Справа №463/721/26
Провадження №1-кс/463/1175/26
У Х В А Л А

28 січня 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000332 від 20 січня 2026 року про арешт майна,

в с т а н о в и в :

слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене 19.01.2026 під час проведення огляду місця події.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000332 від 20 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в межах якого слідство перевіряє дані щодо можливого таємного викрадення майна ТРЦ «Епіцентр К м. Львів», що знаходиться за адресою: с. Сокільники вул. Зубрівська, 27 Львівського району, Львівської області. Вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. На думку слідства речі є такими, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були преметом злочину. З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на вказане майно.

Слідчий в засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. А тому, з врахуванням поданого клопотання про розгляд справи без його участі, вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без участі слідчого на підставі наявних доказів.

Власники майна в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення не подали. А тому, вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без їх участі.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000332 від 20 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в межах якого слідство перевіряє дані щодо можливого таємного викрадення майна ТРЦ «Епіцентр К м. Львів», що знаходиться за адресою: с. Сокільники вул. Зубрівська, 27 Львівського району, Львівської області.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 19.01.2026 проведено огляд місця події у приміщені оглядової кімнати служби безпеки ТРЦ «Епіцентр К м. Львів», що знаходиться за адресою: с. Сокільники вул. Зубрівська, 27 Львівського району, Львівської області в ході якого виявлено та вилучено:

- шість ножів з нержавіючої сталі, що знаходились на столі у кімнаті;

- термобілизна марки «Рубана» в комплекті кофти та штанів;

- комплекти постільної білизни марки «La Nui «Solid»;

- магнітний антикрадійні засоби для одягу;

- два ножі з нержавіючої сталі, що знаходились на дивані у кімнаті;

- комплекти постільної білизни марки «La Nui «Solid», що знаходились на дивані у кімнаті;

- термобілизна марки «Титан» в коплекті кофти та штанів, що знаходились на дивані у кімнаті;

- магнітний антикрадійні засоби для одягу, що знаходились на дивані у кімнаті;

- мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Apple iPhone 13 Pro Max» в чохлі;

- поліцейський жетон №0116189;

- поліцейський пагон №0116189.

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 20 січня 2026 року вказані вилучені документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таке майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, необхідні для проведення експертизи.

А тому, з метою збереження вилученого майна, яке має значення речового доказу для кримінального провадження, могло зберегти на собі його сліди, та є необхідними для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування, може бути використано в ході проведення експертиз, клопотання слід задоволити та накласти арешт вказане майно.

Також, слідчий суддя вважає, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

А тому клопотання є підставим та підлягає до задоволення.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 174 КПК власник або володілець майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково після проведення необхідних слідчих та процесуальних дій.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000332 від 20 січня 2026 року на майно, вилучене 19.01.2026 майно, а саме:

- шість ножів з нержавіючої сталі, що знаходились на столі у кімнаті;

- термобілизна марки «Рубана» в комплекті кофти та штанів;

- комплекти постільної білизни марки «La Nui «Solid»;

- магнітний антикрадійні засоби для одягу;

- два ножі з нержавіючої сталі, що знаходились на дивані у кімнаті;

- комплекти постільної білизни марки «La Nui «Solid», що знаходились на дивані у кімнаті;

- термобілизна марки «Титан» в коплекті кофти та штанів, що знаходились на дивані у кімнаті;

- магнітний антикрадійні засоби для одягу, що знаходились на дивані у кімнаті;

- мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Apple iPhone 13 Pro Max» в чохлі;

- поліцейський жетон №0116189;

- поліцейський пагон №0116189.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6