Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернулася до суду клопотанням про арешт майна.

Зазначала, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001911, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2025 о 13 год. 15 хв., працівниками поліції зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою м. Київ, Івана Виговського, 22, та у період часу з 16 год. 42 хв. по 17 год. 21 хв. 09.09.2025 проведено особистий обшук останнього, під час якого виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої забороно - PVP, загальною масою 13,924 г, яку останній зберігав для власного вживання без мети збуту.

Окрім того, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, вилучено грошові кошти в загальній сумі 1502 грн., банківська карта НОМЕР_1 , мобільний телефон «nubia» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» сірого кольору Imei: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучені предмети визнано речовими доказами, оскільки у органу досудового розслідування, є підстави вважати, що зазначені предмети є підшуканими, пристосованими та використаними як засоби та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Також на вилучених мобільних телефонах може зберігатись інформація щодо підготовки та реалізації злочинного умислу.

Посилаючись на зазначені обставини, слідчий з метою забезпечення збереження речових доказів, просила накласти арешт на вилучене майно ОСОБА_5 , а саме на: грошові кошти в загальній сумі 1502 грн, банківську карту НОМЕР_1 , мобільний телефон «nubia» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» сірого кольору Imei: НОМЕР_2 .

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

Представник власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності представника власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_7 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Установлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001911, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У даному кримінальному провадженні 10.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України.

Частинами 1, 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як установлено, слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві 09.09.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено: грошові кошти в загальній сумі 1502 грн, банківська карта НОМЕР_1 , мобільний телефон «nubia» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» сірого кольору Imei: НОМЕР_2 .

Пунктом 7 ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначала, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві від 10.09.2025 визнано речовими доказами грошові кошти в загальній сумі 1502 грн, банківську карту НОМЕР_1 , мобільний телефон «nubia» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» сірого кольору Imei: НОМЕР_2 .

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим у клопотанні доведено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи мету арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання та накласти арешт на грошові кошти в загальній сумі 1502 грн., банківська карта НОМЕР_1 , мобільний телефон «nubia» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» сірого кольору Imei: НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 98, 131, 167, 168, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в загальній сумі 1502 грн., банківська карта НОМЕР_1 , мобільний телефон «nubia» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» сірого кольору Imei: НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1