Справа № 579/1193/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2025 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 18.01.2020 року № 0000024 за ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 18.01.2020 року № 0000024 за ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Протягом травня-червня 2019 року невстановлена особа шляхом зловживання довірою, через оформлення кредитів в різних установах незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_3 у сумі 36849 грн., на банківську карту НОМЕР_1 .

Потерпіла ОСОБА_3 , надала показння, що працює асистентом вчителя в Божківському НВК. У неї є дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в Ірпінському економічному коледжі та проживає в гуртожитку. В травні місяці 2019 році від своєї дочки дізналась, що вона познайомилася з ОСОБА_5 , 1995 р.н., мешканцем АДРЕСА_1 . В подальшому в червні 2019 року дізналась, що на ім`я доньки в банківських установах, а саме: ТОВ «Фінансова компанія», «Дінеро», «Швидко гроші», «Мікрофінанс», «Манівео», «Кредит кафе» взято кредитів на загальну суму 36849 грн. На запитання потерпілої до доньки навіщо вона взяла кредити , на таку суму відповіла для хлопця ОСОБА_6 , так як йому не дають кредити. Зі слів дочки потерпіла зрозуміла, що ОСОБА_7 отримує кредитні кошти на ім`я дочки з її дозволу.

В подальшому потерпілій декілька разів телефонували з «Кредит кафе», інших банків і повідомили, що необхідно виплатити кредити, які брала дочка, в подальшому так, як кредити не були погашені на ім`я дочки вирішила їй допомогти та погасити кредити на суму 40000 грн. Після чого попросила дочку більше не підтримувати стосунків з ОСОБА_7 та не дозволяла ОСОБА_7 брати кредити на дочку так, як ОСОБА_7 мав доступ до мобільного телефону дочки та паспортних даних, так як дочка проживала разом з ОСОБА_7 в м. Ірпині, та в подальшому разом з ОСОБА_7 переїхали проживати в АДРЕСА_1 . У відповідь дочка повідомила, що ОСОБА_7 гроші поверне так, як має велику зарплату. На запитання, навіщо тоді отримував кредити, дочка повідомила, що нібито хтось його переслідує та вимагає гроші, з моменту погашення кредитів до 23.07.2019 року на ім`я дочки ОСОБА_7 кредитів не отримував. В подальшому 24.07.2019 року в гості приїхав ОСОБА_8 разом зі своєю матір`ю, так як мав намір одружитися з дочкою. Під час перебування в гостях ОСОБА_7 з матір`ю говорили, що повернуть гроші, які були погашені за кредити та їм повірила. Через декілька днів вони поїхали, а дочка залишилась вдома, так як захворіла. Тоді десь в серпні 2019 року в гості приїхав ОСОБА_8 та привіз грошові кошти в сумі 10000 грн., хоча обіцяв привезти 15 тис. грн. ОСОБА_7 під час перебування просив, щоб відпустили дочку разом з ним, на що погодились. Також коли ОСОБА_7 перебував у них просила видалити з телефону паспортні дані, так як побоювалась отримання кредиту на своє ім`я, у відповідь ОСОБА_7 повідомив, що все видалив. В червні 2019 році ОСОБА_7 від імені дочки з її мобільного телефону написав, повідомлення, що нібито дочка в поліції і для підтвердження особи необхідно фото паспорту батьків. Тому потерпіла тоді і фотографувала свій паспорт та відправила на мобільний телефон дочки. В подальшому в середині жовтня 2019 року зателефонували з ТОВ «Дінеро» та повідомили, що 22.08 2019 на отримано кредити на суму 8100 грн. В черговий раз сказала, що ніяких кредитів не отримувала в телефонній розові з представником банку дізналась, що кошти перераховані на якогось чоловіка та в подальшому були перераховані ОСОБА_9 . В вересні 2019 року телефонували з інших онлайн банків і повідомляли, що ОСОБА_8 намагався отримати кредити. В подальшому телефонували з банку, де взяли кредит 8100 грн. на ім`я потерпілої і повідомили, щодо збільшення процентів. Порадившись з чоловіком позичила гроші та погасила вказану суму кредиту, так як сподівались, що це останній кредит. Після чого звернулась до «Приват банку» з метою роздруківки своєї кредитної історії та дізналась, що ще взято кредити в інших онлайн кредитних банках. На даний час дані кредити не погашені. Зі слів працівників банків дізналась, що грошові кошти були перераховані на картку ОСОБА_5 .

Прокурор в судове засідання не з`явився , просив клопотання розглядати без його участі.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, проти клопотання не заперечує за змістом поданої заяви (а.с. 63).

В даному випадку кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня його вчинення, згідно п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки, що свідчить про те, що формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, ст. 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких в тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність в свою чергу відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані в тому числі всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Принцип публічності (ст. 25 КПК України) серед іншого визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

В клопотанні прокурором зазначено, що не встановлено осіб, причетних до скоєння шахрайства.

Однак зазначене не відповідає змісту матеріалів кримінального првадження.

Таким чином слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язків встановлених ст.ст. 9, 25, 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000024 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Таким чином, в задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі ст.ст. 12, 49, ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 284 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР 18.01.2020 року № 0000024 за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1