СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8051/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 (через ВКЗ)

обвинуваченого ОСОБА_5 (через ВКЗ),

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1 КК України (справа №759/15685/23, провадження №1-кп/759/381/25),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1 КК України (справа №759/15685/23, провадження №1-кп/759/381/25).

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , заявив відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , який зводиться до трьох основних аргументів:

-свідоме, умисне порушення головуючим суддею ОСОБА_8 основних засад кримінального провадження (рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що полягає у недопущенні («ізоляції») сторони захисту в участі у дослідженні доказів обвинувачення, неможливості стороні захисту (в т.ч. обвинуваченому) заперечити докази сторони обвинувачення в т.ч. шляхом оголошення відповідних клопотань про очевидну недопустимість доказів з одночасним застосування процесуальних наслідків такої недопустимості;

-одноосібний розгляд головуючим суддею ОСОБА_8 по суті заяви про відвід, заявленої обвинуваченим ОСОБА_5 09.12.2025, без з`ясування підстав для такого відводу (в т.ч. на предмет повторності обставин), без з`ясування думки інших учасників провадження, з прийняттям відповідного процесуального рішення щодо відмови у задоволенні заяви про відвід;

-заперечення суддею ОСОБА_8 процесуального права сторони захисту на «справедливий суд» в розрізі права на заявлення відводу складу суду, перешкоджання реалізації такого права, ототожнення зазначеного процесуального права з кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 свою заяву про відвід судді ОСОБА_8 підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також підтримала заяву про відвід судді ОСОБА_8 , просила її задовольнити, а також зазначила, що неупередженість судді ОСОБА_8 проявляється у його формулюваннях до ВРП про те, що шляхом заявлення відводів захист намагається уникнути кримінальної відповідальності, у порушенні під час судових засідань принципу змагальності як однієї з основних засад кримінального провадження, у відсутності у сторони захисту можливості обгрунтувати свої доводи щодо досліджуваних доказів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заяву про відвід підтримав, просив її задовольнити. Зазначив, що судове провадження відбуваєтсья з порушенням ст. 6 ЄКПЛ щодо справедливості судового розгляду, права обвинуваченого судом не дотримуються, головуючим суддею ігноруються заяви та зауваження сторони захисту, натомість заявлені головуючому відводи останнім розцінюються як перешкоджання розгляду справи. Зміна порядку дослідження письмових доказів позбавила сторону захисту можливості у змагальному процесі висловити свої заперечення щодо них.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що заява про відвід судді ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки судовий розгляд справи відбувається відповідно до вимог КПК України, наразі триває стадія дослідження письмових доказів, за результатами якої кожна сторона матиме змогу висловити свої коментарі та заперечення щодо досліджених судом доказів. Ознак упередженості з боку головуючого судді прокурор не вбачає, натомість сторона захисту, на його думку, штучно затягує процес, маніпулює, зловживає своїми процесуальними правами, заявляючи велику кількість необгрунтованих відводів, унаслідок чого справа слухається судом вже 2 роки і 3 місяці.

У судовому засіданні представник потерпілих заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_8 , посилаючись на те, що суд ще не закінчив дослідження письмових доказів, відтак ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту ще не викладали свої думки щодо них, така можливість буде надана сторонам після оголошення чергового блоку доказів. Зазначив, що це вже 9 відвід головуючому у справі, який розглядає інший склад суду, крім того і сам головуючий залишив значну кількість відводів сторони захисту без розгляду через зловживання правом на відвід. На думку представника потерпілого, усі відводи сторони захисту спрямовані на затягування розгляду справи, захист також вдається і до інших способів штучного створення обставин для відведення головуючого та направлення справи на новий розгляд.

Від судді ОСОБА_8 , якому заявлено відвід, пояснень не надійшло.

Проаналізувавши подану заяву про відвід судді, матеріали провадження, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суддя приходить до висновку про необґрунтованість відводу з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1 КК України, у якому наразі триває стадія дослідження письмових доказів.

Відповідно до журналу судового засідання від 09.12.2025 у судовому засіданні головуючим постановлено ухвалу про зміну порядку дослідження доказів у кримінальному провадженні, а саме про те, що судом будуть досліджені письмові докази, після чого суд надасть можливість учасникам висловити свої заперечення та думки з приводу досліджених письмових доказів.

Частиною 1 ст. 321 КПК України встановлено, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Отже, в даному випадку суддя ОСОБА_8 , як головуючий у справі, у межах своїх повноважень, визначених зазначеними нормами КПК України, змінив порядок дослідження доказів, не змінюючи при цьому їхній обсяг. За таких обставин як сторона захисту, так і сторона обвинувачення не були обмежені головуючим у правах на висловлення своїх позицій, заперечень, клопотань щодо досліджених судом доказів, така можливість була лише відтермінована у часі. На думку суду, такі дії головуючого не призводять до порушення принципів рівності перед судом, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи у поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відтак ознак упередженості у діях судді ОСОБА_8 суд не вбачає.

Що стосується доводів сторони захисту про порушення головуючим порядку розгляду заяви про відвід, суд зазначає таке.

Однією з основних засад кримінального провадження, поряд з тими, на які посилаються обвинувачений та його захисники, є розумні строки.

Так, відповідно до положень ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Відповідно до журналу судового засідання від 09.12.2025 у судовому засіданні після зміни порядку дослідження доказів суд продовжив дослідження письмових доказів, однак обвинувачений постійно перебивав головуючого, висловлюючи свою незгоду з його діями. Врешті обвинувачений заявив усний відвід головуючому, повідомивши, що його не влаштовує порядок дій, зазначив про порушення права на захист та просив час для підготовки заяви про відвід у письмовій формі. Головуючий, вислухавши думку обвинуваченого, на місці ухвалив відмовити у відводі, зробив зауваження обвинуваченому та продовжив дослідження письмових доказів.

Згідно з ч.1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Отже, виходячи з даних журналу судового засідання, головуючим суддею ОСОБА_8 дійсно порушено порядок розгляду заяви обвинуваченого про відвід головуючого. Водночас, на думку суду, дане порушення викликано не особистою зацікавленістю судді у результатах розгляду справи, а виключно неналежною поведінкою обвинуваченого та його захисників у судових засіданнях, що підтверджується поясненнями прокурора та представника потерпілого. Вивченням матеріалів справи встановлено, що з боку сторони захисту вбачаються ознаки зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування судового процесу, у зв`язку з чим головуючим вживаються заходи для забезпечення розумності строків розгляду справи.

Саме по собі порушення порядку розгляду заяви про відвід головуючому, за наявності підстав, може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, однак конкретно у даному випадку, враховуючи складність справи та поведінку учасників, суд не вбачає у цьому ознак упередженості з боку судді ОСОБА_8 .

Що стосується такої підстави для відводу судді ОСОБА_8 як «заперечення ним процесуального права сторони захисту на справедливий суд в розрізі права на заявлення відводу складу суду, перешкоджання реалізації такого права, ототожнення зазначеного процесуального права з кримінальним правопорушенням», то суд вважає за необхідне зазначити, що як у обвинуваченого, так і у його захисників, крім процесуальних прав є також і процесуальні обов`язки.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 329 КПК України сторони та учасники кримінального провадження зобов`язані додержуватися порядку в судовому засіданні і беззаперечно підкорятися відповідним розпорядженням головуючого в судовому засіданні.

Одним з видів зловживання стороною своїми процесуальними правами є зловживання правом на відвід. Зловживання правом на відвід - це недобросовісне, протиправне використання права на відвід судді чи іншого учасника процесу з метою затягування судового розгляду, перешкоджання правосуддю, або отримання інших неправомірних переваг, що проявляється у безпідставних, повторних, необґрунтованих клопотаннях та діях, які зовні виглядають як законні, але мають на меті не захист прав, а створення перепон. Це порушення принципу добросовісності у судочинстві.

За приписами частини 4 статті 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

На думку суду, в діях судді ОСОБА_8 не вбачається заперечення права сторони захисту на відвід чи перешкоджання у реалізації такого права, натомість вбачається намагання реагувати у виключно правовий спосіб (залишення заяв про відвід без розгляду, повідомлення до ВРП про втручання у здійснення правосуддя) на зловживання сторони захисту таким правом.

За таких обставин, суд не вбачає упередженості судді ОСОБА_8 в цій частині.

Положення статті 75 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід, який повинен бути вмотивованим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Разом з цим, в КПК України не визначено критерії, які слід враховувати при визначені упередженості судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XХ черговий з`їзд суддів України 18.09.2024, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

За результатами проведеного судового розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_8 законних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б виключали можливість участі вказаного судді у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, не встановлено, а наведені захисником ОСОБА_3 підстави відводу судді не викликають сумнівів у його неупередженості та безсторонності, тому визнаються судом необґрунтованими.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про відвід судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження (справа №759/15685/23, провадження №1-кп/759/381/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

Повний текст ухвали оголошено 23.12.2025 о 09 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1