Справа № 216/5859/25
Провадження 1-кп/216/676/25
УХВАЛА

іменем України

23 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001258 від 27.05.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.

12.05.2025 приблизно о 17 годині 15 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в крайній правій смузі для руху по вул. Свято-Миколаївська зі сторони пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу наближаючись до нерегульованого перехрестя з вулицею Комерційна.

В цей час, позаду автомобіля «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Свято-Миколаївська зі сторони вул. Комерційна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу в попутному напрямку по трамвайним коліям, тобто в крайній лівій смузі для руху прямо рухався мотоцикл «Lifan YK250-B», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході подальшого руху водій ОСОБА_5 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не впевнилася в безпечності свого маневру повороту вліво, маючи технічну можливість запобігти зіткненню, вчасно не зменшила швидкість руху та не зупинила керований нею автомобіль «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 та не надала дорогу мотоциклу «Lifan YK250-B», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , почала виконувати маневр перестроювання вліво з крайньої правої смуги для руху, чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), (д), 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

- «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій автомобілю «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 почала виконувати маневр перестроювання вліво, при цьому допустила зіткнення з мотоциклом «Lifan YK250-B», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вул. Свято-Миколаївська зі сторони пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, по трамвайним коліям прямо в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Lifan YK250-B», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани обличчя, закритого вивиху лівого стегна, переломів кісток тазу ліворуч, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби). П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням водієм ОСОБА_5 вимог 10.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , є прямий причинний зв`язок.

Тим самим, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 надано клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням між винним та потерпілою, зазначивши, що матеріальна та моральна шкода відшкодована потерпілій у повному обсязі, претензій до обвинуваченої не має, просила розглянути клопотання без участі потерпілої.

Обвинувачена не заперечувала щодо задоволення клопотання свого захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, надав суду докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, зібрані під час досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити, підтвердив свою позицію щодо добровільності свого волевиявлення у суді.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась, не заперечувала, що при вказаних раніше обставинах вчинив злочин.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого, захисника вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим..

Разом з цим, відповідно ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією частини першої статті 286 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, беручи до уваги зазначене, а також виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, положень ст. 25 КК України та фактичних обставин справи, кримінальне правопорушення, яке вчинила ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості підпадає під ознаки нетяжкого злочину та за своєю правовою природою є необережним злочином.

З огляду на викладене, суд, врахувавши думку потерпілого, який зазначив, що матеріальна та моральна шкода йому відшкодована у повному обсязі, просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням, думку прокурора та обвинуваченої, які, кожен окремо, не заперечували щодо закриття кримінального провадження на цій підставі, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, факту керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції судом не встановленота примирилась з потерпілим.

За таких обставин, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченій ОСОБА_5 не застосовано.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284,285,286 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001258 від 27.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, - закрити.

Матеріали кримінального провадження № 0001258 від 27.05.2025 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/5859/25 (1-кп/216/676/25).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1