В И Р О К

Іменем України

02 жовтня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представника потерпілих та цивільного позивача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004107 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, депутата Ярунської селищної ради, працюючого директором Великогорбашівської гімназії Ярунської сільської ради Звягельського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Тридцятого грудня 2024 року о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилася пасажирка ОСОБА_9 та рухаючись по 128 км автодороги «Київ - Чоп» у напрямку м. Києва, поблизу с. Глибочиця Житомирського району, будучи завчасно попередженим заборонним знаком 1.4.1 «Напрямок повороту» про проведення ремонтних робіт на ділянці дороги попереду по напрямку його руху, а також дорожніми знаками 3.21 «В`їзд заборонено», 4.7 «Об`їзд перешкоди з правого боку», продовжив свій рух та у порушення вимог останніх, а також пунктів 1.5, 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки і її зміни, при зміщенні з проїзної частини праворуч, своєчасно не змінив напрямок свого руху вправо, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив зіткнення з передньою частиною автомобіля «ВМW», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку й своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення, після чого автомобіль «ВМW» здійснив зіткнення з автопоїздом у складі сідлового тягача «Scania», реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВМW» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини голови, перелому грудини, множинні переломи ребр з ушкодженням легеневої плеври, перелому кісток лівої стопи, множинні крововиливи у зв`язковий апарат внутрішніх органів, розрив міжреберних м`язів, печінки, діафрагми, серцевої сорочки, повний розрив аорти, наскрізні рани серця, множинні садна та поверхневі рани тіла, які є не сумісні з життям та знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю.

Також, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВМW» ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої поєднаної травми тіла: синці на передній поверхні черевної стінки в спігастральній ділянці, розрив селезінки із розривом гемо- та пневмоперитонеуму (наявність крові та повітря в черевній порожнині), лінійні переломи 2, 3 ребра ліворуч по біля хребтовій лінії, множинні забої легенів, з розривами паренхіми та розвитком гідро перикарду (наявність рідини в серцевій сумці), переломи поперечних відростків зліва, 3, 4 поперекових хребців, які утворились одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним від дії тупих твердих предметів, в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, у результаті згаданої дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВМW» малолітня ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кісток, вогнищевого забою головного мозку в правій тім`яній частці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Отже, стороною обвинувачення такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , а також заподіяло потерпілим ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, щиро розкаявся та надав показання, які цілком відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим стороною захисту, потерпілим та його представником, судовий розгляд проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 , а також заподіяло потерпілим ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є депутатом Ярунської селищної ради.

Не залишає суд поза увагою думку потерпілих, які не наполягали на суворості покарання та просили призначати обвинуваченому покарання з випробуванням, а також пом`якшуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю цього злочину та добровільне відшкодування потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та цивільному позивачу ОСОБА_7 завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових злочинів у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд бере до уваги особу обвинуваченого його виключно позитивну характеристику за місцем проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, а саме повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, активне сприяння у розкритті даного злочину та добровільне відшкодування потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та цивільному позивачу ОСОБА_7 завданої злочином шкоди, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим необережного злочину, думку потерпілої ОСОБА_11 у якої внаслідок даної ДТП загинув її чоловік та батько її доньки, а також думку батька загиблого ОСОБА_10 - потерпілого ОСОБА_6 , які просили призначати обвинуваченому покарання з іспитовим строком, правову позицію прокурорки, яка просила звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засуджених, а тому, виходячи з принципу гуманізму, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

При цьому, суд дійшов переконливого висновку, що призначення основного покарання без позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами, не буде достатнім заходом для перевиховання ОСОБА_4 й не зможе запобігти вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки, кримінальне покарання повинно бути з однієї сторони справедливим балансом між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Від потерпілої ОСОБА_11 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_7 надійшли заяви про відмову від позовних вимог до ОСОБА_4 .

За приписами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи суд встановив, що відмова потерпілої ОСОБА_11 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_7 від позовів до обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані з проведенням експертиз.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_11 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_7 від позовів до обвинуваченого ОСОБА_4 , а провадження за цими позовами закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 22279 (двадцять дві тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн 20 коп. витрат на залучення експертів.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Богунського районного суду від 07.01.2025, 09.01.2025 та 17.01.2025 на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «ВМW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Scania», реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_4 та вказані речові докази повернути власникам або законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим, які не були присутні у судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: