Справа № 163/1376/25 Провадження №11-сс/802/507/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000281),

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пульмо Ковельского району, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, адміністратора бази відпочинку «Шацький маєток», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000281.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 вересня 2025 року в задоволенні вказаного клопотання слідчого відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Посилається на те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваного та його захисника, які заперечували доводи апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, думку потерпілої, яка підтримала позицію прокурора, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СВ відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під №0000281, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ОСОБА_8 08 вересня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується доказами доданими до матеріалів клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вірно врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Такі обставини не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків не ґрунтується на належних і допустимих доказах, оскільки сам факт того, що потерпілі та свідок проживають у межах тієї ж територіальної громади, що й підозрюваний, не свідчить про його наміри чи реальну можливість здійснювати на них незаконний вплив.

Таким чином, наведені слідчим доводи не свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки такі доводи не підтверджені будь якими доказами.

З врахуванням вказаних обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді, що з врахуванням положень ч.2 ст.177 КПК України до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосовано запобіжний захід.

Апеляційний суд на даний час не знаходить підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту, так як доказів того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, до клопотання слідчого надано не було, під час апеляційного перегляду їх також надано не було.

З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, в яких він просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: