Справа № 595/1337/25
Провадження № 1-кп/595/170/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження № 0000128 від 01 вересня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгірськ Шумського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, одруженої, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованої, в силу ст.89 КК України не судимої,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 24 серпня 2025 року близько 20 год. 10 хв. у ОСОБА_3 , під час перебування у приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із своєю сестрою, ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на завдання їй удару.

Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 24 серпня 2025 року близько 20 год. 10 хв., під час перебування у приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , умисно нанесла останній один удар долонею правої руки в ділянку голови з лівої сторони. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_5 відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а саме в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

03 вересня 2025 року, згідно вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_7 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст. 126 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, яке повинна понести ОСОБА_3 . Угодою також визначено, що ОСОБА_3 зобов`язується вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 .

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи присутньою в судовому засіданні, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, зазначила, що угода підписана нею добровільно.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною ОСОБА_3 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст. 469, 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_7 від 03 вересня 2025 року.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпіла та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності за ч.2 ст.389-1 КК України.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1