ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/33952/25

Провадження № 11-сс/820/14/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000101, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 209 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

04.12.2025 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування даного клопотання прокурором зазначено, що у провадженні ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування №0000101 від 01 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з березня 2018 року

ОСОБА_7 , з метою скоєння навмисних злочинів, направлених на незаконне виготовлення

тютюнових виробів з використанням обладнання, яке забезпечує масове виробництво таких виробів, з корисних мотивів, з метою подальшого отримання матеріальної вигоди від вирощення, виготовлення та збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, створила та очолила організовану групу, до якої залучила в якості безпосередніх виконавців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які добровільно дали свою згоду на участь у незаконному виготовленні тютюнових виробів, а також інших невстановлених осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження.

ОСОБА_10 діючи як організатор групи, здійснювала загальне керівництво угрупованням, координувала дії кожного учасника, розподіляла між ними злочинні ролі, крім того, як організатор, забезпечувала функціонування цеху по виробництву тютюнових виробів, зокрема забезпечувала членів групи сировиною, обладнанням для виготовлення тютюнових виробів та їх упаковування, безпосередньо займалась збутом незаконно виготовлених тютюнових виробів, а після збуту тютюнових виробів розподіляла отримані кошти між учасниками групи.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також іншим особам була відведення роль виконавців злочинів, яка зводилася до безпосереднього виготовлення тютюнових виробів на обладнанні, яке забезпечує масове виробництво таких товарів.

У складі організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також інші невстановлені особи, в період з березня 2018 року по теперішній час на території Одеської, Хмельницької та Київської областей здійснили умисні злочини, спрямовані на незаконне виготовлення тютюнових виробів з використанням обладнання, яке забезпечує масове виробництво таких товарів.

02.12.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (справа №686/33952/25, провадження 1-кс/686/11429/25) проведено обшук за адресою: Одеська область, Біляївський район, 6 кілометр шляху Біляївка-Яськи, 1 за місцем здійснення діяльності ОСОБА_7 , під час якого виявлено: 2941 мотузку із листям тютюну, при зважуванні якого встановлено його масу в розмірі близько 15 тон 499 кг, які в ході обшуку не вилучався.

03.12.2025 старшим слідчим в ОВС ВРОТЗСУ ГУНП в Хмельницькій області майором поліції ОСОБА_11 вказані речі визнано речовими доказами, про що винесено постанову про визнання речовими доказами в кримінальному провадженні №0000101, внесеному 01.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року клопотання прокурора задоволено, накладено арешт з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном, якезнаходиться за місцем здійснення незаконної діяльності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 2941 мотузку із листям тютюну масою близько 15 тон 499 кг, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: 2941 мотузку із листям тютюну масою близько 15 тон 499 кг, власником якого є ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС». Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути вилучене майно власнику.

Зазначає, що вилучене листя тютюну жодного відношення до даного кримінального провадження не має, оскільки належить ТОВ «МГ ДІОНІС ПЛЮС», директором якого є ОСОБА_7 , та яке має усі необхідні дозвільні документи на провадження діяльності з його вирощування.

Вказує, що ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» є сільськогосподарським підприємством, яке зареєстроване та діє відповідно до чинного законодавства. Одним з видів діяльності є 01.15 «Вирощування тютюну».

Уся діяльність здійснюється ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» з неухильним дотриманням усіх ліцензійних умов, а також за наявності необхідних дозвільних документів.

З метою провадження законної господарської діяльності з вирощування тютюну ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» були укладені:

- Договір суборенди :01:001:0006;землі№13052025/3від13.05.2025року,кадастровийномер
- Договір суборенди :01:001:0158;землі№07042025/2від07.04.2025року,кадастровийномер
- Договір суборенди :01:001:0170;землі№13052025/1від13.05.2025року,кадастровийномер
- Договір суборенди :01:001:0178;землі№07072025/1від07.07.2025року,кадастровийномер
- Договір суборенди :01:001:0181;землі№13052025/2від13.05.2025року,кадастровийномер
- Договір суборенди :01:001:0243;землі№06062025/1від06.06.2025року,кадастровийномер
- Договір суборенди :01:001:0884. Крім того, землі№07042025/1від07.04.2025року,кадастровийномер

Крім того, ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» на праві оренди належить склад, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та використовуються задля зберігання тютюнової сировини.

Зауважує, що у зв`язку із наявністю орендованих земельних ділянок, які придатні для вирощування тютюну, а також наявності приміщення для його зберігання ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» отримало ліцензії на виробництво тютюнових виробів (на право вирощування тютюну), реєстраційні номера ліцензій: 0008, 0010, 0001, 0104, 0009, 0002, 0013.Вказані ліцензії видані на підставі заяв, які були подані до Державної податкової служби України про надання права на виробництво тютюнових виробів. У даних заява було чітко вказано адреси місця провадження господарської діяльності на вище вказаних земельних ділянках, а також зазначено адреси місця зберігання тютюнової сировини (з яких і було вилучено листя тютюну).

Зазначає, що ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» здійснює свою діяльність на законних підставах, маючи всі необхідні дозвільні документи. Товариство користується земельними ділянками та приміщеннями на підставі належним чином укладених договорів про надання права користування.

Вважає, що вилучений тютюн вирощувався та зберігався на підставі належним чином оформлених ліцензій та дозвільних документів, які є необхідними для провадження господарської діяльності.

Звертає увагу, що у клопотанні прокурора, а також в ухвалі слідчого судді від 04.12.2025 року не вірно вказано адресу, де проводився обшук, оскільки останній фактично було проведено за місцем зберігання листя тютюну (адреса складу) - Одеська область, Одеський район, с. Яськи, вул. Миру, буд. 113.

Вважає, що арешт вище вказаного листя тютюну свідчить лише про перешкоджання законній господарській діяльності товариства.

Зазначає, що листки тютюну є предметом рослинного походження якому властиве швидке псування, що у подальшому буде наслідком нанесення ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» збитків.

Наголошує, що вилучений тютюн не є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки був вирощений у законний спосіб.

Позиції учасників судового провадження

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» адвокат ОСОБА_6 підтримав апеляційні доводи, просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2025 року та зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути вилучене майно власнику, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Прокурор не визнав апеляційних доводів, вважав рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, оскільки вилучені листя тютюну є речовими доказами у цьому провадженні, які зберігалися не за місцем зберігання, зазначеним у ліцензіях.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, який підтримав апеляційні доводи, думку прокурора, який доводи апеляційної скарги не визнавав, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Мотиви Суду

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог статей 132, 167-168, 170-173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вилучене майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом, а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах Амюр проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції та Малама проти Греції ).

Також Суд неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України», Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення згаданого вище права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (п.101).

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, в тому числі правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею були дотримані, а доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для накладення арешту навирощений на законних підставах тютюн, спростовуються матеріалами справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000101, відомості про яке 01 липня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 209 КК України (а/с 3).

У вказаному кримінальному провадженні на теперішній час жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 234 КПК України, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2025 року у межах цього кримінального провадження надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на всій території та всіх спорудах, будинках та приміщеннях розташованих на даній території, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно перебуває у власності Державного агентства рибного господарства України та перебуває в користуванні ОСОБА_7 , з метою відшукання договорів, товарно транспортних та видаткових накладних, чеків, документів, щодо виготовлення та збуту продукції, чорнових записів, бухгалтерських розрахунків, засобів приладів виробництва, фінансово облікову документацію, готову продукцію та інші речі та предмети, пов`язані з виробництвом нелегальної продукції, комп`ютерну техніку (персональні комп`ютери, ноутбуки, планшети, мобільні термінали, флеш накопичувачі різних форм факторів, SAT та SSD дисків, оптичних носіїв інформації); грошових коштів отриманих злочинним шляхом, інших предметів та документів, які мають відношення до даних правопорушень (а/с 4).

02.12.2025 року було проведено обшук за адресою: Одеська область, Біляївський район, 6 кілометр шляху Біляївка-Яськи, 1 за місцем здійснення незаконної діяльності ОСОБА_7 під час якого виявлено та вилучено: 2941 мотузку із листям тютюну при зважуванні якого встановлено його масу в розмірі 15 тон 499 кг., які в ході обшуку не вилучалися.

Постановою слідчого від 03.12.2025 року вказані речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні (а/п 18).

03.12.2025 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про накладення арешту з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном, яке знаходиться за місцем здійснення незаконної діяльності ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 2941 мотузку із листям тютюну масою 15 тон 499 кг., з метою збереження речових доказів. Необхідність арешту пояснюється тим, що існують обґрунтовані ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження зазначеного майна. Вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні, а отже необхідно усунути будь-яку можливість стороннім особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

Слідчий суддя, враховуючи додані прокурором до клопотання про арешт майна матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з огляду на наступне.

Системний аналіз статей 170, 171 КПК України вказує на те, що арешт на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується до тимчасово вилученого майна та майна, яке виявлено слідчим або прокурором іншими заходами, ніж проведення обшуку.

У колегії суддів не виникає сумнівів щодо правильності висновку слідчого судді про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на майно, яке знаходиться за місцем здійснення незаконної діяльності ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 2941 мотузку із листям тютюну масою 15 тон 499 кг., власником якого є ОСОБА_7 , на яку в клопотанні прокурор просить накласти арешт, яка відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, окрім того, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучений тютюн є доказом кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти на це майно арешт.

Тож, на поточному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (законного володільця) майна, як накладення арешту на майно, яке знаходиться за місцем здійснення незаконної діяльності, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 2941 мотузку із листям тютюну масою 15 тон 499 кг., власником якого є ОСОБА_7 , що є співмірним тимчасовим обмеженням її прав. Тоді як не накладення арешту на майно, яке знаходиться за місцем здійснення незаконної діяльності, може призвести до настання негативних наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Формальне посилання на положення статті 98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно. Однак, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду з матеріалів кримінального провадження було встановлено достатньо підстав, щоб вважати вказане майно таким, що відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказані листя тютюну є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.204 КК України.

Доводи апеляційної скарги, що у клопотанні прокурора, а також в ухвалі слідчого судді від 04.12.2025 року не вірно вказано адресу, де проводився обшук, оскільки останній фактично було проведено за місцем зберігання листя тютюну (адреса складу) - АДРЕСА_2 , не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Копія вказаної ухвали була вручена ОСОБА_9 перед обшуком, в протоколі обшуку також зазначено місце проведення обшуку - Одеська область, Біляєвський район, 6 км шляху Біляївка-Яськи, 1 (а/с 5-16).

Щодо доводів апеляційної скарги щодо законності підстав набуття у власність ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» вилученої тютюнової сировини, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, майно повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться. В інакшому випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ліцензуванню підлягають всі основні види діяльності з тютюном: виробництво, імпорт, експорт, оптова торгівля, роздрібна торгівля та навіть вирощування тютюнової сировини і її ферментація; ліцензія необхідна для легального функціонування на кожному з цих етапів.

Представником ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» на підтвердження законної діяльності ТОВ надано копії заяв щодо ліцензій на право вирощування тютюну, в яких зазначено адреси місць зберігання тютюнової сировини, а саме Одеська область, Одеський район, село Яськи, вулиця Миру, буд. 113, а також Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, село Грушка, вулиця Польова, буд.2-Б (а/с 38-75) та витяги з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах ліцензія на право вирощування тютюну, реєстраційні номери ліцензій: 0002, 0013, 0010, 0104, 0009, 0001, 0008(а/с 76-95).

Разом з тим, в ході досудового розслідування слідчим було вилучено мотузки із листям тютюну не на земельних ділянках, де він вирощувався, а також і не за місцем зберігання тютюнової сировини, зазначеним у заявах ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» при отриманні ліцензії, тому доводи апелянта щодо законності походження виявленого тютюну в ході санкціонованого обшуку за адресою: Одеська область, Біляївський район, 6 кілометр шляху Біляївка-Яськи, 1, а саме 2941 мотузку із листям тютюну масою 15 тон 499 кг., колегія суддів вважає неспроможними та не бере до уваги долучені представником ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» заяви на отримання ліцензії та витяги з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах ліцензія на виробництво тютюнових виробів (на право вирощування тютюну), оскільки ці документи беззаперечно не спростовують того факту, що саме ця тютюнова сировина, яка була виявлена у ході обшуку, могла бути здобута внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вказані обставини підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, тоді як за наслідком проведених певних слідчий дій, в тому числі і експертиз, буде встановлена необхідність або подальшого утримання вилученого стороною обвинувачення тютюну як доказу у кримінальному провадженні або повернення володільцю.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно є законною та обґрунтованою, а тому апеляційних підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «ДІОНІС МГ ПЛЮС» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року,якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, якезнаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, 6 кілометр шляху Біляївка-Яськи, 1, а саме 2941 мотузку із листям тютюну масою 15 тон 499 кг, з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000101, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2025 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2