Єд. унік. № 243/9755/25
Провадження № 1-кп/243/1209/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001074 від 17 вересня 2025 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, який не є інвалідом, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2025 року в вечірній час доби (більш точний час у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , знаходячись в лісосмузі поблизу буд. № 1 по пров. Парковому, в с. Черкаське, Краматорського району, Донецької області, у кущах побачив поліетиленовий пакет, відкривши який виявив корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од), та поруч на землі засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ (1 од). В цей же час, на цьому ж місці, у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи раптово виниклий намір на незаконне придбання вибухових речовин, не маючи передбаченого законом дозволу, ігноруючи вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. «Про дозвільну систему», Наказу МВС України № 622 від 21.08.1988 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, для власного використання, ОСОБА_5 підняв знайдений корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, та засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ (1 од), тим самим придбав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу та носив при собі до 18 год. 20 хв. 17 вересня 2025 року.

17 вересня 2025 року ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Знаменський Тупик, навпроти будинку № 40, с. Черкаське Краматорського району, Донецької області, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. В цей же день, в період часу з 20 год. 38 хв. по 20 год. 43 хв., під час проведення огляду місця події у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено:

- корпус гранати Ф-1 (окремо без запала) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження корпусу гранати є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого у металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 грам. Заряд вибухової речовини, яким споряджений наданий на дослідження корпус оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 (1 од.) придатний для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов;

- засіб підриву (засоби детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізовані дистанційною дією типу УЗРГМ (1 одиниця), виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджено в середині. Запал типу УЗРГМ (окремо без спорядженого корпусу гранати) до категорії бойових припасів не відносяться. Вибухове спорядження запалу є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого у металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами групи ініціюючих та групи бризантних, уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ (1 од.), придатний до вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху), які ОСОБА_5 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у носінні та придбанні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20.10.2025 між сторонами кримінального провадження прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри. Крім того, сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України затвердили звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового провадження в судовому засіданні просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений під час підготовчого судового провадження визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, заявив суду, що розуміє суть обвинувачення, зазначив, що угоду уклав добровільно, не заперечував проти її затвердження.

Захисник під час підготовчого судового провадження просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому обумовлену в ній міру покарання.

Заслухавши сторін угоди, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди, виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України є правильною.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, санкції ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, активно допомагав під час проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди, що є підставою для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 124 КПК України, із ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави судові витрати за проведення вибухо-технічних експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20 жовтня 2025 року, укладену між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0001074 від 17 вересня 2025 року року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі положень статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на останнього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення:

судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/13729-ВТХ від 24.09.2025 року в розмірі 3565,60 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.);

судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/14292-ВТХ від 09.10.2025 року в розмірі 7131,20 грн. (сім тисяч сто тридцять одна гривня 20 коп.).

Речові докази: залишки корпусу гранати Ф-1, засобу підриву (засобу детонування) уніфікованого запалу ручної гранати модернізованої дистанційної дії типу УЗРГМ, які знаходяться в камері зберігання речових доказів на підставі квитанції № 635 знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 389-1 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1