Провадження № 1-кс/344/8560/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , яке погоджено із заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури прокурором ОСОБА_4 , про арешт в рамках кримінального провадження №0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 246, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, у якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого покликався на те, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 246, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, у якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ДП «Кутське лісове господарство» упродовж 2022 року виписали та видали велику кількість спеціальних дозволів-лісорубних квитків на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення в ході проведення рубок формування та оздоровлення лісів і заходів пов`язаних та не пов`язаних із веденням лісового господарства в межах зон національного природного парку «Гуцульщина» без вилучення, без отримання ліміту використання природних ресурсів в межах об`єктів та територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення «Гуцульщина» та дозволу управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА (ВЦА), наукового висновку, щодо використання природніх ресурсів у межах ПЗФ та погодження органів місцевого самоврядування, тобто всупереч вимогам ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд», внаслідок чого у період 2022-2023 років на території ДП «Кутське ЛГ» (починаючи із 18.01.2023 філія «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України») було незаконно зрубано значну кількість дерев, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним інтересам держави у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Слідчим у клопотанні зазначено, що серед іншого, у порушення вимог вище переліченого законодавства службовими особами філії «Кутське ЛГ», серед інших, було незаконно видано та виписано наступні лісорубні квитки, на підставі котрих у період 2022-2023 років незаконно проводилися рубки формування та оздоровлення лісів, а також інші заходи пов`язані із лісовим господарством, на території НПП «Гуцульщина», яка не була вилучена у постійного лісо та земле користувача: № 16 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017931, № 17 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017932, № 18 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017933, № 19 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017934, № 20 від 21.03.2022 серії ІФ ЛРК 017935, № 22 від 29.03.2022 серії ІФ ЛРК 017937, № 23 від 01.04.2022 серії ІФ ЛРК 017938, № 24 від 07.04.2022 серії ІФ ЛРК 017939, № 25 від 11.04.2022 серії ІФ ЛРК 017940, № 27 від 19.04.2022 серії ІФ ЛРК 017942, № 29 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК 017944, № 32 від 13.05.2022 серії ІФ ЛРК 017947, № 33 від 16.05.2022 серії ІФ ЛРК 017948, № 34 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017949, № 35 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017950, № 36 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 0 951, № 37 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017952, № 38 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017953, № 39 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017954, № 42 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017957, № 43 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017958, № 44 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017959, № 52 від 07.07.2022 серії ІФ ЛРК 017967, № 57 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК 017972, № 66 від 01.09.2022 серії ІФ ЛРК 017981, № 67 від 08.09.2022 серії ІФ ЛРК 017982, № 68 від 12.09.2022 серії ІФ ЛРК 017983, № 70 від 18.09.2022 серії ІФ ЛРК 017985, № 72 від 28.09.2022 серії ІФ ЛРК 017987, № 74 від 11.10.2022 серії ІФ ЛРК 017989, № 77 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017992, № 78 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017993, № 80 від 28.10.2022 серії ІФ ЛРК 017995, № 84 від 11.11.2022 серії ІФ ЛРК 017999, № 86 від 14.11.2022 серії ІФ ЛРК 018001, № 88 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018003, № 89 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018004, № 91 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018006, № 94 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018009, № 46 від 28.06.2022 серії ІФ ЛРК 017961, № 79 від 27.10.2022 серії ІФ ЛРК 017994, № 76 від 18.10.2022 серії ІФ ЛРК 017991, № 62 від 22.08.2022 серії ІФ ЛРК 017977, № 26 від 12.04.2022 серії ІФ ЛРК 017941, № 85 від 14.11.2022 серії ІФ ЛРК 018000, № 61 від 22.08.2022 серії ІФ ЛРК 017976, № 83 від 08.11.2022 серії ІФ ЛРК 017998, № 81 від 03.11.2022 серії ІФ ЛРК 017996, № 82 від 03.11.2022 серії ІФ ЛРК 017997, № 31 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК 017946.

Разом з цим, слідством станом на даний час достовірно встановлено, що на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних квитків № 16 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017931, № 17 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017932, № 18 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017933, № 19 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017934, № 20 від 21.03.2022 серії ІФ ЛРК 017935, № 22 від 29.03.2022 серії ІФ ЛРК 017937, № 23 від 01.04.2022 серії ІФ ЛРК 017938, № 24 від 07.04.2022 серії ІФ ЛРК 017939, № 25 від 11.04.2022 серії ІФ ЛРК 017940, № 27 від 19.04.2022 серії ІФ ЛРК 017942, № 29 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК 017944, № 32 від 13.05.2022 серії ІФ ЛРК 017947, № 33 від 16.05.2022 серії ІФ ЛРК 017948, № 34 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017949, № 35 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017950, № 36 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017951, № 37 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017952, № 38 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017953, № 39 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017954, № 42 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017957, № 43 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017958, № 44 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017959, № 52 від 07.07.2022 серії ІФ ЛРК 017967, № 57 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК 017972, № 66 від 01.09.2022 серії ІФ ЛРК 017981, № 67 від 08.09.2022 серії ІФ ЛРК 017982, № 68 від 12.09.2022 серії ІФ ЛРК 017983, № 70 від 18.09.2022 серії ІФ ЛРК 017985, № 72 від 28.09.2022 серії ІФ ЛРК 017987, № 74 від 11.10.2022 серії ІФ ЛРК 017989, № 77 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017992, № 78 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017993, № 80 від 28.10.2022 серії ІФ ЛРК 017995, № 84 від 11.11.2022 серії ІФ ЛРК 017999, № 86 від 14.11.2022 серії ІФ ЛРК 018001, № 88 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018003, № 89 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018004, № 91 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018006, № 94 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018009, незаконно зрубано 13194 дерева, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 697 972 857, 5 (шістсот дев`яносто сім мільйонів дев`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень п`ятдесят копійок) грн., що є тяжкими наслідками.

Поряд з цим, у період липня-листопада співробітниками УСР в Івано-Франківській області та УСБУ в Івано-Франківській області на підставі відповідних доручень старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , у рамках даного кримінального провадження, за участі спеціалістів ДЕІ Карпатського округу та службових осіб Кутського, Яблунівського, Березівського та Косівського лісництв Коломийського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» проведено огляди місцевості (лісових масивів) територій, що у період 2022-2023 років входили до складу ДП «Кутське ЛГ» та філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України», правонаступником яких є Коломийське надлісництво філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», на яких здійснювалася рубки формування та оздоровлення лісів, а також інші заходи пов`язані із лісовим господарством, на підставі вище перелічених незаконно виданих і виписаних лісорубних квитків.

Під час проведення означених оглядів виявлено значну кількість пнів від незаконно зрубаних дерев, відомості про які зафіксовано у протоколах огляду місцевості та у відповідних відомостях обліку пнів від незаконно зрубаних дерев на вказаних ділянках.

У свою чергу, співробітниками Державної екологічної інспекції Карпатського округу на підставі постанови прокурора про залучення співробітників вказаного органу ДЕІ як спеціалістів до складання в рамках цього кримінального провадження висновку про завдану шкоду навколишньому природному середовищу внаслідок вищевказаних незаконних рубок деревини, у відповідності до Порядку взаємодії між органами прокуратури, Національної поліції України, Служби безпеки України, державними спеціалізованими установами під час виявлення та здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень проти довкілля, затвердженого Наказом Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.06.2022 № 94/363/150/226/356, серед іншого, проведено розрахунок шкоди нанесеної навколишньому природному середовищу вищевказаними незаконними рубками дерев, відомості про пні від яких зафіксовані у вищезазначених протоколах огляду місцевості і їх додатках.

16 вересня 2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

16 вересня 2025 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вручено письмові повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюються вище перелічені особи, у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 3 ст. 365 КК України позбавлення волі на строк від семи до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Поряд з цим, відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 455425596 ОСОБА_5 володіє 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Слідчим у клопотанні вказано, що у даному випадку арешт накладається на майно підозрюваного ОСОБА_5 , який в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діями, оскільки останній вчинив суспільно небезпечні діяння внаслідок яких завдав тяжких наслідків інтересам державі у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до вищенаведеного, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на: 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236,з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, що завдало тяжких наслідків державним інтересам у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Підставою накладення арешту на вказане майно, як випливає зі змісту клопотання, є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий у прохальній частині клопотання просив розгляд клопотання про арешт майна проводити без його участі та без участі прокурора, оскільки сторона обвинувачення у повній мірі підтримує дане клопотання, та просить клопотання задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України власник майна до суду не викликалася з метою забезпечення можливого арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, на підставі наданих до клопотання документів слідчим суддею встановлено, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 246, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, у якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 16 вересня 2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 455425596 ОСОБА_5 володіє 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Правовою підставою накладення арешту на вказане майно слідчим у клопотанні визначено: забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

До матеріалів клопотання долучено, зокрема, копію Висновку експерта за результатами проведення судової Інженерно-екологічної експертизи №1141/25-28 від 16.09.2025 року, розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок рубки дерев на території лісосіки, яка знаходиться у виділі 7 кварталу 5 Косівського лісництва філії «Кутське ЛГ» ДП «Ліси України», площею 5,5 га становить 26 395 094,00 грн., а також Висновок експерта за результатами проведення судової Інженерно-екологічної експертизи №1150/25-28 від 15.09.2025 року, у якому зазначено, що розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок рубки дерев становить 12 058 596,00 грн.

Саме на наявність вказаного розміру шкоди внаслідок кримінального правопорушення, яке розслідується, покликається слідчий у своєму клопотанні.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не надано копії цивільного позову, пред`явленого відповідною особою, про стягнення з підозрюваного ОСОБА_5 відповідної суми збитків. На наявність такого цивільного позову в матеріалах кримінального провадження №0000333 від 24.04.2025 слідчий не покликається.

Крім того, до матеріалів клопотання не додано документів про оцінку та вартість майна, на яке слідчий просить накласти арешт, що унеможливлює вирішення питання співмірності запропонованого арешту до розміру матеріального збитку у разі його доведення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналіз відповідних норм КПК України, що регламентують питання арешту майна, свідчить про те, що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування.

Якщо ж майно не містить ознак речового доказу, то таке майно може бути арештовано виключно в тому разі, якщо воно належить певній особі та вказана особа має певний процесуальний статус (підозрюваний, обвинувачений, юридична особа суб`єкт спеціальної конфіскації).

В ході розгляду даного клопотання про арешт майна слідчим не доведено процесуальних підстав для накладення арешту на майно підозрюваного саме з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки факту заявлення в данолму кримінальному провадженні цивільного позову слідчим не доведено, а відповдіної копії цивільного позову слідчому судді не представлено.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар. Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в поданому до суду клопотанні про арешт майна, слідчим не доведено наявність передбачених процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

Отже, на підставі вищенаведеного слідчий судя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про арешт зазначеного у прохальній частині клопотання майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1