Єдиний унікальний номер 722/2610/25
Номер провадження 1-в/722/274/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК №67 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника заявника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_5 звернувся до суду з вище вказаним клопотанням, яке обґрунтовував тим, що згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року у справі №727/4538/21 (провадження №1-м/727/1/21) судом за сукупністю досліджених доказів, встановлено, що громадянина України ОСОБА_6 було засуджено 11.06.2019 року вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки до покарання у вигляді 16 років позбавлення волі за статтями КК Азербайджанської Республіки, а саме ст.206.3.2 (контрабанда наркотичного засобу, вчинена групою осіб за попередньою змовою), ст.234.4.1, 234.4.3 (незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, з метою збуту), та стягненням з засудженого 73 маната 25 коп. витрат по проведеній експертизі, які згідно даних Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 не сплачено.

Рішенням судової колегії по кримінальним справам Ширванського апеляційного суду Азербайджанської Республіки від 21 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, поданої ОСОБА_6 на вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11 червня 2019 за №1(099)-230/2019, вирок залишено без змін. Вказаний вирок суду набрав законної сили 24 вересня 2019 р. Згідно довідки начальника установи відбування покарання №6 Полковника юстиції Мамеда Махмудова Пенітенціарної служби Міністерства Юстиції Азербайджанської Республіки початок відбування покарання 20.02.2019 року, станом на 16.09.2021 року відбута частина покарання ОСОБА_6 складає 2 роки 7 місяців 4 дні, не відбута частина покарання складає 13 років 5 місяців 26 днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_6 , громадянина України у відповідність із законодавством України - задоволено.

Вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року, що набрав законної сили 21.08.2019 року на Підставі Рішення судової колегії по кримінальним справам Ширванського Апеляційного Суду Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі - ОСОБА_6 , громадянина України привести у відповідність до чинного законодавства України, а саме, - ОСОБА_6 , громадянина України вважати засудженим за: ч.2 ст.201 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_6 , громадянина України, остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років, без конфіскації майна. Зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 , громадянину України весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , обчислювати з 20.02.2019 року. Стягнути з ОСОБА_6 , громадянина України витрати в дохід держави на залучення експерта по проведеній судовій експертизі у розмірі 1157 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят сім) грн. 35 коп.

На час подання клопотання до суду, засуджений ОСОБА_6 відбув термін більше 6 років 9 місяців, тобто 2/3 покарання.

Згідно отриманої відповіді на адвокатський запит, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, є пенсіонером та особою з інвалідністю 3 групи (безтерміново), раніше не судимий. Фактично відбутий строк покарання станом на 05.11.2025 року складає - 6 років 11 місяців 17 днів, що дає йому право відповідно до п.2. ч.3 ст.81 КК України на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія» позитивно характеризується, неодноразово заохочувався, а саме: подяка від 14.10.2024 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку по підсумкам роботи за 3 квартал 2024 року; подяка від 07.10.2025 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку по підсумкам роботи за 3 квартал 2025 року. Жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності та за період перебування у ДУ «Сокирянська виправна колонія» він характеризується позитивно, працює та виконує суспільно корисну роботу. Станом на дату подання клопотання йому виповнилось повних 64 роки, він важко хворіє (ішемічна хвороба серця) є особою з інвалідністю безтерміново, та потребує належного стаціонарного медичного лікування, яке в умовах колонії отримати не зможе. Будь-яких відомостей про те, що засуджений ОСОБА_6 вчиняв будь-які конфлікти чи негативно характеризувався, або вчиняв будь-які інші дії, які б давали підстави вважати, що він не довів своє виправлення у матеріалах даної справи немає.

Просить відповідно до ст.81 КК України до ОСОБА_6 може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Захисник засудженого та засуджений ОСОБА_6 всудовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що засуджений не довів свого виправлення, а тому застосування до нього ст.81 КК України вважає передчасним.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республікивід 11.06.2019 року, яким його засуджено за ст.ст.206.3.2; 234.4.1;234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк: з 17.07.2021 року по 09.09.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 21.08.2019 року.

06.09.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року приведений у відповідність до чинного законодавства України. Вважати засудженим за ч.2 ст.201, ч.2 ст.307, ч.1 ст70 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвала набрала законної сили 14.09.2021 року.

18.10.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці про виправлення описки в ухвалі суду від 06.09.2021 року, вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року приведено у відповідність до чинного законодавства України. Вважати засудженим за ч.2 ст.307, ч.2 ст.305, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвала набрала законної сили 26.10.2021 року.

14.02.2024 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року про приведення вироку суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_6 та ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.10.2021 року про виправлення описки скасовано. Матеріали провадження направлено на новий розсуд у суд першої інстанції.

19.02.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року приведений у відповідність до чинного законодавства України. Вважати засудженим за ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 16.04.2024 року.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 20.02.2019 року.

Кінцевим строком відбування покарання у вигляді позбавлення волі є 20.02.2029 року.

Фактично відбутий строк покарання станом на 08.12.2025 року складає 6 років 9 місяців 8 днів.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.307КК України, які у відповідності до ч.5 ст.12 КК України є тяжкими злочинами проти здоров`я населення у сері обігу наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів прекурсорів та інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Вирішуючи питання щодо наявності, передбачених ст.81 КК України, підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Так, згідно роз`яснень, які містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи тощо.

Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачається із особової справи, засуджений ОСОБА_6 з 23.02.2019 року перебував в установах виконання покарань Азербайджанської Республіки.

Під час відбування покарання в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

18.04.2024 року прибув до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).

Як встановлено із матеріалів особової справи, із дослідженої характеристики, затвердженої 25.04.2024 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», вбачається, що засуджений ОСОБА_6 з 23.02.2019 року перебував в установах виконання покарань Азербайджанської Республіки.

Під час відбування покарання в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

18.04.2024 року прибув до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» за час відбування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. По відношенню до персоналу установи вимушено тактовний, не схильний до невиконання законних вимог, по відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань виконує задовільно, бажає змінити своє життя, але за поведінкою зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу. Заходи соціально-виховного характеру відвідує під контролем та лише в якості спостерігача, належних висновків для себе робить.За оцінюваний період відбування покарання особа не вчиняла спроб втечі, не перебуває на профілактичному обліку в установі (Т.2 а.о.с.2-3 ) та згідно витягу з протоколу №08/2024 від 25.04.2024 року засідання комісії ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засудженому відмовлено в клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (Т. 2 а.о.с.11).

Станом на жовтень 2025 року із дослідженої характеристики, затвердженої 30.10.2025 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», вбачається, що засуджений ОСОБА_6 з 23.02.2019 року перебував в установах виконання покарань Азербайджанської Республіки.

Під час відбування покарання в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

18.04.2024 року прибув до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», за час відбування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в одному випадку заохочувався. З травня 2025 року працевлаштований в якості водія транспортної дільниці підприємства установи. По відношенню до персоналу установи тактовний, намагається виконувати законні вимоги персоналу установи. По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань виконує задовільно. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Заходи соціально-виховного характеру відвідує під контролем та лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить, має позитивні плани на майбутнє, але для їх реалізації нічого не робить.За оцінюваний період відбування покарання особа не вчиняла спроб втечі, перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа, яка засуджена за ст.305 КК України (Т.2 а.о.с.34-35 ) та згідно витягу з протоколу №37/2025 від 30.10.2025 року засідання комісії ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засудженому відмовлено в клопотання про умовно-дострокове звільнення, як особі яка не довела своє виправлення (Т. 2 а.о.с.11).

Згідно із дослідженої характеристики, наданої на запит суду, станом на листопад 2025 року, затвердженої 28.11.2025 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», вбачається, що засуджений ОСОБА_6 з 23.02.2019 року перебував в установах виконання покарань Азербайджанської Республіки.

Під час відбування покарання в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

Під час відбування покарання в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

18.04.2024 року прибув до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», за час відбування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в двох випадках заохочувався. З травня 2025 року і по теперішній час працевлаштований в якості водія транспортної дільниці підприємства установи. По відношенню до персоналу установи тактовний, намагається виконувати законні вимоги персоналу установи. По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань виконує задовільно. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Заходи соціально-виховного характеру відвідує під контролем та лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить, має позитивні плани на майбутнє, але для їх реалізації нічого не робить.За оцінюваний період відбування покарання особа не вчиняла спроб втечі, перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа, яка засуджена за ст.305 КК України.

Згідно довідки відділу організації та нормування праці №319-25 від 27.11.2025 року встановлено, що засуджений ОСОБА_6 почав працювати тільки з травня місяця 2025 року.

Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №366, щодо засудженого ОСОБА_6 , станом на 27.11.2025 року в установі виконавчих листів не перебуває.

Згідно довідки медичної частини №380 від 27.11.2025 року засуджений ОСОБА_6 22.04.2024 року був оглянутий медичною комісією установи, якою встановлено діагноз: ІХС. Постінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Інвалід ІІІ групи. Взятий на диспансерний облік лікарем терапевтом. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час стан його здоров`я задовільний.

Як вбачається із раніше виданої довідки медичної частини №293 від 25.09.2025 року засуджений ОСОБА_6 22.04.2024 року був оглянутий медичною комісією установи, якою встановлено, що ОСОБА_6 визнаний придатним з працевлаштуванням. У подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час стан задовільний.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Із досліджених матеріалів особової справи, які характеризують особу засудженого, суд вбачає процес певних позитивних змін, однак враховує те, що вказані зміни розпочали відбуватися в особистості ОСОБА_6 лише з травня місяця 2025 року під час відбування ним покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», хоча витягом з протоколу №37 /2025 від 30.10.2025 року комісією відмовлено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення та визнала ОСОБА_6 , як особу, яка не довела своє виправлення.

Враховуючи наведені вище встановлені судом обставини в їх сукупності та особу засудженого, зокрема те, що останній на протязі більшої частини строку відбування покарання до дисциплінарної відповідальності за порушення норм, які визначають порядок і умови відбування покарання не притягувався, тривалий час не був працевлаштований, а також в судовому засідання свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав, суд вважає, що як поведінка ОСОБА_6 , так і його відношення до праці протягом саме всього часу відбування покарання не були достатньо сумлінними, а тому останній, на думку суду, на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, як «довів своє виправлення».

При цьому, суд звернув увагу на надані медичною частиною довідки, які свідчать про те, що протягом попереднього огляду лікарем установи стан здоров`я засудженого не вимагав стаціонарного медичного лікування, як це зазначено його захисником у поданому клопотанні. Водночас нова медична довідка, видана через відносно короткий проміжок часу, підтверджує істотні зміни та появу обставин, які об`єктивно зумовлюють необхідність у лікуванні.

Таким чином, наявні довідки демонструють динаміку змін у стані здоров`я та обґрунтовують потребу в забезпеченні відповідного лікування на даний час.

З наведених підстав суд не погоджується із висновком лікаря медичної частини ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67) від 27.11.2025 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: