Справа № 344/1329/26
Провадження № 1-кс/344/819/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, 26.01.2026 року звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000143 від 20.01.2026 за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний корисливий злочин.

У січні 2026 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 перебуваючи у дворі будинку № 6 по вул. Івана Павла ІІ, у м. Івано-Франківську, побачив припаркованим автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

19 січня 2026 року, приблизно о 17 год 39 хв, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, керуючись корисливими мотивами, здійснив замовлення послуг евакуатора з метою транспортування вказаного автомобіля за адресою с. Черніїв, по вул. Хриплинська, 5, а саме неподалік приміщення продуктового магазину «Візит».

Того ж дня, приблизно о 19 год, водій евакуатора ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_5 , завантажив автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, на причіп евакуатора марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та доставив його за адресою, яку вказав ОСОБА_5 , в с. Черніїв, по вул. Хриплинська, 5, а саме неподалік приміщення продуктового магазину «Візит», з метою його подальшої реалізації ОСОБА_5 як металобрухту та отримання останнім прибутку.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 , завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4157 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 19.01.2026 року становить 180 467, 80 гривень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець житель та зареєстрований в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимий: 17.06.2022 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, згідно ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 51000 гривень.

21 січня 2026 року, ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 277-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просила обрати щодо його підзахисного нічний домашній арешт, щоб його підзахисний міг працювати (неофіційно).

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення від покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та змінити місце проживання; незаконно впливати на потерпілого чи свідка з метою зміни їх показів для подальшого уникнення від покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходу немає тому що офіційно не працює, повторно вчинив тяжкий злочин, тому з метою отримання засобів для існування може продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21 січня 2026 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, жителю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: огляду місця події, огляду предмету (відеозапису), протоколах огляду мобільних телефонів, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколі допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ,. та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 20 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід, буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Затстосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 20 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12