Справа №705/7231/25
1-кс/705/2004/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції подане слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001267 від 05.04.2024 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Осітна Христинівського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця у військовому званні «солдат», на посаді номер обслуги 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 та ч. 4 ст. 408 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб, який в подальшому багаторазово продовжувався, відповідно до Указів Президента України, затверджених відповідними Законами України.

Тобто воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» по цей час.

27.02.2022 з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 було призначено на посаду радіотелефоніста-лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зараховано до списків особового складу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок

і військову службу», з 27.02.2022 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця, який проходить військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з мотивів не виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від її проходження взагалі, в умовах воєнного стану, самовільно без дозволу командування 08.11.2022 не пізніше 16 год. 00 хв. залишив місце несення військової служби військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з мотивів не виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від її проходження взагалі, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, самовільно без дозволу командування 08.11.2022 не пізніше 16 год. 00 хв. залишив місце несення військової служби військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

Він же, 23 листопада 2025 року близько 14:00 години в с. Максимівка Уманського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_4 , став свідком обставин, а саме конфлікту між ОСОБА_7 , 2007 року народження та ОСОБА_8 , 1954 року народження, який розпочався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ними, під час якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 численні удари руками та ногами, а також дерев`яним брусом в ділянку голови та інші частини тіла, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та грудної клітки, рани потиличної ділянки голови справа, рани лобної ділянки голови зліва, забійної рани лівої брови, забійної рани перенісся, синців повік лівого та правого ока з переходом на праву щоку, забійних ран верхньої та нижньої губ з крововиливами, закритого перелому лівої виличної кістки, закритого перелому верхньої щелепи справа, переломів 3,4,5 ребер зліва, переломів 9,8 ребер справа, внаслідок яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Після цього, ОСОБА_4 , не вступаючи у попередню злочинну змову із ОСОБА_7 та не діючи спільно з останнім, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 вчинив вбивство ОСОБА_8 , свідком якого він став, не являючись членом сім`ї або близьким родичем ОСОБА_7 , перебуваючи на місці події та маючи при собі засоби зв`язку та реальну можливість залишити місце вбивства, цього не вчинив, не повідомив про вчинений ОСОБА_7 особливо тяжкий злочин правоохоронні органи, а почав активно сприяти приховуванню особливо тяжкого злочину, слідів його вчинення, діючи з особистих мотивів, заздалегідь не обіцяючи останньому приховати знаряддя та сліди вчиненого ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме вбивства потерпілого ОСОБА_8 , очевидцем якого був, усвідомлюючи суспільну небезпеку діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та бажаючи настання цих наслідків, з метою приховування умисного вбивства, усвідомлюючи фактичні ознаки приховуваного ним діяння, діючи умисно, вчинив активні дії, направлені на перенесення з будинку та переховування і маскування трупа ОСОБА_8 , знаряддя вбивства дерев`яного бруса та одягу в який вони обоє були одягнені, тобто на протязі певного часу допомагав ОСОБА_7 у приховуванні слідів та знаряддя вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Останнє свідчить про те, що ОСОБА_4 мав реальну можливість та свободу вибору варіанту правомірної поведінки при прийнятті рішення про вчинення такого кримінального правопорушення.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

В якості підстав застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжкого, враховуючи його особу та характер правопорушень, його поведінку після вчинення злочинів, наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що за вчинене діяння йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі, він не має міцних соціальних зв`язків, проживає не за місцем реєстрації, немає постійного місця роботи; може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, з метою зміни їх показів на його користь, у зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. Також зазначив, що оскільки, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, був пов`язаний із насильницькими діями, які призвели до смерті людини, то при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні підстави для визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішенні питання щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні за №0001267 від 05.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 408 КК України.

24.11.2025 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня, 24.11.2025, останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 396 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику вручені своєчасно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

В наданому на розгляд слідчого судді клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 та ч. 4 ст. 408 КК України. Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язані події кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

Обставинами та доказами обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 та ч. 4 ст. 408 КК України є: протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 23.11.2025; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 23.11.2025; протокол огляду трупа ОСОБА_8 від 24.11.2025; показання свідків ОСОБА_9 від 23.11.2025, ОСОБА_10 від 23.11.2025; ОСОБА_11 від 23.11.2025; ОСОБА_12 від 23.11.2025; протоколами огляду предметів від 24.11.2025; лікарським свідоцтвом про смерть №409 від 24.11.2025; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 24.11.2025; протоколом освідування підозрюваного ОСОБА_7 від 24.11.2025; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 24.11.2025; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 24.11.2025; показаннями підозрюваного ОСОБА_7 від 24.11.2025; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 24.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи питання про необхідність застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в період введеного в Україні воєнного стану умисних злочинів, один із яких відноситься до особливо тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Також судом враховується характеристика особи підозрюваного ОСОБА_4 та його поведінка після вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, зокрема не надання допомоги потерпілому та залишення місця події, що свідчить про його антисоціальну поведінку і характеризує його як особу, яка може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення залишившись без засобів для існування.

Крім того, слідчий суддя вважає достатньо доведеним та обґрунтованим існування ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків та іншого підозрюваного з метою дачі ними показів на його користь, що порушить подальший хід досудового розслідування, тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу, що не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

При цьому, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України прокурором доведені мета та підстави застосування запобіжного заходу з урахуванням тих обставин, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу. Також доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-45, 407, 408, 229, 437-4421 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання під вартою закінчується 22.01.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1