Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/410/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (відеоконференція),

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого, цивільного позивача - ОСОБА_6 (відеоконференція),

представника потерпілого - ОСОБА_7 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області кримінальне провадження № 120 231 164 300 000 90 від 13.09.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ржищів Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. Між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу обставин смерті ОСОБА_8 . Так, 11.09.2023 о 12 год. 50 хв., коли вони перебували на сходовій клітці, навпроти квартири АДРЕСА_2 , в ході розвитку конфлікту, на грунті неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 о 12 год. 51 хв. 11.09.2023, перебуваючи на сходовій клітці навпроти квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , який знаходився на східцях нижче нього, правою ногою наніс йому один удар в живіт та один удар в обличчя. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №119/29 від 09.10.2023 у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: невизначеної форми садно на нижній губі зліва; крововилив під слизову оболонку на внутрішній поверхні нижньої губи зліва, горизонтально видовжена рана забійно-рваного характеру на внутрішній поверхні нижньої губи зліва, неповні травматичні вивихи 1-го справа та 1-2-го зліва зубів нижньої щелепи (з їх рухливістю 3-го ступеню). Вказані ушкодження зубів у подальшому зумовлюють втрату трьох зубів нижньої щелепи. Наявна у потерпілого рана на внутрішній поверхні нижньої губи зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Зумовлена травмою втрата трьох зубів нижньої щелепи оцінюється як ушкодження, яке призводить до стійкої втрати працездатності в обсязі 5 %. Таким чином, у відповідності до пп. 2.3.1.б/, 2.3.4. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», дана втрата трьох зубів відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили незначну стійку втрату працездатності. Окремо взяті садно і підслизовий крововилив у ділянці нижньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

2. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

ІІ. Процедура.

3. Прокурор відповідно до вимог ст.ст. 283, 291, 293 КПК України надіслав до суду обвинувальний акт для розгляду по суті.

4. Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що з 2015 року він співмешкав з ОСОБА_8 у її квартирі, яка розташована в АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 після 12 години ОСОБА_8 померла, він телефонував у поліцію та до швидкої допомоги, 10.09.2023 лікар констатував смерть ОСОБА_9 , про що видано лікарське свідоцтво про смерть від 13.09.2023. Перед смертю вона хворіла, була інвалідом 1 групи. Він просив ОСОБА_10 , який працює в РМА "Вікторія" повідомити всіх родичів про смерть ОСОБА_9 , а сам поїхав організувати похорон. 11.09.2023 він привіз труну для поховання, був разом зі своєю дочкою ОСОБА_11 та її чоловіком ОСОБА_12 та двоюрідним братом ОСОБА_13 . Біля під`їзду їх чекав брат покійної ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_14 та син ОСОБА_15 . Також ОСОБА_4 викликав наряд поліції. Потім вони всі разом зайшли у квартиру, де поліція оглянула тіло померлої ОСОБА_8 . У зв`язку з хворобою вона мало їла і сильно схудла. Під час огляду родичі ОСОБА_8 звинувачували його в тому, що він довів її до такого стану. Після завершення огляду всі вийшли з квартири, він почав замикати двері, ОСОБА_4 вимагав віддати ключі від квартири. Проте він не передав ключі, тому що вісім років прожив у цій квартирі й там знаходяться його речі. Коли вони спускались вниз сходами, то ОСОБА_4 , який йшов позаду, вдарив його двічі рукою по маківці голови. Після цього він повернувся обличчям до ОСОБА_4 і намагався відштовхнути його від себе, але він продовжив наносити удари, спочатку вдарив правою ногою в область живота, і відразу після цього наніс один удар правою ногою в обличчя в районі губ. Цим ударом він розбив йому губи та пошкодив три нижніх передніх зуба, нанісши тим самим тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експертизи №119/29 від 09.10.2023. Внаслідок удару по обличчю він перебував на лікуванні у зв`язку із установленням імплантатів трьох зубів. Крім нанесення шкоди здоров`ю, йому нанесена моральна шкода, оскільки він пережив сильні душевні хвилювання після смерті жінки, яку вважав своєю дружиною, відповідач агресивно виштовхнув його з помешкання, де він проживав тривалий час, діями відповідача спричинено фізичний біль, внаслідок чого він отримував медичну допомогу. Зазначав, що хвилювання викликано ще й тим, що ОСОБА_4 не попросив вибачення, шкода не відшкодована, також він витрачає кошти на лікування, адже стрес, спричинений кримінальним проступком, вплинув на здоров`я та емоційний стан. Він підтримує вимоги цивільного позову, просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Що стосується зустрічного обвинувачення, то він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , він ледь його торкнувся, тому це не причина нового позову і зустрічного обвинувачення.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримувала позовні вимоги цивільного позову у повному обсязі та просила його задовольнити. Вказувала, що досліджені під час судового розгляду докази підтверджують вину ОСОБА_4 , показання свідків зі сторони захисту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , просила відхилити. Показання свідка ОСОБА_17 , яка повідомила про перебування ОСОБА_4 у стані афекту не можна брати до уваги, оскільки вона не є спеціалістом у цій сфері, тому не може робити такі висновки.

5. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав. Вказував, що ОСОБА_6 був співмешканцем його сестри ОСОБА_8 і мешкав у її квартирі. Коли сестра померла, йому повідомили та його син викликав поліцію, щоб потрапити у квартиру. Про смерть сестри дізнались мабуть на наступний день після її смерті. Коли приїхала поліція, тоді приїхав і ОСОБА_6 . Після огляду працівниками поліції тіла померлої сестри ОСОБА_8 , коли вони йшли по сходах, він похлопав ОСОБА_6 по плечу та сказав: тебе дружок посадять, на що той у відповідь його відштовхнув та вдарив в живіт. Тоді він вдарив у відповідь, куди попав. ОСОБА_6 жив за рахунок сестри. Коли вона померла, він приїхав забирати речі, які вважав за потрібне, хотів забрати й квартиру. Сестра з ОСОБА_6 жила років 3-4. Після смерті сестри він підозрював, що ОСОБА_6 винен в її смерті, але до поліції він з цього приводу не звертався. Згідно експертизи сестра померла від хвороби. Він був шокований, знервований, бо хвилювався з приводу смерті сестри. Умислу на завдання удару ОСОБА_6 у нього не було. Коли сестра була жива, він допомагав їй грошима, коли вона просила, здійснював догляд, бо сестра хворіла з дитинства.

Що стосується цивільного позову, то він не визнає позовні вимоги.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вказував, що стосовно ОСОБА_6 також порушено кримінальне провадження по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 і на цей час ведеться досудове розслідування. За цим фактом також було проведено судово-медичну експертизу, висновок від 27.09.2025 №162 разом іншими документами захистом долучено до матеріалів даного провадження.

6. Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що він двоюрідний брат ОСОБА_6 , який співмешкав з ОСОБА_8 в її квартирі в АДРЕСА_4 . 10.09.2023 ОСОБА_6 повідомив по телефону про те, що ОСОБА_8 померла та просив під`їхати до нього. Йому відомо, що перед смертю вона хворіла. 11.09.2023 він приїхав до будинку, де проживав ОСОБА_6 , в той час біля будинку був брат покійної ОСОБА_20 - ОСОБА_21 , який йому наглядно знайомий, разом з іншими родичами. Вони викликали поліцію, оскільки підозрювали, що смерть ОСОБА_22 може бути насильницькою. Коли приїхав наряд поліції вони всі пішли у квартиру ОСОБА_22 , де поліцейські оглянули її тіло. Під час огляду родичі ОСОБА_8 звинувачували ОСОБА_6 в тому, що це він винен у її смерті. Поліцейські оформили документи і після цього всі почали рухатись вниз по східцям: поліцейські перші, всі інші за ними. На площадці перед квартирою залишився ОСОБА_6 , який замикав квартиру, та ОСОБА_4 , який висловлював претензії ОСОБА_6 . Закривши квартиру, ОСОБА_6 почав спускатись сходами вниз, ОСОБА_4 , який йшов позаду ОСОБА_6 , вдарив його двічі долонею по тім`ю голови, після чого ОСОБА_6 відмахнувся він нього рукою. Далі, він побачив, як ОСОБА_4 раптово наніс ОСОБА_6 , який стояв на сходах нижче від нього, один удар правою ногою по обличчю в області рота. Після удару у ОСОБА_6 з нижньої губи пішла кров. ОСОБА_6 не наносив удари ОСОБА_4 , лише відмахнувся рукою в району пояса, коли той наніс йому ляпаси по тім`ю.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що 11.09.2023, коли батько дізнався, що померла його сестра ОСОБА_8 , то він разом з батьком приїхали до будинку, де вона мешкала, а саме: по АДРЕСА_3 . Сусіди Іра та ОСОБА_23 казали, що мабуть Свєта померла. Квартира була замкнена, стояв сморід у під`їзді, ОСОБА_6 не було. Тоді батько викликав поліцію, щоб перевірити факт і причину смерті ОСОБА_8 . Через деякий час прийшов ОСОБА_6 та приїхав наряд поліції. Всі разом вони пішли у квартиру. Тіло ОСОБА_9 було на ліжку, вона без одягу. ОСОБА_24 казав, що тіло мили, тому без одягу. Всі казали, що ОСОБА_25 вбив її. На сходах ОСОБА_25 вдарив батька в живіт, батько штовхнув його ногою, була розбита губа у ОСОБА_26 , зуби були на місці. Батько був схвильований, бо ОСОБА_24 так себе вів. Тоді ж приїхав чоловік ОСОБА_27 , хотіли поховати ОСОБА_9 самі, вивезти тіло на причепі. ОСОБА_24 проживав у цій квартирі приблизно з 2015 року, квартира належить ОСОБА_8 . Раніше таких сварок між ними не було, сварка була через те, що ОСОБА_25 ніби її вбив.

Свідок ОСОБА_28 ( ОСОБА_29 ) у судовому засіданні показала, що вона 11.09.2023 заступила на добове чергування в складі наряду слідчо-оперативної групи ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області. 11.09.2023 до відділення поліції надійшло повідомлення про смерть ОСОБА_8 . Коли вони приїхали на виклик, то встановили, що ОСОБА_8 проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , разом із співмешканцем ОСОБА_6 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів ОСОБА_6 факт смерті попередньо був зафіксований як ненасильницька природна смерть. Проте брат померлої ОСОБА_21 підозрював, що ОСОБА_6 може бути причетний до смерті сестри. ОСОБА_4 . Коли вони зайшли у квартиру, то виявили там труп ОСОБА_8 , потім вийшли з квартири. При цьому на площадці були вона, ОСОБА_30 , незнайомий їй чоловік, ОСОБА_4 з повнолітнім сином, ОСОБА_6 та його повнолітня дочка. Вона та ОСОБА_31 пішли першими по східцях, всі інші- за ними. ОСОБА_8 висловлював претензії ОСОБА_6 . Закривши квартиру ОСОБА_6 почав спускатись сходами вниз. В цей час ОСОБА_8 , який знаходився за спиною у ОСОБА_6 , два рази вдарив останнього по тім`ю голови відкритою долонею руки. Після чого ОСОБА_6 повернувся до ОСОБА_8 обличчям і відмахнувся від нього рукою. Далі ОСОБА_8 раптово наніс удар правою ногою в район живота та один удар ногою по обличчю в район губ ОСОБА_6 . У подальшому, під час перегляду відеозапису з бодікамери, було встановлено, що цей момент попав у об`єктив бодікамери. ОСОБА_6 не наносив удари ОСОБА_4 , лише відмахнувся від нього рукою в районі пояса, коли останній наніс йому два ляпаса по тім`ю.

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_28 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що її батько ОСОБА_6 тривалий час співмешкав з ОСОБА_8 в її квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . 10.09.2023 її батько ОСОБА_6 повідомив, що померла ОСОБА_8 та попросив завтра під`їхати допомогти з похованням. Їй відомо, що ОСОБА_8 перед смертю хворіла. 11.09.2023 десь перед обідом вона приїхала до будинку. Там вже був брат покійної ОСОБА_21 разом з іншими родичами. Вони викликали поліцію, так як підозрювали, що смерть ОСОБА_8 може бути насильницькою. Вони всі разом з поліцейськими пішли до квартири, де працівники поліції оглянули тіло ОСОБА_8 . Під час огляду брат покійної ОСОБА_21 почав звинувачувати батька у тому, що це він винен у смерті сестри. Після завершення огляду тіла, всі почали виходити з квартири, спочатку поліцейські, всі інші за ними. Замкнувши двері квартири ОСОБА_6 почав спускатись сходами, за ним йшов ОСОБА_4 . Тоді ОСОБА_4 два рази вдарив ОСОБА_6 по тім`ю голови відкритою долонею руки, після чого ОСОБА_6 повернувся до нього обличчям і відмахнувся рукою. Далі вона побачила, як ОСОБА_4 , знаходячись на площадці, раптово наніс ОСОБА_6 , який стояв на східцях нижче нього, один удар правою ногою в район живота та один удар правою ногою по обличчю в район губ. Після цього у ОСОБА_6 пішла кров з губи, поліцейські казали припинити протиправні дії. ОСОБА_6 не наносив ударів ОСОБА_4 . ЇЇ чоловік ОСОБА_33 під час вказаної події у під`їзді не був.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що 10.09.2023 від своєї дружини ОСОБА_14 він дізнався, що померла співмешканка її батька ОСОБА_20 . 11.09.2023 він під`їхав приблизно в обідній час до будинку, що мешкав батько дружини ОСОБА_6 , щоб допомогти перевезти його речі. Коли під`їхав, то побачив. що з під`їзду вийшли працівники поліції, його дружина ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та інші люди. Тоді дружина повідомила йому, що ОСОБА_4 вдарив її батька в обличчя. Він не спілкується з батьком дружини ОСОБА_6 та не підтримує ніяких стосунків.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що він проживає у сусідньому під`їзді, знає ОСОБА_20 та ОСОБА_34 , та їхніх батьків. Також знає потерпілого ОСОБА_6 , він був одружений з його одногрупницею. У вересні 2023 року він був запрошений як понятий під час огляду квартири ОСОБА_9 після її смерті. При житті він її дуже добре знав, вона казала, що ОСОБА_25 її ображав, бив, вона хворіла, перестала виходити з квартири, його дружина давала їй гроші на їжу. Коли вийшли з квартири на площадці відбувся конфлікт, перший вдарив ОСОБА_35 рукою у живіт, але він не бачив удару ОСОБА_36 , бо спустився нижче сходами.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показала, що 11.09.2023 біля будинку по АДРЕСА_5 стояв причіп з труною. Бачила ОСОБА_4 на сходах у під`їзді, він кричав на ОСОБА_25 , що він вбив ОСОБА_9 . Коли вони виходили з квартири, ОСОБА_25 замикав двері, був агресивний, відштовхував руками ОСОБА_37 від дверей. Вона почала спускатись сходами, ОСОБА_38 сказав, що посадить ОСОБА_25 , він був дуже схвильований та знервований. Дочка ОСОБА_25 казала, що в неї всі документи готові. ОСОБА_25 розвернувся і вдарив ОСОБА_37 рукою в район живота, у руці були ключі. ОСОБА_38 стояв вище, штовхнув ногою в обличчя ОСОБА_25 . Крові не було, ніхто не викликав швидкої допомоги чи поліції, не казав, що потрібна була допомога. Удар був один, на її думку, ОСОБА_39 був у стані "афекту".

7. Прокурор підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 2 ст. 125 КК України, вважаючи згідно поданих доказів винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведеною. У судовому засіданні під час судових дебатів прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник у судових дебатах просили суд задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

8. Під час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_4 наполягав, що він не конфліктував з потерпілим, умислу завдати потерпілому тілесних ушкоджень у нього не було, бійку першим розпочав саме потерпілий.

Захисник ОСОБА_5 під час судових дебатів наголосив, що обвинуваченому ОСОБА_4 ніхто можливо не пояснив, що ОСОБА_6 не мав прав на квартиру після смерті ОСОБА_40 . Обвинучений не заперечував, що він не стримався, проте у нього не було умислу на завдання тілесних ушкоджень потерпілому. Причиною дій обвинуваченого було неповернення ключів від квартири та психологічний стан після смерті сестри. Першим завдав удару саме потерпілий ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_4 у відповідь. Просив суд ухвалити виправдувальний вирок та відмовити у задоволенні цивільного позову. У разі ухвалення обвинувального вироку, просив суд призначити покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та у такому разі задовольнити цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 тис. грн.

ІІІ. Оцінка суду.

9. Враховуючи позицію обвинуваченого, пояснення потерпілого, показання свідків, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, а відтак його дії кваліфікує за ч 2 ст.125 КК України.

10. Суд приймає до уваги матеріали кримінального провадження: витяги з ЄДРСР від 13.09.2023 (а.с. 1 -3 том 3); заяву ОСОБА_6 від 12.09.2023 (а.с. 9); витяг про реєстрацію права власності від 22.01.2008 (а.с.10 том 3); довідку до акта МСЕК стосовно ОСОБА_8 від 06.06.2023 (а.с. 11 том 3); направлення про проведення дослідження трупу від 12.09.2023 (а.с.12 том 3); картку первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 11.09.2023 (а.с.15 том 3); заяву ОСОБА_6 від 11.09.2023 (а.с.16 том 3); картку первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 11.09.2023 (а.с.19 том 3); протокол огляду місця події від 14.11.2023 (а.с.20-22 том 3); копію інформації - відеозаписи із портативного відеореєстратора наряду СОГ ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, які здійснювались під час виїзду СОГ на виклик 11.09.2023 за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.28 том 3), на яких зафіксовано факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 та протокол огляду відеозапису до нього від 29.09.2023 (а.с.29 том 3); постанову про визнання майна речовими доказами від 29.09.2023 (а.с.30-31 том 3); постанову про проведення експертизи від 29.09.2023 (а.с.42-43 том 3); висновок експерта № 119/29 від 29.09.2023 (а.с.44-45 том 3); витяг з реєстру досудових розслідувань від 13.09.2023 (а.с.74 том 3); протокол проведення слідчого експерименту від 16.11.2023 та диск з відеофайлом до нього (а.с.87-90, 91 том 3); постанову про визнання майна речовими доказами та передачу його на зберігання від 17.11.2023 (а.с.93-94 том 3); копію свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , серії НОМЕР_1 від 13.09.2023.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_6 першим завдав удару ОСОБА_4 , внаслідок чого спровокував даний конфлікт, суд відхиляє, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не підтверджені належними та допустимими доказами. У даному випадку захистом не доведено, що завдання умисного легкого тілесного ушкодження викликано неправомірною поведінкою потерпілого. Натомість під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_4 наніс два удари (ляпаси) по тім`ю голови ОСОБА_6 , що підтверджується аудіоінформацією відеозапису та протоколом огляду відеозапису до нього від 29.09.2023 (а.с. 28-29 том 3), а також показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_28 , ОСОБА_41 та ОСОБА_11 . В частині цих обставин суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_16 , про те що нібито перший удар був завданий ОСОБА_6 , оскільки останній у судовому засіданні показав, що навіть не бачив ударів ОСОБА_4 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання показав, що він похлопав ОСОБА_6 по плечу та сказав: тебе дружок посадять, що узгоджується з встановленими судом обставинами наведеними вище.

У зв`язку з викладеним суд не приймає до уваги такі докази: висновок експерта № 162 від 27.09.2025 (а.с.28 том3), висновок № 16, ухвалу слідчого судді від 11.10.2024, лист Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури (а.с.232-237 том1).

11. Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, а саме: паспорт, серії НОМЕР_2 , виданий Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 24.03.1998, місце реєстрації за адресою: Київська область, м. Ржищів, вул. Ярмаркова, 1; довідки КНП КМР "Кагарлицька багатопрофільна лікарня" № 428 від 23.10.2023; вимогу № 5266/109/1603/02-23 від 17.10.2023; характеристику з місця проживання від 19.10.2023.

ІV. Призначення покарання.

12. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

13. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

14. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.66-67 КК України враховує:

14.1. - ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України, є кримінальним проступком;

14.2. - фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки, мотиви та поведінку обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення);

14.3. - особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан;

15.4. - формально позитивну характеристику за місцем проживання;

15.5 - відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога;

15.6. - відсутність обставин, що пом`якшують та обставин, що обтяжують покарання.

16. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції частини інкримінованої статті, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Вирішення цивільного позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Також ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди, внаслідок вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у розмірі 50 000 грн, то суд виходить з такого.

У судовому засіданні цивільний позивач - ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_42 позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із нанесенням ОСОБА_4 ОСОБА_6 удару в обличчя, останньому було заподіяно моральну шкоду, відшкодування якої передбачено п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №5, у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що є підстави для часткового задоволення цих вимог та стягнення із відповідача відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із ушкодженням здоров`я потерпілого. Судом враховано характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які згідно з висновком експерта № 119/29 від 29.09.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я, а внаслідок цього обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а також її зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 завдані неповні травматичні вивихи 1-го справа та 1-2-го зліва зубів нижньої щелепи (з їх чутливістю 3-го ступеню). Вказані ушкодження зубів в подальшому зумовлюють втрату трьох зубів нижньої щелепи. Зумовлена травмою втрата трьох зубів нижньої щелепи оцінюється як ушкодження, яке призводить до стійкої втрати працездатності в обсязі 5%.

Оцінюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що грошова сума в розмірі 10 000 грн відповідає фактичним обставинам справи, є достатньою і обґрунтованою, а також відповідає вимогам ст. 23 ЦК України щодо розумності і справедливості при визначенні судом розміру такої шкоди. В задоволенні решти вимог позову слід відмовити.

17. Питання про речові докази суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

18. Процесуальні витрати по справі відсутні.

19. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст. 65-67, 125 КК України, ст. 100, 128, 368, 370-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять) тисяч гривень.

Речові докази по справі:

-оптичний диск формату DVD-R ємністю 4 Гб з відеофайлом формату "MOV" з назвою AMBA0095 розміром 1112494 Кб, документи, оптичний диск DVD-R ємністю 4,7 Гб з відеофайлом формату "MР4" з назвою "DSCN3211" розміром 112128 Кб- зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-письмові докази, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1