Провадження № 1-кп/211/2093/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р.

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №21 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001201 від 20.11.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, неодруженої, такої, яка на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, має на утриманні брата ОСОБА_6 , 1986 р.н., який є особою з інвалідністю ІІ групи, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинила кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за таких обставин.

17.11 2025 приблизно о 17:10 год., знаходячись в магазині «Алкомаг», що розташований по вул. Магістральна, буд. 17г в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 виявила банківську картку № НОМЕР_1 до банківського рахунку НОМЕР_2 (з безконтактною технологією проведення платежів), видану банківською установою АТ КБ «ПриватБанк» у користування ОСОБА_7 . У цей момент у неї виник корисливий намір на незаконне зняття грошових коштів, які належать ОСОБА_7 . У подальшому, 17.11.2025 приблизно о 17:20 год. ОСОБА_4 , маючи при собі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 до банківського рахунку НОМЕР_2 (з безконтактною технологією проведення платежів), прибула до магазину «Корона», розташованого по вул. Просвіти, буд. 52 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами з вищевказаної банківської картки потерпілого ОСОБА_7 . Перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину, реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна, навмисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на викраденій нею банківській картці можуть знаходитись грошові кошти, які є чужим майном, а також те, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, діючи умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою терміналу, ОСОБА_4 розрахувалась за товар, сплативши з банківської картки НОМЕР_3 , емітованої на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти на суму 124,50 грн, 382 гривні, 336 гривень, 362 гривні, 483 гривні, 244 гривні. Надалі, 17.11.2025 о 17:53 годині . ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Тамбовський куточок», розташованого по вул. Просвіти, 31А в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, заволодів аналогічним способом грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , які знаходились на банківській картці № НОМЕР_1 , в сумі 244 гривні та 301, 50 гривень. Також, 17.11.2025 о 18:19 годині ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Овочі та фрукти», розташованого по вул. Магістральна, 17в в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, заволоділа аналогічним способом грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , які знаходились на банківській картці № НОМЕР_1 , в сумі 500 гривень, 500 гривень, 200 гривень, 240 гривень, 516 гривень та 706 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 17.11.2025, використовуючи викрадену нею банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 до банківського рахунку НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до виписки банку заволоділа грошовими коштами потерпілого на загальну суму 5818 грн, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_7 грошових збитків на вищезазначену суму.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які полягають в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

24 листопада 2025 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0001201 від 20.11.2025, з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_7 , та підозрюваною ОСОБА_4 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 52, 468-470, 472, 473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченої на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, про що надав письмову заяву.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 24 листопада 2025 року, суду пояснила, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості від 24.11.2025.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, на підставі ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, на підставі ст. 67 КК України, не встановлені.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима (а.п. 47), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 50, 51), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 52), неодружена, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, має на утриманні брата ОСОБА_6 , 1986 р.н., який є особою з інвалідністю ІІ групи, офіційно не працює, іншою суспільно корисною працею не займається.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_7 , та підозрюваною ОСОБА_4 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , та призначення узгодженої міри покарання.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 24 листопада 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні №0001201 від 20.11.2025 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Матеріали кримінального провадження №0001201 від 20.11.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/13603/25, провадження №1-кп/211/2093/25.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок може бути оскаржений:

- обвинуваченою та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором та потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 01 грудня 2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1