Провадження №1-кс/523/6182/25
УХВАЛА

25 вересня 2025 року м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИЛА:

22 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженню № 0000468 від 12 жовтня 2024 року, зміненого на № 0000431 від 23 липня 2025 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилалася на упередженність судді до неї, що виявилося у ненаданні можливості формулювати свою думку під час судового засідання щодо вирішення питання про примусове проведення психіатричної експертизи, наданні злочинного наказу ОСОБА_6 покинути залу суду, чим суддя викрив свою особисту неприязнь і зневагу, що недопустима при відправлянні правосуддя. Після відмови ОСОБА_6 виконувати злочинний наказ, суддя зірвав судове засідання, видалившись із зали суду, чим публічно викрив свою повну спільність зі стороною обвинувачення, а сторонню оцінку дій щодо ОСОБА_3 визнав протиправною ще до ухвалення рішення.

Крім того, раніше суддя ОСОБА_5 виявив упередженість і узгоджену заздалегідь синхронність дій із обвинуваченням під час розгляду та вирішення скарги на підозру, де в ухвалі про відмову в задоволенні скарги від 15 вересня 2025 року навіть не послався на норми КПК України, яких дотрималось обвинувачення при врученні підозри, не сформулював її обґрунтованість, не надав правової оцінки прямо протилежному його висновку факту продовження строків досудового слідства, що має місце в даній справі, з підстав відсутності доказів для обвинувачення.

Як у неї так і у сторонніх спостерігачів немає підстав сумніватися в упередженості судді, який не лише не реагує на тортури, застосовані до учасникка кримінального процесу, але і знервовано реагує навіть на саме слово, що визначає поведінку і дії обвинувачення.

22 вересня 2025 року після автоматизованого розподілу заяву про відвід передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву з зазначених в ній обгрунтувань, та зазначила, що заперечує проти призначення відносно неї експертизи, оскільки таке клопотання грунтується на висновках слідчої по поданим нею заявах і розцінені як такі, що викликають сумнів в осудності. В судовому засіданні під час розгляду клопотання суддя ОСОБА_5 не давав їй сформулювати свою думку, ввідав злочинний наказ ОСОБА_6 залишити залу, чим викрив свою особисту неприязнь і зневагу .В іншій справі під час розгляду скарги постановив ухвалу не обгрунтувавши її .

У судовому засіданні прокурор заперечував проти заявленого відводу, вважаючи його необгрунтованим, при цьому, повідомив, що під час проведення судового засідання сторонні слухачі, які представилися активістами почали висловлювати свої репліки, перебиваючи суддю та саму ОСОБА_3 , слідчий суддя відреагував для забезпечення порядку в процесі зробив зауваження, видалив із зали, однак вимогу суду не було виконано, в наступному викликано судову поліцію, розгляд клопотання відкладено. Також зазначив, що незгода з прийнятими рішеннями судді не є підставою для відводу.

Захисник ОСОБА_7 та слідча ОСОБА_8 в засідання не прибули, повідомлені належним чином про дату та час розгляду заяви. Від захисника надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутності у звязку з зайнятістю в іншому процесі.

Неявка вказаних осіб в силу вимог ст.81 КПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши заявницю та прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного.

Положення ст.ст.75,76 КПК України зазначають підстави відводу щодо судді в провадженні якого перебуває справа.

Так нормами ч.1 ст.75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Заявлячи відвід слідчому судді ОСОБА_3 вказує на поведінку судді під час розгляду клопотання, яку вона розцінює як підтримання сторони звинувачення, та постановлену ухвалу в іншій справі, тобто тим самим висловлює сумніви в неупередженості судді.

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як було з`ясовано на розгляді слідчого судді ОСОБА_5 знаходиться справа №523/18293/25 за клопотанням слідчого про примусове залучення для проведення психіатричної експертизи в межах кримінальго провадження, яке по суті не розглянуто.

Під час проведення судового засідання 19 вересня 2025 року з боку вільних слухачів було порушено порядок судового процесу, тому розгляд клопотання не завершено, в засіданні оголошено перерву.

Відповідно до норм ч.3 ст.11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. У відкритому судовому засіданні мають право бути присутніми будь-які особи. У разі вчинення особою дій, що свідчать про неповагу до суду або учасників судового процесу, така особа за вмотивованим судовим рішенням може бути видалена із зали судового засідання.

За загальними правилами під час судового засідання висловлення своєї думки, заперечення щодо дій інших учасників судового провадження здійснюється виключно на відповідних стадіях судового розгляду справи і з дозволу головуючого у справі судді.

До учасників судового провадження та інших осіб, присутніх у судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень головуючого судді можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені відповідним процесуальним законом та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини, перевіривши доводи заявниці, суд дійшов висновку, що заява про відвід слідчого судді не підлягає задоволенню, оскільки не вбачається підстав для сумніву в неупередженості судді.

Твердження заявниці грунтується на припущеннях, а дійсних обставин для задоволення відводу не встановлено. Крім того, незгода з прийнятими рішеннями, порядком ведення процесу, не є підставою для відводу судді за п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

У разі незгоди з прийнятим рішенням особа має право його оскарження у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя