Номер провадження 1-кс/754/3916/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003324 від 04.12.2025, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 05.12.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 04.12.2025 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2.

Клопотання подане слідчим в рамках кримінального провадження №0003324 від 04.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно положень ст. 172 ч.2 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ст. 172 ч. 2 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання слідчого без повідомлення підозрюваного, в якого було вилучено майно в ході проведення огляду.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003324 від 04.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2025 приблизно о 21:40 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Лісовий, 25, шляхом підпалу пошкодила вхідні двері приміщення відділення НОМЕР_1 АТ «Укрпошта», що розташований за вищезазначеною адресою, чим завдала матеріального збитку АТ «Укрпошта».

04.12.2025 до СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт від оперуповноваженого ВКП Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , в якому зазначено, що до вчинення кримінального правопорушення по матеріалам кримінального провадження №0003324 від 04.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має у володінні транспортний засіб, а саме автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_3 , сірого кольору, 2005 року випуску.

04.12.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування був допитаний свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який показав наступне:

« Я проживаю за вказаною вище адресою у м. Києві з серпня 2025 року разом з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким я познайомився у м. Білопіллі приблизно у 2021 році.

Я підробляю слюсарем на СТО у м. Києві разом з ОСОБА_8 , так заробляю собі на життя. Також у м. Києві проживає моя рідна сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з донькою ОСОБА_10 , 2022 р.н. Батьком ОСОБА_12 є ОСОБА_6 , але він з моєю сестрою не проживає.

03.12.2025 я разом з ОСОБА_8 пішли на роботу, робочий день у нас з 09:00 год. по 19:00 год. Після закінчення робочого дня ми разом з ОСОБА_8 пішли до нашого будинку, де ОСОБА_11 залишив свій автомобіль марки «Toyota Camry», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 р.в. Приблизно наприкінці листопада 2025 року я через соціальну мережу «Телеграм» познайомився з дівчиною, ім`я якої я не запам`ятав, ми спілкувалися, потім вона запропонувала зустрітися з нею, після чого призначила зустріч на 03.12.2025 р. у вечірній час за адресою: м. Київ, біля магазину «Фора» на Лісовому масиві, але точної адреси я не пам`ятаю. Спочатку я не хотів нікуди їхати, але ОСОБА_11 мене почав вмовляти мене їхати назустріч та запропонував відвезти мене на вищевказане побачення на своєму автомобілі. Після чого ми приїхали до магазину «Фора», але ніякої дівчини я там не побачив. Через деякий час дівчина на мій номер телефона НОМЕР_4 в «Телеграм» вищевказана дівчина надіслала голосове повідомлення про те, що вона зараз одягається та виходить до мене. Приблизно о 21:30 год. на мій мобільний номер телефона зателефонував невідомий номер телефона, я почув у слухавці чоловічий голос українською мовою, який представився працівником «СБУ» та сказав про те, що дівчина з якою я познайомився працює на росіян і щоб я допоміг йому її найти. Після чого він сказав, що покладе слухавку та в подальшому відпишеться у «Телеграмі», я погодився допомогти йому. Одразу вищевказаний чоловік надіслав мені смс повідомлення в «Телеграм», в цей час ми з ОСОБА_8 знаходилися біля магазину «Фора». А свій автомобіль ОСОБА_11 залишив вздовж проїжджої частини неподалік. Також невідомий чоловік зателефонував мені через «Телеграм» та попросив, щоб я купив десь у магазині коробку сірників та один розпалювач, але для чого не сказав, також сказав сфотографувати розпалювач та скинути йому фотографію, щоб він побачив, яким чином він зроблений. ОСОБА_11 пішов у машину, а я зайшов до магазину «Фора», знайшовши пляшку з розпалювачем для вугілля об1ємом 0,5 л. сфотографував та перекинув вказаному чоловікові фотознімок. Потім цей чоловік сказав, щоб я узнав номер квартири цієї дівчини, я написав та дівчина мені відповіла, що номер її квартири 10 , яка вулиця я не запам`ятав. Про що я повідомив чоловікові в смс повідомленні. Далі чоловік запитав чи знаю я як ця дівчина виглядає, на що я відповів, що не знаю. Після чого чоловік попросив скинути відео це дівчина показує своє обличчя, я перекинув йому це відео. Потім дівчина мені написала, щоб я купив сиру та заходив до неї. Але я нічого не купляв, а пішов сів у машину до ОСОБА_8 . Деякий час ніхто не телефонував. В подальшому невідомий чоловік надіслав мені голосове повідомлення з акаунта дівчини про те, що вона у них і щоб я більше не писав. Потім чоловік зателефонував та сказав щоб я подивився відео, яке він мені скинув, по відео я побачив якусь дівчину, яка стояла спиною , прикута до стінки, на руках її були кайдани, чоловік сказав, що її телефони у них і вони уїхали з нею. Також чоловік повідомив, що у цієї дівчини залишився напарник, який працює у відділенні «Укрпошти» , та скинув адресу відділення № 02166: м. Київ, просп. Лісовий, 25, а також сказав сфотографувати приміщення «Укрпошти» та розташовані біля нього автомобілі. Я не хотів туди їхати, але ОСОБА_11 сказав, що поїдемо. Приблизно через 5 хвилин ми були на вищевказаному місці, автомобіль ОСОБА_11 залишив вздовж дороги. Підійшовши до відділення, я побачив, що горить світло всередині та з приміщення виходили люди. Я сфотографував приміщення зі сторони входу та надіслав фотознімок вищевказаному чоловікові. Після чоловік сказав щоб я поїхав купити сірники, підпалювач та чорний пакет, але для чого не сказав. Ми разом з ОСОБА_8 на його автомобілі марки «Toyota Camry», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 р.в. поїхали на АЗС, локацію якої скинув чоловік. Це була АЗС «Укрнафта», за якою адресою я не пам`ятаю. Приїхавши на АЗС я надіслав чоловікові голосове повідомлення, що я на місці. Після чого чоловік сказав зайти у приміщення та подивится каністру 5 л., але таких не було, тому чоловік сказав купити каністру на 10 л. та заправити 7 л. топлива №92. Чоловік попросив, щоб я узяв номер карти касира і він відправить їй грошові кошти, на що оператор АЗС на це погодилася, повідомила номер своєї карти на яку невідомий чоловік відправив 1050 грн. 00 коп. Увесь цей час ми з ОСОБА_8 разом заходили у приміщення АЗС та він був присутній при купівлі палива та каністри. Топливо до каністри з колонки №1 я наливав сам. Після чого я поставив у багажне відділення автомобіля каністру з бензином марки «Toyota Camry», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 р.в. Потім чоловік сказав ще купити пакет чорного кольору та сірники, після чого ОСОБА_11 залишився в машині, а я побіг до магазину АЗС щоб купити вказані предмети, але оператор повідомила, що у продажу немає ні сірників, ні пакету. Після чого я вийшов з приміщення АЗС та сів у салон автомобіля. В цей момент підбігла оператор АЗС та безкоштовно віддала нам свій пакет чорного кольору у який я заховав каністру. Після чого чоловік мені зателефонував та сказав їхати до вищевказаного відділення «Укрпошти». Прибувши на вказане місце я разом з ОСОБА_8 підійшов до приміщення та зняв відеоролик з фасаду вказаного приміщення та скинув це відео в «Телеграм» чоловіку, оскільки він просив мене це зробити. Потім ми з ОСОБА_8 пішла до машини та сиділи чекали подальших повідомлень. В цей час ОСОБА_11 згадав, що потрібно купити сірники та ми пішли до магазину з господарчими товарами, де я купив у пачки сірників за свої грошові кошти. Та знову сіли до салону автомобіля. Після чого надійшов дзвінок від чоловіка і він запитав чи можу я з ним спілкуватися та одночасно проводити відеонтрансляцію, на що я сказав, що можу. В цей час невідомий чоловік почув голос ОСОБА_8 , який розмовляв по телефону. Чоловік запитав з ким я знаходжуся, я повідомив, що з другом, він запитав, чи друг на машині, я відповів, що так. На що чоловік відповів, що це чудово, бо я зможу знімати відео з салону автомобіля. Він попросив поставити автомобіль так, щоб з нього було видно відділення «Укрпошти». Після чого ОСОБА_11 припаркував свій автомобіль біля «Ломбарду», який перебуває поряд з відділенням «Укрпошти». Потім цей чоловік попросив увімкнути камеру заднього вигляду на телефоні, що я і зробив, показавши йому відділення «Укрпошти», але йому це не сподобалося і ОСОБА_11 переставив автомобіль ближче до відділення. Після чого чоловік сказав, що вони знаходяться поряд з нам та запитав чи може мій напарник знімати відео, а я щоб підпалив вхідні двері до відділення «Укрпошти» , за що він пообіцяв заплатити 500 доларів США. Я відмовився, цю розмову чув ОСОБА_11 . ОСОБА_11 сказав, що може підпалити двері відділення «Укрпошти» самостійно. Чоловік скинув фотографію та відмітив червоним колом місце куди необхідно поставити каністру. Ми почекали поки не буде людей поряд, після чого чоловік сказав, що коли ми підпалимо двері, його хлопці підійдуть та з заднього виходу спіймають співучасника дівчини. Коли нікого зі сторонніх людей поряд з відділенням не було, Іван узяв з багажника автомобіля каністру у пакет чорного кольору, сірники, відчинив кришку каністри та пішов до дверей відділення, автомобіль знаходився приблизно на відстані близько 5 метрів від відділення «Укрпошти»»

В подальшому 04.12.2025 в період часу з 21:45 год. по 21:55 год. за адресою: АДРЕСА_2, слідчим проведено огляд під час якого виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_3 , сірого кольору, 2005 року випуску.

04.12.2025 вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003324 від 04.12.2025.

Вказане майно необхідне органу досудового розслідування як об`єкти для дослідження, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також були знаряддями вчинення злочину.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ст. 237 ч. 7 КПК України).

Положенням ст. 167 ч. 1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 168 ч. 2 тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, в тому числі згідно ч. 1 п. 5 зазначеної статті звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, до яких відповідно до ст. 131 ч. 1. п. 7 КПК України відноситься арешт майна.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0003324 від 04.12.2025 у виді накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час 04.12.2025 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 04.12.2025 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2, а саме:

- автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_3 , сірого кольору, 2005 року випуску з метою збереження речових доказів, із забороною розпорядження, відчуження та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1