02.06.2025
Справа № 331/1737/21
Провадження № 1-кп/331/86/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (ВКЗ)

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурор обґрунтував тим, що наразі існують ризики передбачені ст..177 КПК України, до сьогоднішнього дня обвинувачений перебував у розшуку, змінив своє прізвище, та вчинив всі дії спрямовані на те щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора та до початку судового розгляду подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_6 є діючим військовослужбовцем, не СЗЧ, зміна запобіжного заходу необідна для подальшого проходження військової служби, ризики передбачені ст..177 КПК України, про які зазначено в своєму клопотанні прокурором, наразі відсутні.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При системному аналізі ст. 201 КПК України з іншими чинними його нормами можна зробити висновок, що під обов`язком суду розглянути клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, мається на увазі те, що суд під час розгляду зазначених клопотань повинен встановити ряд фактів, які в своїй сукупності дають підстави для зміни обраного запобіжного заходу, зокрема суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім встановлення обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності та врахувати інші обставини, у тому числі визначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Також, суд ураховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.ст. 176 - 179 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, та застосовується за наявності мети та підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-177, 331,201 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу тримання під варту на особисте зобов`язання задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи, несення військової служби;

Роз`яснити обвинуваченому що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення.

Негайно звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1