Провадження №1-кс/523/8479/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 13.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0004789 від 18.11.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України,

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшла для розгляду скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 13.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0004789 від 18.11.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

У поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого визнати (вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки в якості потерпілого) та допитати в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0004789 від 18.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи свою скаргу тим, що 04.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси було зобов`язано службових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості до ЄРДР, щодо обставин викладених у заяві від 20.10.2025.

18.11.2025 року слідчим були внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 146 КК України.

12.12.2025 року адвокатом ОСОБА_3 було подане клопотання в порядку ст. 55-58 КПК України щодо допиту мого довірителя ОСОБА_4 в якості потерпілого, та вручення йому пам`ятки про його процесуальні обов`язки, водночас 13.12.20205 року слідчий ДБР ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання, мотивувавши тим, що не має підстав для задоволення мого клопотання та не надано документів, які підтверджують завдану шкоду ОСОБА_4 .

Разом з цим адвокат ОСОБА_3 у своєї скарзі зазначає, що до заяви про визнання його довірителя потерпілим було надано письмові пояснення очевидців, які пояснили, що ніякого спротиву ОСОБА_4 не здійснював співробітникам поліції, а поліцейські діяли з перевищенням службових повноважень та безпідставно наділи на нього кайданки, що також підтверджується довідкою з КНП «Міська клінічна лікарня №11».

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги викладені у скарзі, та просив скасувати постанову слідчого та зобов`язати визнати його довірителя потерпілим.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві до судового засідання не з`явився, про дату та час проведення засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві перебуває кримінальна справа № 0004789 від 18.11.202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч.1 КК України.

Постановою Старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі)ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві від 13.12.2025 року ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, постанова слідчого мотивована тим, що не встановлено та не зазначено в чому виразилась завдана моральна, фізична або майнова шкода, внаслідок можливих неправомірних дій працівників патрульної поліції, також не вказано розміру такої шкоди, та не надано підтверджуючих документів.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні, може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Під час судового розгляду, слідчим суддєю встановлено, що слідчим не доведено, що ним були застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування обставин, викладених ОСОБА_3 в заяві про визнання його довірителя потерпілим.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в частині скасування постанови слідчого є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що рішення про визнання або невизнання ОСОБА_4 потерпілим на даному етапі є повноваженнями слідчого за приписами ч.5 ст.40 КПК України, що входить до групи слідчих з розслідування даного кримінального провадження, відповідно, суд не може впливати на його прийняття.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя це, зокрема суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження, зокрема прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог цього Кодексу.

Частина ч.2 ст.307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вимоги заявника про визнання протиправною бездіяльність слідчого та зобов`язання слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, тобто фактично прийняти певне процесуальне рішення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки виходять за межі судового контролю під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 13.12.2025 про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004789 від 18.11.2025 року задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 13.12.2025 про відмову у визнання потерпілим скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 12.12.2025 року про визнання його довірителя потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1