ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/677/25 Справа № 175/3757/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000936, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, -

В с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржений вирок скасувати та ухвали новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 .

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не було спростовано твердження про те, що директор декларанта ТОВ КЛОКВОРК ОСОБА_9 у суді підтвердив наявність у нього відповідних повноважень від усіх учасників митної справи по двом автомобілям: власників, перевізника, і сам факт подання заяви про неможливість доставки вказаних автомобілів вчасно.

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано те, що в Україні присутня абсолютна законна норма передачі повноважень іншій особі, яка в даному випадку є обізнаною в правилах митної справи.

Зазначає, що обвинуваченому інкриміноване порушення вимог наказу МінФіну № 1066 від 09.10.2012 року, втім положення цього нормативного акту поширюються лише на транспортні засоби комерційного призначення, визначення яких наведене у п. 59 ст. 4 МК України, в той час як автомобілі, щодо яких ОСОБА_7 були внесені відомості до ЄАІС, є транспортними засобами особистого користування, визначення яких наведене у п. 60 ст. 4 МК України, а відтак питання їх митного оформлення вказаним наказом не врегульовані, а дії ОСОБА_7 повністю відповідали вимогам законодавства щодо митного контролю транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував і не дослідив положення ст. 192 МК України, які лише зобов`язують перевізника повідомляти митний орган про місцезнаходження товарів і транспортного засобу, без уточнення форми повідомлення або подання додаткових підтверджувальних документів, та не встановлюють жодних обмежень щодо здійснення такого повідомлення через уповноважену особу.

Зазначає, що відсутність вимоги щодо подання документів, які підтверджують обставини форс-мажору, вказує на те, що обвинувачення є необґрунтованим. Вказує, що дії ОСОБА_7 як посадової особи, відповідальної за забезпечення відповідності митному законодавству, не мали умислу на заподіяння збитків, будь-яка шкода при цьому нанесена не була.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, та призначене йому покарання:

- за ч. 1 ст. 362 КК України - у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного кримінального покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 362 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, або зберігається на носіях такої інформації, на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирішено питання про долю речових доказів згідно із вимогами ст. 100 КПК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскарженого вироку.

Так, відповідно до наказу начальника Дніпропетровської митниці ДФС № 56-о від 12.02.2018 ОСОБА_7 був призначений на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС.

Нехтуючи нормами діючого законодавства, а також нівелюючи основні засади державної митної служби в Україні, являючись представником державного органу виконавчої влади та відповідно до своїх функціональних обов`язків наділеним компетенцією на здійснення митного контролю та митного оформлення товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України юридичними та фізичними особами, головний державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_7 скоїв низку умисних кримінальних правопорушень у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку за наступних обставин.

(1) 06.04.2018 року о 12.48 годині ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 1о, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, маючи доступ до неї, діючи умисно, вніс несанкціоновані зміни до вантажної митної декларації ЕЕ №UA110160/8/1091 від 28.03.2018 ЄАІС ДФС України про втрату грузу та зміну дати доставки автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову - НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування встановлено, що заяви про втрату грузу та зміну дати доставки автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову - НОМЕР_1 , від перевізника до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС не надходили.

Дії ОСОБА_7 у цій частині були кваліфіковані у вироку за ч. 1 ст. 362 КК України за ознаками несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має доступ до неї.

(2) Крім того, 24.05.2018 о 16.44 годині ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 1о, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, маючи доступ до неї, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, вніс несанкціоновані зміни до вантажної митної декларації ЕЕ №UA110160/8/1743 від 11.05.2018 ЄАІС ДФС України про втрату грузу та зміну дати доставки автомобіля «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування встановлено, що заяви про втрату грузу та зміну дати доставки автомобіля «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 ,49 від перевізника до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС не надходили.

Дії ОСОБА_7 у цій частині були кваліфіковані у вироку за ч. 3 ст. 362 КК України за ознаками несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненої особою, яка має право доступу до неї, вчиненої повторно.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно із якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, є ґрунтовним.

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку докази у справі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку дослідженим доказам не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і ці докази в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень та доведеності вини останнього у їх вчиненні, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Визначену в оскарженому вироку кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 362 КК України за ознаками несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненої особою, яка має право доступу до неї, та за ч. 3 ст. 162 КК України за ознаками несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненої особою, яка має право доступу до неї, вчиненої повторно, колегія суддів вважає правильною і з нею погоджується.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки вони випливають з власного тлумачення апелянтом норм законодавства та суб`єктивного аналізу і переоцінки окремих доказів та фактичних обставин, які ними підтверджуються. При цьому оцінка і тлумачення таких доказів здійснюються тенденційно, вибірково, спотворюючи їх зміст та відокремлено від інших обставин та доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Так, на переконання колегії суддів, дослідженими судом доказами поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС, 06.04.2018 року о 12.48 годині несанкціоновано змінив інформацію, яка обробляється в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, до якої він мав доступ, а саме вніс несанкціоновані дані до вантажної митної декларації ЕЕ №UA110160/8/1091 від 28.03.2018 ЄАІС ДФС України про втрату грузу та зміну дати доставки автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову НОМЕР_1 . Крім того, 24.05.2018 о 16.44 годині ОСОБА_7 несанкціоновано змінив інформацію, яка обробляється в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, до якої він мав доступ, а саме вніс несанкціоновані дані до вантажної митної декларації ЕЕ №UA110160/8/1743 від 11.05.2018 ЄАІС ДФС України про втрату грузу та зміну дати доставки автомобіля «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 .

Стороною захисту внесення ОСОБА_7 вказаних даних до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України не оспорюється, апеляційні доводи зводяться до обгрунтування законності дій останнього у цій частині та відсутності від них шкоди.

Колегія суддів, перевіряючи доводи захисника, виходить із того, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 191 МК України перевізники зобов`язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу або встановлений митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Згідно із ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Питання митного контролю за здійсненням транзитних переміщень товарів та транспортних засобів комерційного призначення врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2012 р. за № 2120/22432 (далі Порядок).

Згідно із п.п. 1.6-1.8, 2.1-2.2 вказаного Порядку, контроль за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які перевозяться у митному режимі транзиту до митниці призначення, здійснюється митницею відправлення.

Для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі ЄАІС).

У разі виявлення порушень законодавства на будь-якому етапі здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення посадова особа митного органу зобов`язана вжити необхідних заходів, передбачених законодавством.

У разі складання протоколу про порушення митних правил інформація (дата, номер, стаття та короткий зміст правопорушення) про складений протокол про порушення митних правил протягом доби від дати складання вноситься до ЄАІС посадовою особою митного органу, яка безпосередньо склала протокол про порушення митних правил.

Під час відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення обов`язково встановлюється строк транзитного перевезення до митниці призначення.

Строк транзитного перевезення встановлюється в автоматичному режимі під час постановки електронної копії ДКПТ або ЕДКПТ на контроль за переміщенням у відповідному програмно-інформаційному комплексі ЄАІС залежно від виду транспорту відповідно до статті 95 Митного кодексу України.

У разі перевезення товарів залізничним транспортом строк транзитного перевезення встановлюється на підставі календарного штемпеля залізничної станції відправлення (прикордонної передавальної), проставленого у перевізних документах та/або ДКПТ, починаючи з 24 години дати прийняття цією станцією товару до перевезення.

Якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв`язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

У порушення вказаних положень законодавства ОСОБА_7 вніс до ЄАІС відомості, які мали значення для контролю за дотриманням строків транзитного перевезення вищезазначених автомобілів до митниці призначення, за зверненнями, що виходили від неналежного суб`єкта, а також не містили відомостей про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, обов`язковість яких прямо передбачена ч. 1 ст. 192 МК України. Відтак внесення ним змін до інформації, яка обробляється в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, до якої він мав доступ, судом правильно було оцінене як несанкціоноване і таке, що утворює об`єктивну сторону складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України.

Доводами захисника правильність висновків суду, покладених в основу оскарженого вироку, не спростовується.

Так, посилання останнього на те, що директор декларанта ТОВ КЛОКВОРК ОСОБА_9 у суді підтвердив наявність у нього відповідних повноважень від усіх учасників митної справи по двом автомобілям: власників, перевізника, і сам факт подання заяви про неможливість доставки вказаних автомобілів вчасно, колегія судів оцінює критично.

Згідно із матеріалами справи, зокрема митними деклараціями автомобілів «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову НОМЕР_1 , та «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 (а.к.п. 0000936 т. 1 а.с. 36, 37, 46-48), вказане підприємство було декларантом цих автомобілів, якого п. 8 ст. 4 МК України визначає як особу, яка подає від власного імені митну декларацію, декларацію тимчасового зберігання, загальну декларацію прибуття, чи особа, від імені якої подається така декларація.

Натомість положеннями ст. 192 МК України обов`язок повідомлення найближчого митного органу про неможливість прибуття до митного органу призначення внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили покладений на іншого суб`єкта, а саме на перевізника вказаних автомобілів, якого п. 37 ст. 4 МК України визначає як особу яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема: для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб; для морського чи повітряного перевезення за договором чартеру (фрахтування) судна - особа, яка укладає договір і видає авіаційну вантажну накладну (Air Waybill) або коносамент (Bill of Lading) з метою безпосереднього перевезення товарів.

Згідно із вищезазначеними митними декларацями, перевізником автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову НОМЕР_1 , був ОСОБА_11 , перевізником автомобіля «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 , - ОСОБА_12 .

Належить додатково зазначити, що ОСОБА_9 , будучи допитаним судом першої інстанції у статус свідка, хоча і вказував на те, що подавав черговому на митному посту письмові заяви про неможливість своєчасної доставки на митницю вказаних автомобілів, втім одночасно зазначив, що не надавав підтверджувальних документів із цього приводу, причини такої неможливості йому невідомі, а також не пояснив, звідки взагалі про неї довідався, та не надав будь-якого підтвердження наявності в нього повноважень виступати від імені перевізників вказаних автомобілів. До повноважень декларанта вчинення від імені перевізника дій, передбачених ст. 192 МК України, не входить, положення ст. 237 ЦК України щодо інституту представництва у цивільних правовідносинах, на які посилається апелянт, самі по собі на наявність у таких повноважень ОСОБА_9 також не вказують.

Доводи апелянта про те, що порядок вчинення інкримінованих ОСОБА_13 дій не врегульований Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2012 р. за № 2120/22432, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Так, відповідно до п. 1.1. Порядку, останнім регламентовані дії посадових осіб митних органів, перевізників, декларантів або уповноважених ними осіб під час здійснення контролю за переміщенням товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу юридичними та фізичними особами незалежно від виду транспорту, крім товарів, що переміщуються стаціонарними засобами транспортування (трубопроводи та лінії електропередачі) без застосування заходів гарантування, у: 1) вантажних відправленнях; 2) супроводжуваному багажі; 3) несупроводжуваному багажі; 4) ручній поклажі.

Згідно із п. 57 ст. 4 МК України товаром вважаються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

З огляду на те, що автомобілі «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову НОМЕР_1 , та «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 , є рухомими речами, іншими ніж транспортні засоби комерційного призначення, у контексті положень митного законодавства вони є товаром, а отже виконання митних формальностей при їх транзитному переміщенні врегульоване вказаним Порядком, який обвинуваченим був порушений, чим спростовуються апеляційні доводи про відповідність його дій вимогам закону.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції не врахував і не дослідив положення ст. 192 МК України, які лише зобов`язують перевізника повідомляти митний орган про місцезнаходження товарів і транспортного засобу, без уточнення форми повідомлення або подання додаткових підтверджувальних документів, та не встановлюють жодних обмежень щодо здійснення такого повідомлення через уповноважену особу, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказана норма закону чітко визначає як суб`єкта, який повинен звертатися із відповідним повідомленням до найближчого митного органу, - перевізника, - так і відомості, які це повідомлення має містити - обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Належить додатково зазначити, що матеріалами справи не підтверджується, що директор ТОВ КЛОКВОРК ОСОБА_9 був уповноважений перевізниками ОСОБА_11 та ОСОБА_14 на подання відповідних повідомлень, як і те, що відносно транзиту автомобілів «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову НОМЕР_1 , та «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 , дійсно мали місце будь-які обставини непереборної сили.

Доводи захисника про те, що дії ОСОБА_7 як посадової особи, відповідальної за забезпечення відповідності митному законодавству, не мали умислу на заподіяння збитків, а будь-яка шкода при цьому заподіяна не була, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наслідки у виді заподіяння збитків не є частиною складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України. Натомість від цих дій обвинуваченого настали наслідки у виді безпідставного втручання у контроль строку транзитного перевезення автомобілів «VOLKSWAGEN JETTA», номер кузову НОМЕР_1 , та «INFINITI Q50», номер кузову НОМЕР_2 , до митниці призначення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника з викладених у ній доводів та вважає за необхідне вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4