Справа № 521/5555/22
Номер провадження:1-кс/521/3846/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2025 року м. Одеса
Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 пдано до суду заяву про відвід головуючого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 у зазначеному кримінальному провадженні. Свою заяву захисник обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні з метою повного та об`єктивного розгляду справи стороною захисту було заявлено два клопотання: про проведення слідчого експерименту та проведення додаткової експертизи. Ухвалами суду від 16.07.2025 року та 15.10.2025 року в задоволенні зазначених клопотань головуючим суддею ОСОБА_5 було відмовлено. Сторона захисту вважає, що зміст ухвал від 16.07.2025 року та 15.10.2025 року абсолютно підтверджує обвинувальну позицію судді до виходу до нарадчої кімнати, оскільки очевидним стає факт необ`єктивного ставлення судді до вказаної справи, тобто такої поведінки, яка створює враження реального упередженого ставлення судді до обвинуваченого. Вказані дії судді ОСОБА_5 свідчать про порушення диспозитивності кримінального процесу. Таким чином на думку заявника головуючий фактично оголосив свою позицію щодо винуватості до виходу у нарадчу кімнату, що є порушенням таємниці наради суддів, яке є гарантією неупередженості та об`єктивності і судового рішення.
Заявник, посилаючись на положення п.4 ст.1 ст.75 КПК України, вважає обґрунтованими власні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_5 . У зв`язку з чим просить відвести головуючого суддю ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Адвокат ОСОБА_4 надала заяву про розгляд заяви про відвід за її відсутності, просила заяву задовольнити.
Прокурор та інші учасники у судовезасідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялись в установленому законом порядку, будь-яких заяв, документів на підтвердження поважності причини неявки суду не надали.
Розглянувши заяву, вивчивши думку учасників провадження, суд приходить до наступних наступних висновків.
Так, відповідно до частин 1,2 ст.80 КПК України відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Статтею 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», де суд вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що наведені заявником підстави для відводу судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки суть заявленого відводу зводиться до того, що заявник не погоджується з процесуальними діями та рішеннями, прийнятим суддею під час судового процесу, що в розумінні положень КПК України не може слугувати підставою для відводу та не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду справи. Будь-яких інших відомостей, які можуть бути підставою для відвода судді, заявником у своїй заяві не навів
Керуючись ст.ст. 80, 81 КПК України, суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1