Провадження по справі № 1-кс/752/7167/25
У Х В А Л А

іменем України

"01" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

встановив:

25 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що відділом розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території міста Києва діє організована злочинна група, члени якої, усупереч вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», з метою отримання прибутку, організували мережу гральних закладів на території м. Києва, з надання громадянам платних послуг у сфері азартних ігор без отримання відповідного дозволу (ліцензії), які проводяться в мережі Інтернет.

В ході досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення та на підставі ухвали слідчого судді 07.08.2025 відбувся обшук за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом й слідчий просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав. Пояснив, що вилучені в ході обшуку речі, об`єкти електронного збереження інформації та купюри схожі на грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України. Так, об`єкти електронного збереження інформації містять відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема відомості про незаконну організацію азартних ігор на території міста Києві. Купюри схожі на грошові кошти можуть бути грошовими коштами, що набуті ОСОБА_7 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а на банківські картки могли надходити грошові кошти від гравців азартних ігор, тому вони також відповідають критеріям речових доказів, згідно ст. 98 КПК України. Також прокурор вказував на те, що під час проведення обшуку слідчий не мав можливості самостійно вилучити інформацію, яка містилася на мобільних телефонах, які відшукані за місцем проживання ОСОБА_7 . На даний час у органу досудового розслідування є необхідність у дослідженні вилучених майна, а також об`єктів електронного збереження інформації, з метою виявлення інформації, яка у них міститься та яка може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна - підозрюваного ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечував. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що обшук був проведений у порушення вимог КПК України, оскільки слідчим суддею не надавався дозвіл на вилучення електронних носіїв інформації. У постанові про визнання речовими доказами від 21.08.2025, слідчий не зазначив, яким саме критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, відповідає вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 речі та майно. Таких критеріїв, на його думку, не наведено й у клопотанні про арешт майна. Також зазначила, що вилучені в ході обшуку грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_7 . Сторона обвинувачення на навела відповідних доводів, які б могли свідчити, що грошові кошти набуті внаслідок здійснення кримінально-протиправної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, підстави для накладення арешту на вилучене у ОСОБА_7 речі та майно, на думку представника власника майна, відсутні. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Власник майна на виклик слідчого судді не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку представника власника майна з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи наділеними лідерськими якостями та організаторськими здібностями, керуючись корисливими мотивами, всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» шляхом надання послуг у сфері азартних ігор без отримання відповідного дозволу (ліцензії), створили організовану групу з метою вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконною господарською діяльністю, а саме проведення азартних ігор на території міста Києва.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в невстановленому слідством місці та час, але не пізніше жовтня 2024 року останні довели до відома ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб, план вчинення кримінальних правопорушень та запропонували взяти участь в них, на що останні надали свою добровільну згоду та приєдналися до такої незаконної діяльності в якості виконавців, зорганізувавшись таким чином у організовану групу.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , створили та очолили злочинну групу, до складу якої залучили інших осіб як виконавців; розробили план вчинення кримінальних правопорушень, здійснили розподіл ролей між членами організованої групи та координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснювали підшукування нової комп`ютерної техніки, офісного обладнання, алкогольних напоїв для організації діяльності залів ігрових автоматів, програмного забезпечення з симуляції азартної гри; встановлювали загально-визначені правила поведінки та конспірації, забезпечували дотримання їх учасниками, проводили інструктажі із учасниками про поведінку учасників у разі їх викриття; встановили порядок розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення кримінальних правопорушень між членами організованої групи та здійснювали інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім її учасникам.

Співорганізаторами групи виступили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які відповідно до відведених функцій: забезпечували діяльність підконтрольних ним залів гральних автоматів; здійснювали розподіл ролей між підконтрольними ним членами організованої групи та координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснювали керівництво та координацію діями підконтрольних ним членів організованої групи; здійснювали підшукування нової комп`ютерної техніки, офісного обладнання, алкогольних напоїв для організації діяльності залів гральних автоматів, програмного забезпечення з симуляції азартної гри; встановлювали загально-визначені правила поведінки та конспірації, забезпечували дотримання їх учасниками, проводили інструктажі із учасниками про поведінку у разі викриття; встановлювали порядок розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення кримінальних правопорушень, між підконтрольними членами організованої групи; здійснювали інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого підконтрольним членам організованої групи.

Виконавцями та активними учасниками організованої групи стали ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідування особи, які відповідно до розподілених ролей виконували функції «менеджерів», а саме: здійснювали пошук нежитлових та офісних приміщень з метою їх оренди та подальшого облаштування в зали гральних автоматів; здійснювали пошук осіб на посаду «адміністраторів», які знаходились у гральних закладах та отримували грошові кошти від гравців; за вказівками організаторів та співорганізаторів здійснювали контроль конкретними гральними закладами, за грошовими коштами отриманими від гравців в якості «ставки» та грошовими коштами виплаченими гравцям в якості «виграшу», звітували організаторам про суму грошових коштів отриманих в наслідок діяльності гральних залів; виплачували учасниками організованої групи що виконували роль «адміністраторів» та які не входили до складу організованої групи грошові кошти в якості заробітної плати; передавали грошові кошти отримані в якості прибутку від діяльності гральних залів організаторам; отримували від організаторів організованої групи грошові кошти, що становили відсоток від загальної суми грошових коштів отриманих від діяльності гральних залів.

ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідування особи, як виконавці та активні учасники злочинної організації, виконували функції «техніка», а саме: за вказівками організаторів та співорганізаторів забезпечували діяльність незаконних залів ігрових автоматів, шляхом встановлення на комп`ютерну техніку програмного забезпечення з симуляції азартних ігор; забезпечували діяльність гральних залів шляхом підключення комп`ютерного обладнання до мережі інтернет, забезпечували віддалений доступ адміністраторів до комп`ютерів гравців; за виконання відведених їм функцій у злочинній організації вони отримували від організаторів та співорганізаторів злочинної групи грошові кошти.

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_17 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та інші не встановлені на цей час особи, були залучені «організаторами, співорганізаторами та менеджерами» в якості виконавців й виконували функції «адміністраторів» незаконних гральних залів, а саме: забезпечували доступ гравців до незаконних гральних залів; отримували грошові кошти від гравців в якості «ставки»; після отримання грошових коштів від гравців в якості «ставки» надавали гравцям пароль, який надавав доступ до програмного забезпечення на комп`ютерній техніці з симуляції азартної гри, з ігровим балансом в еквівалентів грошовим коштам отриманим від гравців; виплачували гравцям грошові кошти в якості «виграшу» в еквіваленті до гральної валюти разі виграшу гравця; звітували учасникам злочинної організації, що виконували роль «менеджера», про суму грошових коштів наявних в «касі» отриманих в наслідок діяльності залу гральних автоматів; за виконання відведених їм функцій отримували від учасників організованої групи грошові кошти.

За вказаних обставин учасники створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої злочинної групи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , у період з жовтня 2024 по серпень 2025 року, організували незаконні гральні зали на території міста Києва та надавали безпосередній доступ гравцям до комп`ютерного обладнання, що мало програмне забезпечення з симуляції азартної гри, та отримували від гравців грошові кошти в якості «ставки», які у подальшому розподілялись організаторами між всіма учасниками організованої групи.

21 серпня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за наслідками якого виявлено та вилучено мобільні телефони, банківські картки, купюри схожі на шрошові кошти, ключі від транспортного засобу з логотипом BMW, тощо (детальний перелік та опис яких зазначений у протоколі обшуку).

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві від 21.08.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024.

21 серпня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Слідчий вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучені в ході обшуку електронні носії інформації та сім-картки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема щодо функціонування гральних закладів з азартних ігор, а вилучені купюри схожі на грошові кошти можуть бути грошовими коштами, які могли бути здобуті ОСОБА_7 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а банківські картки могли використовуватися ним для отримання грошових переказів від гравців.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що сім-картки, електронні носії інформації, банківські картки та купюри схожі на грошові кошти, на арешті яких наполягає прокурор, є такими, що відповідають критеріям речових доказів, які визначені у ст. 98 КПК України, оскільки електронні носії інформації та сім-картки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема щодо функціонування гральних закладів з азартних ігор, а вилучені купюри схожі на грошові кошти є такими, що здобуті ОСОБА_7 внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Банківські картки могли використовуватися підозрюваним для отримання грошових переказів від гравців та адміністраторів гральних закладів.

Факт того, що вилучені в ході обшуку грошові кошти здобуті ОСОБА_7 з-за законних джерел, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Враховуючи, що вказане майно вилучене за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , не накладання арешту на нього, може призвести до його знищення або приховування.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор просить накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх належності і допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вилучене за наслідками обшуку майно може бути використано як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на необхідність дослідження вилученої інформації, враховуючи існування ризиків знищення, приховування або їх втрати, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, про що заявлено слідчим у клопотанні, із забороною розпорядження та користування ним.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання в частині накладення арешту на електронні носії інформації та купюри схожі на грошові кошти є обґрунтованими. Арешт на вказане речі та майно підлягає накладанню з метою їх збереження як речових доказів, що відповідає п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Викладене вище доводить, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а представником власника майна в судовому засіданні не доведено необґрунтованість поданого клопотання в даній частині чи відсутність потреби у накладенні арешту на вищезазначене майно.

Таким чином клопотання в частині накладення арешту на сім-картки, банківські картки, електронні носії інформації та купюри, схожі на грошові кошти є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У той же час, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги слідчого в частині накладення арешту на ключі від транспортного засобу, оскільки в ході розгляду клопотання прокурором необґрунтовано, яким критеріям ст. 98 КПК України відповідають вилучені ключі від автомобіля, та яким саме чином вказана річ може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таких критеріїв не зазначено і у постанові слідчого від 21.08.2025 про визнання та приєднання речових доказів.

За таких обставин, вимоги клопотання в частині накладення арешту на ключі від автомобіля є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024, яке 21.08.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-банківські картки з номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

-стартові пакети без сім карток з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ,

-купюри схожі на грошові кошти загальна сума 48000 грн.,

-мобільний телефон марки IPhone Х, ІМЕІ: НОМЕР_13 , із сім картою НОМЕР_14 , мобільний телефон марки IPhone 16 pro, ІМЕІ: НОМЕР_15 , із сім картою НОМЕР_7 , мобільний телефон марки IPhone 14 pro МАХ, ІМЕІ: НОМЕР_16 , із сім картою НОМЕР_17 .

У задоволені інших вимог клопотання прокурору відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1