1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9002/25 1-кс/335/3177/2025
19 вересня 2025 року м. Запоріжжя
В обґрунтування клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, в період часу з 15.04.2025 по 01.05.2025 з банківського рахунку № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_4 , невстановленим шляхом, таємно заволоділа грошовими коштами в загальній сумі 187 000 гривень, перевівши їх на інші карткові рахунки, а саме: 10 050 грн. на картку № НОМЕР_2 , 10 055 грн на картку № НОМЕР_3 , 12 500 грн. на картку № НОМЕР_4 , 21 055,75 грн. на картку № НОМЕР_5 , 19 195,50 грн. на картку № НОМЕР_6 , 20 100 грн. на картку № НОМЕР_7 , 12 050 грн. на картку № НОМЕР_8 , 12 060 грн. на картку № НОМЕР_9 , 12 125,33 грн. на картку № НОМЕР_10 , 10 500 грн. на картку № НОМЕР_11 , 505,00 грн. на картку № НОМЕР_12 , 18 090 грн. на картку № НОМЕР_12 , 5 025 грн. на картку № НОМЕР_12 , 17 939,25 грн. на картку № НОМЕР_12 , чим завдала потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.
Під час досудового розслідування також встановлено, що картковий рахунок № НОМЕР_3 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після зарахування грошових коштів потерпілої розпоряджався ними на власний розсуд.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в АТ КБ «ПриватБанк».
Слідчий підтримав подане клопотання, про що надав слідчому судді письмову заяву.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу технічними засобами, на підставі наданих матеріалів.
Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із чинним законодавством України, майном як особливим об`єктом вважаються: окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. При цьому майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Разом із тим, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
У кримінальному процесуальному кодексі України майном визначено речі, документи, гроші, цінності, тощо.
Крім того, у ч. 10 ст. 170 КПК України наведено перелік майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Зокрема, це рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.
Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт на банківську картку (банківський рахунок), яка відкрита у банківській установі, слідчий не наводить достатніх доводів про те, що вона відноситься до майна, на яке може бути накладено арешт, та яким чином за його допомогою може бути забезпечена дієвість кримінального провадження і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
При цьому, будь-яких даних про наявність на зазначеному рахунку грошових коштів матеріали клопотання не містять.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1