Провадження № 1-кс/161/7460/25
У Х В А Л А

про скасування арешту на майно

м. Луцьк 26 грудня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернулася володілець майна ОСОБА_3 , з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2025 року, а саме, в частині на: 114 купюр номіналом 20 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484685; 19 купюр номіналом 50 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484683; 6 купюр номіналом 100 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484682; 4 купюри номіналом 200 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484681; 4 купюри номіналом 500 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484680; 29 купюр номіналом 100 доларів США, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931280; 12 купюр номіналом 1000 гривень, які поміщені до сейф пакету №WAR 1086829; 18 купюр номіналом 50 ЄВРО, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931129; 20 купюр номіналом 100 ЄВРО, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931125.

Своє клопотання володілець майна мотивує тим, що вона при розгляді даного клопотання була відсутня. Вищезазначені кошти на момент їх вилучення знаходилися у сейфі, розміщеному у кімнаті її доньки ОСОБА_6 . Даний сейф був придбаний з метою зберігання саме цих коштів, оскільки дані кошти належать її синові - ОСОБА_7 , який 20.02.2025 року зник безвісти, що підтверджується сповіщенням №183 від 22.02.2025 р. вона, як мати зниклого безвісти військовослужбовця, отримує на банківську карту АТ «Ощадбанку» заробітню плату грошове забезпечення ОСОБА_7 , що підтверджується випискою по картковому рахунку з банку за період з 01.01.2025 р. по 16.10.2025 р. Відповідно дані кошти знімалися з карти, що підтверджується банківською випискою та зберігалися вдома у вигляді готівки, а також обмінювалися на ЄВРО та долари США, які також зберігалися у вищевказаному сейфі. За період з 01.01.2025 р. по 16.10.2025 р. на належну їй банківську карту було зараховано грошове забезпечення сина ОСОБА_7 на загальну суму 442 939,08 грн. Крім того, вона отримувала на вказану банківську карту ще й пенсію. З врахуванням того, що нею надано документи на підтвердження джерела походження вилучених у неї коштів, відповідно вищевказані кошти були отримані нею на законних підставах, і не є предметом жодного злочину. Що не є спростовано належними та достовірними доказами, наданими працівниками правоохоронних органів. Станом на сьогодні в даному кримінальному провадженні так і не повідомлено про підозру ні їй, ні жодній іншій особі. Накладений арешт на належне її майно позбавляє її в повному обсязі реалізувати своє право власності, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт, який накладений на вказане майно.

В судовому засіданні представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила скасувати накладений арешт на майно, при цьому пояснила, що вказані грошові кошти являються власністю ОСОБА_3 , також станом на даний час, в межах кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, а тому, на її думку, відпала потреба у накладенні арешту на майно.

Слідчий просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення представника володільця майна, слідчого, кожного зокрема, слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як встановлено в судовому засіданні, 04 листопада 2025 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області було накладено арешт на майно, яке вилучене 15.10.2025 згідно з протоколом обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 14 Pro MAX» IMEI: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету №PSP 1484684, який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro» IMEI: НОМЕР_4 та IMEI2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , який поміщено до сейф пакету №PSP 1484686, який належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 114 купюр номіналом 20 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484685; 19 купюр номіналом 50 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484683; 6 купюр номіналом 100 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484682; 4 купюр номіналом 200 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484681; 4 купюр номіналом 500 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484680; 29 купюр номіналом 100 доларів США, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931280; 12 купюр номіналом 1000 гривень, які поміщені до сейф пакету №WAR 1086829; 18 купюр номіналом 50 ЄВРО, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931129; 20 купюр номіналом 100 ЄВРО, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931125.

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.

Як вбачається з долучених власником майна до клопотання документів, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що арештоване майно містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того органом досудового розслідування не доведено, що арештоване майно здобуте незаконним шляхом.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З наявних у слідчого судді матеріалів клопотання не вбачається, що арештоване майно відповідає вимогам, які ставляться до речових доказів.

З матеріалів клопотання вбачається, що грошові кошти належать синові власника майна - ОСОБА_7 , який 20.02.2025 року зник безвісти, що підтверджується сповіщенням №183 від 22.02.2025 р. а вона, як мати зниклого безвісти військовослужбовця, отримує на банківську карту АТ «Ощадбанку» заробітню плату грошове забезпечення ОСОБА_7 , що підтверджується випискою по картковому рахунку з банку за період з 01.01.2025 р. по 16.10.2025 р. Відповідно дані кошти знімалися з карти, що підтверджується банківською випискою та зберігалися вдома у вигляді готівки, а також обмінювалися на ЄВРО та долари США, які також зберігалися у вищевказаному сейфі. За період з 01.01.2025 р. по 16.10.2025 р. на належну банківську карту ОСОБА_3 було зараховано грошове забезпечення сина ОСОБА_7 на загальну суму 442 939,08 грн. Крім того, вона отримувала на вказану банківську карту ще й пенсію

Зазначена володільцем майна інформація, щодо законності походження грошових коштів, підтверджується копіями документів долучених до матеріалів клопотання.

Враховуючи викладене, таке майно, а саме, грошові кошти не можуть виступати доказом в розумінні ст. 98 КПК України та жодним чином не може підтверджувати факт здійснення кримінального правопорушення.

Крім того, з клопотання вбачається, що ні ОСОБА_3 , ні жодній іншій особі, в межах кримінального провадження № 0002275 від 22.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не було повідомлено про підозру.

Пунктом 2 ч. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 07.02.2014 р. зазначено: «Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи викладене вище, а також обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задовольнити.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року, на майно, яке вилучене 15.10.2025 згідно з протоколом обшуку, а саме: в частині, на 114 купюр номіналом 20 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484685; 19 купюр номіналом 50 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484683; 6 купюр номіналом 100 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484682; 4 купюр номіналом 200 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484681; 4 купюр номіналом 500 гривень, які поміщені до сейф пакету №PSP 1484680; 29 купюр номіналом 100 доларів США, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931280; 12 купюр номіналом 1000 гривень, які поміщені до сейф пакету №WAR 1086829; 18 купюр номіналом 50 ЄВРО, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931129; 20 купюр номіналом 100 ЄВРО, які поміщені до сейф пакету №WAR 1931125 скасувати та повернути ОСОБА_3 .

Вказані речі підлягають поверненню володільцю чи за належністю представнику/володільцю.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти рішення може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1