Справа № 584/1135/25
Провадження №1-кп/574/176/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000253 від 08.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

25.09.2025 року до Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, покликаючись на відсутність перешкод для його проведення, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстави для його повернення прокурору або закриття кримінального провадження відсутні. Також від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів без визначення застави, яке він обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 22.08.2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 год. 30 хв. 16.10.2025 року. Однак ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні на даний час продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 також не заперечували проти призначення судового розгляду та просили доставити обвинуваченого для участі в судовому засіданні до приміщення суду, однак заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що в даному випадку достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зокрема захисник покликалась на недоведеність прокурором наявності зазначених в клопотанні ризиків, а також неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого за допомогою інших запобіжних заходів. Також, захисник звертала увагу, що обвинувачений одружений, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я, намагався повернутися для продовження проходження військової служби, однак військові частини, до яких він звертався йому відмовляють через його вік та стан здоров`я.

Заслухавши доводи прокурора, думку інших учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Буринському районному суду Сумської області, оскільки передане на розгляд даного суду ухвалою Сумського апеляційного суду від 22.09.2025 року.

Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та підстави для його повернення прокурору відсутні.

Оскільки, підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, з викликом заявлених прокурором учасників кримінального провадження.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 22.08.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 год. 30 хв. 16.10.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходив з наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Однак, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке у разі доведення його винуватості, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а тому обвинувачений, який є військовослужбовцем, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, з якими проходив військову службу в одній військовій частині та які ще не допитані в судовому засіданні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ч.4 ст. 95, ст.224 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились та не перестали існувати, тому наявні підстави для продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Жодних доказів неможливості утримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, а також на підтвердження своїх доводів про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 намагався повернутися на військову службу, стороною захисту суду також не надано.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, 392 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 05.12.2025 року включно.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Буринського районного суду Сумської області на 28.10.2025 року о 14:00 год.

В судове засідання викликати прокурора, доставити обвинуваченого та повідомити захисника.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1