Провадження № 1-кс/638/2970/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001230 від 12 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні, просить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної в межах досудового розслідування - до 12.01.2026, без визначення розміру застави.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник заперечують проти задоволення клопотання, просять визначити запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, встановив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 11.10.2025 приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході конфлікту з останнім, який раптово виник на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне заподіяння смерті іншій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства, взявши до лівої руки кухонний ніж, який лежав на столі, нанесла останньому 1 удар в область живота, чим заподіяла ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Вважаючи, що виконала усі дії для доведення свого злочинного наміру до кінця, припинила їх. Однак вказаний злочин останньою не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, а саме через надання потерпілому ОСОБА_7 своєчасної медичної допомоги.

Згідно медичної довідки від 12.10.2025, виданої КНП БМР Харківської області, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаного сліпого проникаючого поранення лівої долі печінки довжиною 7 см, крововтрата: інтраопераційно у вигляді згустків - до 500 мл.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині

12.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопоркшення-злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні, зокрема, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка, протоколом допиту малолітнього свідка, речовими доказами, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту підозрюваної, протоколами слідчих експериментів, медичною документацією, висновками експертів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 14.10.2025 до ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 07 годин 16 хвилин 10.12.2025 без визначення розміру застави.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Слідчий у клопотанні посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, та те, що двомісячний строк досудового розслідування закінчується 12.12.2025, проте закінченню досудового розслідування перешкоджає необхідність проведення слідчих дій, а саме: отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновки призначених судових експертиз, які мають істотне значення при розгляді кримінального провадження в суді.

Постановою керівника Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 05.12.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 12.01.2026.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 закінчується о 07 годині 16 хвилин 10.12.2025.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, є запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, а також враховуючи, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку згідно з ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2023 у справі №623/333/22, то у випадку не продовження строку тримання під вартою існуватимуть ризики переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду на території України або за її межами, що значно ускладнює контроль за процесуальною поведінкою останньої (пункт 1 частини першої статті 177 КПК України).

Зважаючи, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення - злочину підтверджується стороною обвинувачення, зокрема, показаннями свідків та потерпілого, перебуваючи на волі, остання буде мати можливість здійснювати на них вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Підозрюваній ОСОБА_4 можуть бути відомі місця мешкання свідків, потерпілого та їх родичів, що також дає можливість останній застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь (пункт 3 частини першої статті 177 КПК України). Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідок та потерпілий вже були допитані, суд, відповідно до статей 23, 95 КПК України, сприймає докази безпосередньо.

Враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, те що вона не працює, не має постійного джерела доходу, а також зважаючи на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000866 (справа №623/333/22) складено за частиною другою статті 15 частини першої статті 115 КК України, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 схильна до вчинення інших кримінальних правопорушень - злочинів (пункт 5 частини першої статті 177 КПК України).

Територія Ізюмської міської територіальної громади Харківської області, де зареєстрована та фактично мешкає підозрювана ОСОБА_4 , перебуває у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громада та територій України №376 від 28.02.2025, що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваної ОСОБА_4 , та значно збільшує зазначені в клопотанні ризики.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту статті 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченій.

Також суд враховує обставини, характер та суспільну небезпеку вчинення кримінального правопорушення, а саме закінчений замах на умисне вбивство.

При цьому, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин та характер вчинення кримінального правопорушення, а саме, особу підозрюваної, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доходить висновку, що до останньої необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваної.

За приписами частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо визначення підозрюваній розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні, суд враховує приписи статей 177, 178, 182, 183 КПК України.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу.

Характер вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, характер та обставини інкримінованого злочину, та тяжкість покарання також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, з огляду на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що не зменшилися ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, суд вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.01.2026.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах досудового розслідування, тобто до 12 січня 2026 року без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та надіслати на адресу Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваною - в цей же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.12.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1