Провадження № 1-кс/344/8825/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

Голова Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, покликаючись на те, що 08.12.2025 р. за вих. № 08/12/2025-2-22 головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА», а саме , на офіційну електронну пошту УСБУ в Івано-Франківській області, а саме , було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення

Зокрема, у скарзі зазначено, що в ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» встановлено, що, посадові особи Державної служби з питань праці, а саме: голова Державної служби з питань праці - ОСОБА_4 , начальник Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_5 , начальник Північно Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на здійснення не передбачених законодавством перевірок з метою отримання неправомірної вигоди від підприємців, приховування нещасних випадків на виробництві, а також на налагодження систематичних схем вимагання та одержання неправомірної вигоди за дії, що відповідно до чинного законодавства мали надаватися безоплатно.

На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, як зазначено скаржником, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано.

Відтак скаржник просить зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування УСБУ в Івано-Франківській області внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 08.12.2025 р. за вих. № 08/12/2025-2-22 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не прибув, проте у прохальній частині скарги просить розгляд скарги здійснювати за його відсутності та задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

Представник УСБУ в Івано-Франківській області на адресу суду подав заяву, в якій проти задоволення скарги заперечив, зазначив про те, що викладена у зверненні голови ГО ОСОБА_3 інформація не містить достатніх відомостей про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі, досудове розслідування яких відповідно до ч.2 ст.216 КПК України віднесено до підслідності слідчих органів безпеки, а також не викладено питань, вирішення яких відповідно до Закону України «Про Службу Безпеки України» належить до повноважено СБУ. До звернення не долучено жодного доказу (документу) та/або посилання на будь-які відкриті джерела інформації, які б підтверджували викладену у зверненні інформацію. Вказане звернення від 08.12.2025 року буде скеровано для розгляду в межах компетенції до ГУНП в Івано-Франківській області.

Просив здійснювати розгляд скарги без його участі.

Враховуючи встановлені чинним кримінальним процесуальним законом строки розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги без участі заявника та представника органу досудового розслідування.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши доводи учасників провадження, дослідивши зміст скарги та надані документи, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 08 грудня 2025 року голова ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» на офіційну електронну пошту УСБУ в Івано-Франківській області звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення вих. №08/12/2025-2-22.

У вказаній заяві зазначив, що посадові особи Державної служби з питань праці, а саме: голова Державної служби з питань праці - ОСОБА_4 , начальник Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_5 , начальник Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на здійснення не передбачених законодавством перевірок з метою отримання неправомірної вигоди від підприємців, приховування нещасних випадків на виробництві, а також на налагодження систематичних схем вимагання та одержання неправомірної вигоди за дії, що відповідно до чинного законодавства мали надаватися безоплатно. Викриті факти незаконної діяльності посадових осіб Державної служби України з питань праці, які утворюють організовану злочинну групу, свідчать про систематичне порушення законодавства, зокрема через штучне блокування реєстрації декларацій відповідності матеріально-технічної бази, необґрунтоване затягування видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, організацію афілійованих навчальних програм із охорони праці та використання контролюючих функцій як засобу тиску на суб`єктів господарювання для отримання неправомірної вигоди, що створює загрозу законним правам підприємців і працівників та підриває принципи належного державного нагляду. Крім того, посадові особи Державної служби України з питань праці порушують правила декларування, систематично приховуючи реальні доходи та майно, оформлене на третіх осіб. Недостовірні відомості в щорічних деклараціях ОСОБА_5 та колишнього директора ДП «ГНМЦ» ОСОБА_7 свідчать про використання службового становища для особистого збагачення через контроль над підконтрольними юридичними особами та державними підприємствами. Факти прихованого майна, оформленого на третіх осіб, та непрозорі фінансові операції родин посадовців підтверджують системність порушень і створюють ознаки незаконного збагачення та конфлікту інтересів. Через корупційні зв`язки з представниками ТЦК та СП, учасники злочинної групи сприяють ухиленню від мобілізації працівників підконтрольних компаній, що у період воєнного стану свідчить про умисне нанесення шкоди обороноздатності держави.

Просив внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Як підтверджується матеріалами скарги, поясненнями скаржника та представника органу досудового розслідування, станом на даний час відомості за вищевказаною заявою ОСОБА_3 до ЄРДР не внесено.

На думку заявника, не внісши зазначені ним в заяві про злочин відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Вказані положення статті 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Отже, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Слічий суддя звертає увагу на те, що обставини, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, повинні бути такими, що свідчать про наявність вчиненого кримінального правопорушення, містять посилання на певні ознаки кримінального правопорушення та дають можливість встановити його попередню кваліфікацію.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Зі змісту поданої до правоохоронного органу заяви голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 08.12.2025 р. за вих. №08/12/2025-2-22 слідчим суддею встановлено, що заявником не наведено доказів, які б підтверджували викладені у даній заяві факти, зокрема, щодо обставин конкретних наведених у заяві обставин. Подана заява не містить достатніх відомостей про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі, досудове розслідування яких відповідно до ч.2 ст.216 КПК України віднесено до підслідності слідчих органів безпеки, а також не викладено питань, вирішення яких відповідно до Закону України «Про Службу безпеки України» належить до повноважено СБУ.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що до вказаної заяви від 08.12.2025 року заявником не долучено будь-яких доказів та/або посилань на будь-які відкриті джерела інформації, які б підтверджували викладену у заяві інформацію.

При цьому, як зазначив представник УСБУ в Івано-Франківській області, заяву голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 08.12.2025 р. за вих. №08/12/2025-2-22 буде скеровано для розгляду в межах компетенції до ГУНП в Івано-Франківській області.

Слідчий суддя наголошує, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину, до якого вони явно не причетні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги голови Громадської організації «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 23.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1