Справа № 314/213/26
Провадження № 1-кс/314/96/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 розглянувши заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , за матеріалами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

у судовому засіданні 20.01.2026 ОСОБА_3 заявлено клопотання про відвід слідчому судді ОСОБА_5 . У заяві ОСОБА_3 посилається на упередженість судді ОСОБА_5 під час розгляду іншої справи (яка розглянута), стверджує, що суддя ігнорує його доводи.

Суддя, розглянувши заявлений відвід, вислухав учасників та дослідив матеріали провадження в частині необхідній для вирішення цього питання щодо відводу, дійшов такого висновку.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 заявляє відвід слідчому судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 з підстав що, під час розгляду іншої справи (яка розглянута), суддя проігнорувала його доводи та прийняла рішення з якім він не погоджується. Апеляційну скаргу на рішення яке прийняла суддя ОСОБА_5 заявник не подавав, так як втомився їздити до апеляційного суду.

Статтею 75 КПК України встановлено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Відповідно до п.4 ч.1 вказаної статті суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Законом чітко не визначено конкретного переліку «інших обставин», які можуть викликати у учасників судового провадження сумніви у неупередженості суду, що дає змогу тлумачити цю обставину по-різному. Разом з тим, при тлумаченні цієї норми закону необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосуванню широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінально-процесуальному законодавстві України співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої 04.11.1950 р. державами-членами Ради Європи та ратифікованої Україною 17.07.1997р.

Дослідивши відомості, викладені в заяві, вислухавши учасників, суддя дійшла висновку, що відвід судді ОСОБА_5 є необґрунтованим, а аргументи заявника не мають зв`язку з підставами для відводу. Так, зі змісту заяви ОСОБА_3 про відвід не вбачається належне обґрунтування заявником правових підстав для відводу та їх доведення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67)

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка обвинуваченої може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об`єктивно виправданими (рішення у справі: «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

В заяві про відвід заявник зазначає про наявність суб`єктивного критерію, не згода з процесуальним рішенням яке виніс суддя. Проте, суб`єктивний критерій не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки базується виключно на особистому сприйнятті заявником особистості судді.

Стосовно об`єктивного критерію, суд зауважує, що особа, яка вважає, що діями судді порушуються вимоги процесуального закону, має право на оскарження таких дій в порядку передбаченому законодавством.

Також, вказана заявником підстава для відводу судді, як «незгода з раніше прийнятим рішенням, яке ні ким не оскаржувалось», як підстава для відводу не передбачена; розцінювати зазначені заявником обставини, які носять характер припущень, як такі, що відповідають положенням п.4 ч.1 ст.75 КПК України як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості, на думку суду, підстав немає.

Таким чином, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості у діях судді ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75-76, 81 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 , про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , за матеріалами розгляду скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

22.01.2026