У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000197, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 209 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Шенборн Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання, поданого за погодженням з прокурором, та доданих до нього матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з поданим клопотанням, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше квітня 2025 року, ніде непрацюючий мешканець Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місця та осіб, які займаються виготовленням психотропної речовини метамфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спільно із своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали на злочинний шлях нетрудового збагачення за рахунок вчинення протиправних дій, спрямованих на незаконний збут психотропних речовин, та організували і очолили організовувану злочинну групу, до складу якої залучили своїх родичів та знайомих, а саме: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Переслідуючи кінцеву мету такої протиправної діяльності - отримання незаконного доходу, а як спосіб її досягнення перевезення, зберігання, пересилання та збут психотропних речовин з наступним оберненням отриманих грошових коштів на свою та співучасників користь, ОСОБА_7 , діючи як організатор очолюваного ним злочинного об`єднання, для реалізації своїх намірів розробив злочинний план, який передбачав наступні неправомірні дії:

- пошук потенційних покупців для збуту психотропної речовини, ведення перемовин із ними з цих питань;

- розподіл між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 психотропної речовини, відповідно до обсягу можливого збуту;

- упакування психотропної речовини у спосіб, який би забезпечував неможливість вільного виявлення психотропної речовини сторонніми особами;

- перевезення та збут за грошові кошти незаконно виготовленої, забороненої в обігу речовини - «метамфетамін»;

- отримання грошових коштів від збуту психотропної речовини з подальшим їх зняттям та розподілом між учасниками організованої групи.

Розраховуючи на довготривалість і систематичність передбачених планом злочинних дій та розуміючи неможливість самостійної реалізації злочинного задуму, ОСОБА_7 роз`яснив учасникам організованої ним злочинної групи ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 його суть та узгодив з ними ступені співучасті і роль кожного у цій діяльності для досягнення запланованого результату.

Зокрема, ОСОБА_7 , як організатор, опрацював і узгодив із співучасниками групи план реалізації злочинних дій, визначив роль кожного її учасника та розподілив між ними обов`язки. Крім того, визначив для себе у здійсненні подальших злочинних дій наступні функції: загальне керівництво та координацію дій всіх учасників організованої групи; розроблення плану вчинення злочинів, а за необхідності внесення до нього коректив; визначення та розподіл ролей між усіма учасниками організованої групи: встановлення та контроль за дотримання загально визначених правил поведінки і конспірації в організованій групі; забезпечення всіх учасників організованої групи психотропною речовиною «метамфетамін», для її подальшого збуту; фінансування діяльності організованої групи; пошук потенційних покупців для збуту їм вказаної забороненої продукції; координація дії інших учасників групи під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснення контролю за обліком збутих психотропних речовин; розподіл отриманих від вчинення протиправної діяльності грошових коштів між учасниками організованої групи.

ОСОБА_9 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 , організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому злочинної ролі функції співорганізатора такої групи, за вказівкою ОСОБА_7 безпосередньо розподіляв та передав, отриману від нього психотропну речовину іншим учасникам групи - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , а також особисто здійснював збут психотропних речовин, при цьому вживаючи заходів конспірації такої протиправної діяльності організованої групи, крім цього за відсутності ОСОБА_7 виконував функції організатора.

ОСОБА_8 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому злочинної ролі функції співорганізатора такої групи, за вказівкою ОСОБА_7 , організував роздрібну мережу збуту психотропних речовин, яку отримував від ОСОБА_7 , до якої залучив своїх знайомих ОСОБА_13 та інших не встановлених на даний час осіб. Крім цього, ОСОБА_8 на виконання відведеної йому організатором злочинної ролі здійснював передачу грошових коштів, отриманних в результаті незаконного збуту психотропних речовин організатору групи, брав участь в розподілі грошових коштів між всіма її учасниками.

ОСОБА_12 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому злочинної ролі виконавця злочину, за вказівкою ОСОБА_7 організував роздрібну мережу збуту психотропних речовин, яку отримував від ОСОБА_7 , залучивши до неї не встановлених на даний час осіб, передавав грошові кошти, отримані у результаті збуту психотропних речовин, організатору групи, здійснював безпосередній збут психотропної речовини «метамфетамін».

ОСОБА_11 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому останнім злочинної ролі виконавця злочину, особисто здійснював незаконний збут психотропних речовини, отриманих від ОСОБА_11 , особам з числа наркозалежних

ОСОБА_10 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому останнім злочинної ролі виконавця злочину, отримував від співорганізатора групи ОСОБА_9 психотропну речовину «метамфетамін», яку надалі розфасувавши на окремі «дози» за вказівкою останнього незаконно збував особам з числа наркозалежних, а грошові кошти, виручені від продажу, передавав через ОСОБА_9 організатору ОСОБА_7

ОСОБА_4 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому останнім злочинної ролі виконавця злочину, отримував від співорганізатора групи ОСОБА_9 психотропну речовину «метамфетамін», яку надалі розфасувавши на окремі «дози», за вказівкою останнього незаконно збував особам з числа наркозалежних, а грошові кошти, виручені від продажу, передавав через ОСОБА_9 організатору

ОСОБА_7 , являючись активним учасником, створеної ОСОБА_7 організованої групи, виконуючи відповідно до відведеної йому останнім злочинної ролі виконавця злочину, отримував від співорганізатора групи ОСОБА_8 психотропну речовину «метамфетамін», яку надалі, розфасувавши на окремі «дози», за вказівкою останнього незаконно збував особам з числа наркозалежних, а грошові кошти, виручені від продажу, передавав через ОСОБА_8 організатору ОСОБА_7 .

Дії членів організованої ОСОБА_7 злочинної групи були направлені на вчинення особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, організації мережі збуту «метамфетаміну» з метою подальшого отримання грошових коштів від такої протиправної діяльності. Кожен із учасників групи усвідомлював, що невиконання будь-ким із них своїх злочинних обов`язків позбавляло б можливості реалізувати заплановані протиправні наміри.

Дані обставини вимагали від кожного з учасників старанної, багатобічної та тривалої у часі підготовки до вчинення злочинів, узгодження дій між всіма учасниками, відданості та відповідальності кожного в умисній спільній злочинній діяльності, спрямованій на досягнення поставлених цілей.

Як встановлено, 21.08.2025 о 13:51 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільні злочинні наміри організованої ОСОБА_7 злочинної групи, дотримуючись заздалегідь обумовленого плану та керуючись встановленими в злочинній групі правилами поведінки, перебуваючи в м. Мукачево, біля трикотажної фабрики «Мрія», що по АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_18 грошові кошти в розмірі 1000 грн, після чого ОСОБА_4 сів в транспортний засіб «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , та направився до будинку АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_10 та разом спустились в підвальне приміщення вказаного будинку.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спільно із ОСОБА_10 , вийшовши з підвального приміщення, сіли в транспортний засіб «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , та поїхали на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , вийшовши з вказаного транспортного засобу, умисно, з корисливих мотивів у складі організованої ОСОБА_7 злочинної групи незаконно збув 0,1035 грамів психотропної речовини «метамфетамін» (висновок експерта № СЕ-19/107-25/10692-НЗПРАП).

25.10.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_19 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

13.11.2025 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_17 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

25.10.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 60 днів у межах строку досудового розслідування, а саме до 22.12.2025 включно.

Повідомлені підозри обґрунтовуються зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними (доказами) в своїй сукупності, а саме: матеріалами НС(Р)Д (аудіо,- відео контроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, обстеження публічно не доступних місць, візуальне спостереження за місцем, візуальне спостереження за особою та ін. ), висновками експертиз, допитами свідків, протоколами обшуку, протоколами затримання особи, оглядами мобільних телефонів.

З метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема, шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: у встановленому законом порядку зняти гриф таємності з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; отримати висновки експертиз, які ще тривають, зокрема генетично-молекулярних та фоноскопічних; за результатами експертиз внести відомості до ЄРДР про нові факти вчинення кримінальних правопорушень; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володіння операторів мобільного зв`язку; отримати інформацію з АРМА; встановити причетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень інших осіб та надати їх діям належну правову кваліфікацію; провести додаткові обшуки за місцем проживання можливих спільників вказаної організованої групи; провести інші слідчі (розшукові) дії.

Слідчий зазначає, що результати проведення вищеописаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази обставин вчинення кримінального правопорушення.

Необхідним строком для проведення вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій є додатковий строк 3 місяці, який є обґрунтованим на даному етапі досудового розслідування, зумовлений необхідністю отримання доказів за результатами проведених експертиз, оглядів вилучених речей та інформації, а також зважаючи на те, що раніше вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути проведені з об`єктивних причин, у зв`язку із тривалим періодом здійснення доступу та проведення аналізу інформації, отриманням дозволів суду на проведення таких процесуальних дій, тривалістю проведення експертиз та інших слідчих дій та розшукових заходів, що пов`язано з складністю провадження.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які належать до категорії особливо тяжких і за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є виняткова складність провадження, необхідність виконання вимоги статті 290 КПК України та забезпечення можливості сторони захисту ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі та надати можливість скопіювати вказані матеріали, виконання вимог ст. 291 КПК України та складення обвинувального акту та реєстру матеріалів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме ризики:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , є особливо тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 проживає в м. Мукачево Закарпатської області, а тому наявний ризик того, що без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний зможе ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду, шляхом незаконного перетину державного кордону України.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 , діяв в організованій групі, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак, на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини їх вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Взявши до уваги зазначені вище обставини, слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, у ньому зазначених. Вказав, що підозра є обґрунтованою. Перераховані слідчим у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати. Додав, що злочини вчинялись у складі організованої групи та є особливо тяжкими злочинами. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадження продовжено до 25.03.2026. Додатково пояснив, що за наявною в сторони обвинувачення інформацією ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину, до якої його було мобілізовано.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Просив розглянути та задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. У зазначеному клопотанні зазначає, що його підзахисний вину в інкримінованому йому злочині не визнає. Підозрюваний має постійне місце проживання та малолітню дитини на утриманні, впливати на свідків не має наміру, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не буде. Разом з тим в клопотанні про зміну запобіжного заходу захисник вказує, що його підзахисний є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , бажає продовжувати військову службу, у зв`язку з чим провадження у справі має бути зупинено на цій підставі. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 17.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

25.10.2025 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

25.10.2025 слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_7 було обрано відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 днів у межах строку досудового розслідування, а саме до 22.12.2025 включно.

18 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області строк тримання ОСОБА_11 під вартою продовжено до 25 січня 2026 року включно.

Згідно з ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинених повторно, у складі організованої групи.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 , підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: матеріалами НС(Р)Д (аудіо-, відео контроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, обстеження публічно не доступних місць, візуальне спостереження за місцем, візуальне спостереження за особою та ін.), висновками експертиз, допитами свідків, протоколами обшуку, протоколами затримання особи, оглядами мобільних телефонів.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 був обраний покликаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи/та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчому судді не надано, відтак твердження сторони захисту щодо відсутності зазначених ризиків є голослівним та такі не можуть бути взяті судом до уваги.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими, позаяк, заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати, а тому є підстави для продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Крім цього, при вирішенні клопотання по суті, слідчий суддя також враховує те, що 19 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 25.03.2026.

Слідчим суддею встановлено, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: у встановленому законом порядку зняти гриф таємності з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; отримати висновки експертиз, які ще тривають, зокрема генетично-молекулярних та фоноскопічних; за результатами експертиз внести відомості до ЄРДР про нові факти вчинення кримінальних правопорушень; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володіння операторів мобільного зв`язку; отримати інформацію з АРМА; встановити причетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень інших осіб та надати їх діям належну правову кваліфікацію; провести додаткові обшуки за місцем проживання можливих спільників вказаної організованої групи; провести інші слідчі (розшукові) дії, що потребує додаткового часу в межах досудового строку у даному кримінальному провадженні та не можливо здійснити до 22.12.2025, а тому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу щодо підозрюваного, як виду заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Враховуючи тривалість перебування підозрюваного під вартою, доводи та заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід визначити розмір застави, який буде достатнім для виконання покладених на нього обов`язків.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною п. 3 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, суд враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, яке ОСОБА_4 вчинив в період дії в Україні воєнного стану, під час якого суспільство опинилося в найбільш тяжких та несприятливих умовах. Саме ці умови підозрюваний використав для незаконного особистого збагачення.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя також врахував характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його майновий стан, стан здоров`я, а також особу підозрюваного, та дійшов висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 300 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, 4) здати на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Керуючись ст.ст. 176, -178, 182, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 998 400,00 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотиристо грн 00 коп.) з покладенням визначених даною ухвалою обов`язків у разі її внесення, в межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 20 березня 2026 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8, 9, 10 ст. 182 КПК України, у разі якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 30 хв. 23 січня 2026 року

.

Слідчий суддя ОСОБА_1