Справа № 190/1829/25
Провадження №1-кп/190/156/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000064 від 04.08.2025 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв незаконне проникнення до житла, за наступних обставин.

16.07.2025, приблизно 02 годин 00 хвилин, (більш точний час дізнанням не встановлено), ОСОБА_4 , перебував поблизу території домоволодіння, що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , де на законних підставах проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у нього раптово виник умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи (домоволодіння), де на законних підставах проживає потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є фактичним володільцем території домоволодіння, що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , цього ж дня, приблизно 02 годині 10 хвилин, перебуваючи в тому самому місці, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), ст. 12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу фактичного володільця ОСОБА_6 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без відповідного дозволу, без дозволу володільця, шляхом подолання перешкод, відчинивши руками запираючий пристрій на хвіртці, проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 .

Надалі, перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , підійшов до житлового будинку, розташованого на території домоволодіння, де почав стукати у вікна та двері, порушуючи спокій ОСОБА_6 , в ході чого, без згоди, увійшов до приміщення житлового будинку, чим грубо порушив право на недоторканність житла.

Угодою про визнання винуватості від 25.08.2025 року сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 років обмеження волі, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком термін якого буде визначено судом з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. ОСОБА_4 в свою чергу згоден понести покарання, визнає вину в скоєному.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості допускається у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам окремих осіб, якщо потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є проступком.

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 25.08.2025 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому, узгоджене угодою покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 серпня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості, покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1