Справа № 602/932/25
Провадження № 1-кс/602/390/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2025 р. м. Ланівці

Слідчий суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань режимі відеоконференції клопотання начальника Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000193 від 25.09.2025, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Краснолука Лановецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, із середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

22 грудня 2025 року до слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області звернувся начальник Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі у тексті - прокурор) з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у згаданому вище кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, і до нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений ухвалою слідчого судді до 26 грудня 2025 року. 12.12.2025 підозрюваного та його захисників відповідно до ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів. 19.12.2025 підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам відповідно до вимог ст. 291 КПК України вручено копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України скеровано до суду. Разом з тим, підготовче засідання у кримінальному провадженні ще не призначено, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу.

Прокурор, зазначаючи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, стверджуючи про недостатність менш суворих запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаних ризиків, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Слідчим суддею призначене судове засідання з розгляду клопотання на 24.12.2025.

23 грудня 2025 від підозрюваного ОСОБА_4 надійшла заява, завірена службовою особою ДУ «Чортківська установа виконання покарань № 26», у якій підозрюваний просить провести судове засідання, призначене на 24.12.2025, в режимі відеоконференції, і яка слідчим суддею була задоволена з огляду на положення ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , якому слідчим суддею було роз`яснено його права, передбачені ч. 2 ст. 193 КПК України, і який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення установи попереднього ув`язнення, проти задоволення клопотання прокурора заперечував, стверджував, що не збирається впливати на свідків, хоче допомогти хворому батькові. Просив застосувати до нього більш м`якший запобіжний захід.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні подали клопотання про повернення прокурору (без розгляду) клопотання про продовження строку тримання під вартою, у задоволенні якого слідчий суддя відмовив. Стосовно розгляду по суті клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 заперечували проти його задоволення. Просили відмовити у його задоволенні. Також подали у судовому засіданні клопотання про застосування стосовно підозрюваного більш м`якшого запобіжного заходу. Просили слідчого суддю розглянути можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу - нічного домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків. А у разі, якщо суд дійде переконання, що підозра обґрунтована та ризики за ст. 177 КПК мають місце, - встановити йому розмір застави до 80 тис. грн.

Стосовно мотивів відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення прокурору клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначає таке.

Згадане вище клопотання сторони захисту мотивоване тим, що прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою з порушенням строку, встановленого ст. 199 КПК України, тобто пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, та прокурор не просить поновити пропущений строк. Окрім того, з матеріалів клопотання не вбачається та не доводиться про закінчення строку дії ухвали слідчого судді до початку підготовчого засідання (ч.6 ст. 199 КПК України).

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Таким чином, норма ст. 199 КПК встановлює два процесуальних строки: 1) п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою; 2) строк розгляду клопотання слідчим суддею.

Ці строки є строками виконання обов`язку, а, отже не можуть бути поновлені. Перший тому, що він носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч. 5 ст. 199 КПК не пов`язує обов`язок слідчого судді відмовити у продовженні строку тримання під вартою у зв`язку з його недотриманням; другий - тому, що його поновлення призведе до порушення гарантованих Конституцією прав підозрюваного, обвинуваченого.

Перший строк, передбачений ст. 199 КПК України (строк звернення прокурора з клопотанням про продовження строків тримання під вартою), встановлений задля можливості реалізації слідчим суддею другого строку (розгляду клопотання до закінчення строку дії попередньої ухвали). Тобто, встановлення обох процесуальних строків, які є взаємопов`язаними, спрямовані передусім на дотримання прав підозрюваного, обвинуваченого та на досягнення завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя зауважує, що хоча прокурором формально порушено встановлений ч.1 ст.199 КПК України строк звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, однак, таке порушення строку є незначним і не перешкоджає слідчому судді розглянути клопотання у строк, передбачений частиною четвертою цієї ж статті, а відтак не тягне за собою порушення прав підозрюваного.

До того ж, копії клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів отримані стороною захисту у цьому кримінальному провадженні 19.12.2025 о 14 год 15 хв, тобто більше, ніж за сім днів до закінчення строку, що підтверджується розписками підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників в кінці тексту клопотання і не заперечується стороною захисту.

Окрім того, прийняття такого процесуального рішення, як залишення без розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Що стосується доводів захисників в частині неможливості розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою в порядку, визначеному ч.6 ст.199 КПК України, то вони є необґрунтованими. Зокрема, положеннями КПК України не передбачено, що до клопотання прокурора, поданого стосовно особи, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду, мають додаватися докази того, що до закінчення строку запобіжного заходу не призначене підготовче судового засідання у кримінальному провадженні. У своєму клопотанні, а також у судовому засіданні прокурор зазначив про те, що на теперішній час підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні не призначене. Натомість доказів того, що таке засідання призначене до закінчення строку запобіжного заходу (до 23 год 59 хв 26.12.2025) сторона захисту не надала і у слідчого судді відсутня така інформація.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновків про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слід розглянути у встановленому процесуальним законом порядку.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, клопотання сторони захисту про застосування більш м`якшого запобіжного заходу, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисників, оцінивши їхні доводи та аргументи стосовно обґрунтованості заявлених клопотань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2025 у цьому кримінальному провадженні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 08.10.2025 апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2025 скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого, погоджене з прокурором у цьому кримінальному провадженні, задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год 59 хв 28.11.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді від 27.11.2025 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 26 грудня 2025 року включно.

Зі змісту положень ст. 177, 184, 197, 199 КПК України у їх системному зв`язку слідує, що підставою для продовження строку тримання під вартою, окрім обставин, зазначених у ч.3 ст. 199 КПК, є ті ж обставини, які є підставою для застосування запобіжного заходу згідно з ч.2 ст. 177 КПК, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Встановлено, що відділенням поліції № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 121 КПК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 19.12.2025 (а.с.5).

25 вересня 2025 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 26.09.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

20 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 6-8).

Згідно з повідомленням слідчого від 12.12.2025 підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників відповідно до ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.с. 42).

19 грудня 2025 року слідчим складено обвинувальний акт та затверджено його прокурором у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України. Тієї ж дати підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам відповідно до вимог ст. 293 КПК України вручено копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 43-51).

Як убачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в період з 22 до 23 год 30 хв 24.09.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , раптово виникла суперечка на побутовому ґрунті, під час якої ОСОБА_4 умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 численні удари кулаками рук в ділянку голови, тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, чим спричинив численні тілесні ушкодження, частина з яких за ступенем тяжкості належить до тяжких і від яких настала смерть ОСОБА_7 .

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зауважує, що це питання уже розглядалося і підтверджувалося слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, а також під час продовження строку тримання під вартою.

В подальшому, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми, прокурор передав обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні до суду.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_4 наразі вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням сторони обвинувачення про вчинення ним інкримінованого злочину, а не лише обґрунтованим припущенням про те, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, котре мало місце на стадії досудового розслідування.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя не вбачає підстав сумніватися в наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у своєму клопотанні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовані суворістю можливого покарання, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , усвідомлюючи зазначену обставину, може вдатися до відповідних неправомірних дій.

Так, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що є достатньо суворим покаранням.

При цьому, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, має братися до уваги не лише «тяжкість обвинувачень», яка хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від правосуддя, однак сама по собі не може бути виправданням тривалого тримання під вартою, але й ураховуватися інші фактори такі як: дані про особу обвинуваченого, рід його занять, міцність соціальних зв`язків, інші обставини конкретного кримінального провадження (див. рішення ЄСПЛ у справах «Ідалов проти росії» (Idalov v. russia) [ВП], 2012, п. 145; «Гарицький проти Польщі» (Garycki v. Poland), 2007, п. 47; «Храїді проти Німеччини» (Chraidi v. Germany), 2006, п. 40; «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria), 2001, п. 80-81, «Панченко проти росії» (Panchenko v. russia), 2005, п. 106).

Оцінюючи ступінь ймовірності ризику переховування підозрюваного від правосуддя, слідчий суддя вважає, що вона є досить високою, беручи до уваги його процесуальну поведінку у цьому кримінальному провадженні, зазначену в ухвалі слідчого судді від 27.11.2025 про продовження строку тримання під вартою. Зокрема, те, що ОСОБА_4 відмовився від надання показань та від проведення будь-яких слідчих дій, а також те, що ОСОБА_4 надавав слідчому судді взаємосуперечливі пояснення з приводу фактичних обставин кримінального провадження, зокрема, щодо нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_7 незадовго до його смерті.

З наведених вище підстав є також достатньо ймовірним ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Такий ризик обґрунтовується ще й тим, що особи свідків відомі підозрюваному, оскільки з ними він спільно проводив час та розпивав спиртні напої.

Доводи захисників та самого підозрюваного про те, що він зустрічався зі свідками не більше двох разів і що вони є йому малознайомими, не спростовують ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки як свідчать матеріали клопотання, підозрюваний точно знає місце проживання свідка ОСОБА_8 , адже 24.09.2025 перебував у неї вдома. Також стороною захисту визнається та обставина, що ОСОБА_4 знає її номер телефону. Не виключається також, що інші свідки у цьому кримінальному провадженні могли повідомити ОСОБА_4 місце свого проживання та/або номери своїх телефонів, або ж він міг отримати цю інформацію з інших джерел.

До того ж як убачається зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 22.10.2025, під час спільного розпивання спиртних напоїв ввечері 24.09.2025 вдома у ОСОБА_8 , остання сиділа на руках у ОСОБА_4 , що свідчить про те, що підозрюваний та свідок, принаймні, є знайомими один одному (а.с. 19-23).

Таким чином, існує достатньо висока ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може чинити на свідків відповідний тиск шляхом погроз, залякувань чи умовлянь, схиляючи останніх до надання неправдивих показань на свою користь чи відмови від участі у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя враховує ту обставину, що свідки ще не допитані по цьому кримінальному провадженню у суді.

Стосовно доводів підозрюваного про те, що він не має наміру чинити незаконний вплив на свідків, а також захисників про те, що раніше не було зафіксовано фактів такого впливу, хоч підозрюваний і мав можливість це зробити, слідчий суддя їх відхиляє у зв`язку з такими міркуваннями.

Ризиком у контексті кримінального провадження є достатньо обґрунтоване припущення про те, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити вчинки, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять суспільну небезпеку.

Оцінюючи наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у більшості випадків, має зробити висновки прогнозованого характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення обставин, які дозволять стверджувати про подію, котра може статися з достатньо високим ступенем ймовірності у майбутньому.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про який просить прокурор, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя, окрім наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховує у сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; достатньо молодий вік підозрюваного, відсутність даних про наявність у нього будь-яких тяжких хронічних захворювань, які б унеможливлювали його перебування в умовах несвободи, з однієї сторони, та які б перешкоджали йому вдатися до активних дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та/або суду, з іншої сторони; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, які, на думку слідчого судді, не є настільки стійкими, щоб надійно забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , зокрема те, що він неодружений, на його утриманні відсутні неповнолітні діти, підозрюваний не має законного стабільного джерела доходів.

Стосовно аргументів сторони захисту про те, що батько ОСОБА_4 ОСОБА_10 є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, то слідчий суддя зауважує, що це хоч і є достатньо вагомою обставиною, однак, з огляду на обставини цього кримінального провадження, не може бути достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, що потягнув смерть людини. До того ж, разом з батьком підозрюваного проживає його дружина, мати підозрюваного, яка може надавати відповідну допомогу. Також є старший брат підозрюваного, який як стверджує сторона захисту, хоч і проживає за іншою адресою, однак, у разі нагальної потреби, не позбавлений можливості допомагати у догляді за своїм батьком.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновків, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, прокурором наведені достатньо вагомі обставини, які свідчать про те, що такі ризики станом на сьогодні не зменшилися, а тому наявні достатні підстави вважати, що без продовження строку тримання під вартою підозрюваний з високим ступенем ймовірності може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, і більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення запобігання встановленим ризикам.

Ураховуючи наведене вище, а також ту обставину, що підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні не проведене і не призначене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні слід продовжити.

Також, з урахуванням приписів п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України та з огляду на обставини цього кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку не визначати розмір застави ОСОБА_4 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини.

За встановлених обставин, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід задовольнити, а у задоволенні клопотання захисників про застосування більш м`якшого запобіжного заходу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 176-178, 183, 196-199, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про застосування більш м`якшого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання начальника Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000193 від 25.09.2025, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , до 23 год 59 хв 21 лютого 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захисникам, прокурору, та направити начальнику державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26» для виконання.

Строк дії цієї ухвали встановити до 21.02.2026 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 29 грудня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1