Справа № 346/6284/25
Провадження № 1-кс/346/1257/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0000894, з правовою кваліфікацією: частина 1 статті 121 КК України,

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 02 грудня 2025 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернувся вказаний слідчий, додавши до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аргументи слідчого.

01 грудня 2025 року о 02 годині 55 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 29.11.2025 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю проживання останнього в АДРЕСА_2 в приміщенні житлового будинку під час розпивання спиртних напоїв виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс удари кулаками рук ОСОБА_5 чим причинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двобічної гострої субдуральної гематоми,двобічного крововилиу (справа та ліва) скроневих ділянок, ЗЧМТ, струсу головного мозку.

01.12.2025 року в період часу з 05 години 10 хвилин до 05 години 25 хвилин в АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено: футболку сірого кольору, спортивний джемпер із капюшоном сірого кольору, джинси темно-синього кольору безрукавку чорного кольору, мобільний телефон марки «Alkatel» модель «5028 Y-EEA» синього кольору, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

01 грудня 2025 року футболку сірого кольору, спортивний джемпер із капюшоном сірого кольору, джинси темно-синього кольору безрукавку чорного кольору, мобільний телефон марки «Alkatel» модель «5028 Y-EEA» синього кольору, які належать ОСОБА_5 , визнано речовими доказами.

Наведені обставини підтверджуються: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000894 (а.с.3); рапортом працівника поліції (а.с.4); довідкою з КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР (а.с. 5); заявою ОСОБА_7 (а.с. 6) протоколом огляду місця події (а.с.7-8); постановою про долучення предметів до кримінального провадження як речових доказів та передачу їх на зберігання (а.с. 9).

І оскільки на думку слідчого, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, а вилучені речі відповідають ознакам речових доказів, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною користуватися розпоряджатись та відчужувати їх. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаних речей та їх правову цінність, як майбутнього доказу вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 може з легкістю їх приховати чи знищити.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна фізичної особи, зокрема: футболку сірого кольору, спортивний джемпер із капюшоном сірого кольору, джинси темно-синього кольору безрукавку чорного кольору, мобільний телефон марки «Alkatel» модель «5028 Y-EEA» синього кольору, суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності на вказані речі.

В силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. І згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування і розпорядження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3) .

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені у ОСОБА_5 речі, а саме: футболку сірого кольору, спортивний джемпер із капюшоном сірого кольору, джинси темно-синього кольору безрукавку чорного кольору, мобільний телефон марки «Alkatel» модель «5028 Y-EEA» синього кольору, можуть бути речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого частиною частиною 1 статті 121 КК України, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положеннями частини 1 статті 121 КК України встановлено, що умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя є кримінальним правопорушенням.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами слідчого про те, що вилучені у ОСОБА_5 речі, можуть бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані, як речові докази по кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Також, з огляду на властивості цих речей та їх правову цінність, як доказу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо вони будуть знаходитись у вільному обігу чи повернуті ОСОБА_5 , можуть бути з легкістю приховані або знищені будь-якою людиною, в тому числі й самим ОСОБА_5 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказані речі слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту, із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховання чи знищення речей).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, слідчий дійсно доводить наявність підстав вважати, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КК України, і ступінь їх тяжкості є підставою для застосування арешту речей, які можуть бути доказом і предметом цього правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речей, які за своїми властивостями можуть бути легко приховані або знищені, якщо не заборонити користування, відчудження і розпорядження цими речами; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного слідчим завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речового доказу, виправдовує той ступінь втручання у право власності ОСОБА_5 про який просить слідчий (повна заборона користуватися розпоряджатись та відчужувати); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що слідчий довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить слідчий. А тому, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони користуватися розпоряджатись та відчужувати: футболку сірого кольору, спортивний джемпер із капюшоном сірого кольору, джинси темно-синього кольору, безрукавку чорного кольору, мобільний телефон марки «Alkatel» модель «5028 Y-EEA» синього кольору, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , з метою їх збереження, як речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Повний текст ухвали оголошений 09 грудня 2025 року о 16 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1