Номер провадження 1-кп/205/95/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001251 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, прокурор зазначив, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачені матимуть потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване їм кримінальне правопорушення, здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначив, що обирати запобіжний захід його підзахисному недоцільно, оскільки відносно нього обраний запобіжний захід по іншому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, зазначивши, що прокурор не надав суду будь-які докази в підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думки обвинувачених, їх захисників, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із частинами 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи в даному випадку питання про можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачені випадки коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, одружений, дітей на утриманні не має, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Так, суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матимуть реальну можливість перешкоджати судовому розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання, яке загрожує їм в разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочину, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Крім того, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на ризик того, що обвинувачені, в разі зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, матимуть реальну можливість здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному провадженні.

Суд погоджується з посиланням прокурора на можливість обвинувачених продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 офіційно не працюють, раніше судимі, та не маючи постійного джерела доходів знов можуть вчинити з корисливих мотивів кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Як на додаткову обставину на підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, а також те, що судовий розгляд по кримінальному провадженню триває, свідки не допитані, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів.

Крім того, суд враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважає недоцільним визначати розмір застави у кримінальному провадження.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 12 березня 2026 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 12 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1