 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого статтею 125 ч.1 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня винесення вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати прокурору, потерпілій, засудженому.

Суддя ОСОБА_1