КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7351/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000118 від 16.05.2025,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий-криміналіст Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_10 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначав, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 16.05.2025, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2025, у ОСОБА_11 та раніше йому відомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_12 , а саме квартирою АДРЕСА_1 , вартість якої складає 1 044 000 гривень, шляхом обману.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2025 року, заволодів документами ОСОБА_12 , необхідними для проведення реєстрації права власності на нерухоме майно, зокрема, паспортом громадянина України на ім?я ОСОБА_12 , серії НОМЕР_1 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_14 № НОМЕР_2 , технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 від 29.10.2020 та іншими документами, які підтверджували право власності ОСОБА_12 на вищевказане майно, після чого став зберігати їх за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше червня 2025 року, ОСОБА_13 залучив до вчинення кримінального правопорушення раніше йому відомого ОСОБА_8 , який повинен був виступити стороною договору купівлі-продажу квартири N? АДРЕСА_1 , що в подальшому надало б можливість ОСОБА_8 та ОСОБА_15 продати квартиру АДРЕСА_1 третій особі.

Крім цього, ОСОБА_11 достовірно обізнаний про те, що ОСОБА_12 протиправно утримується ним, тобто позбавлена волі на вільне переміщення, починаючи з 26.11.2024, та, відповідно не покидала територію України, замовив у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виготовлення завідомо підроблених документів, які посвідчують факт того, що ОСОБА_12 , 18.08.2025, перебуваючи за кордоном, а саме в місті Ашаффенбург, Федеративна Республіка Німеччина, доручила ОСОБА_8 продати квартиру АДРЕСА_1 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 04.09.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа виготовила апостильовану довіреність № 8404/2025 від 18.08.2025, куди внесла завідомо недостовірні відомості про те, що ОСОБА_12 , 18.08.2025, в присутності нотаріуса ОСОБА_16 , перебуваючи за кордоном, а саме в місті Ашаффенбург, Федеративна Республіка Німеччина, доручила ОСОБА_8 продати квартиру АДРЕСА_1 , а також поставила підпис від імені ОСОБА_12 , після чого передала вказанийдокумент ОСОБА_15

04.09.2025, о 14 год., 00 хв., приблизно, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 прибули до офісу НОМЕР_5, який використовує нотаріус ОСОБА_17 , розташований на 4-му поверсі БЦ «Ботанік Тауерс», за адресою: АДРЕСА_6. Під час зазначеного візиту, ОСОБА_13 передав помічнику нотаріуса ОСОБА_18 , документи, які посвідчують право власностіОСОБА_12 на квартиру АДРЕСА_1 , а також апостильовану довіреність N? 8404/2025, якою від імені ОСОБА_12 , доручено ОСОБА_8 продати вищевказане нерухоме майно, крім цього сплатив плату за оцінку квартири в розмірі 1000 гривень, ОСОБА_8 надав помічнику нотаріуса ОСОБА_18 свій паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ІПН, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_11 записались на 10.09.2025 для оформлення купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна.

09.09.2025 ОСОБА_11 та ОСОБА_8 були затримані працівниками правоохоронних органів, в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто реєстрації права власності на квартиру N? АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 з причин, які не залежали від їх волі.

ОСОБА_8 підозрюється у незакінченому замаху на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

09.09.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України затримано.

10.09.2025, в порядку ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_19 від 14.05.2025;

- повідомленнями та рапортами про виявленні криміналіні

- правопорушення, від 23.07.2025, 05.09.2025;

- протоколом огляду речей від 26.05.2025

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 21.05.2025;

- протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_20 від 22.05.2025;

- протоколом огляду речей та документів за участі ОСОБА_20 від 22.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 29.07.2025; протоколом огляду речей та документів за участі ОСОБА_20 від 29.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 02.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 16.06.2025;

- протоколами пред?явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_22 від 16.06.2025;

- протоколом зняття показань з технічних приладів, що мають функції відеозапису від 02.06.2025;

- протоколом огляду речей та документів (відеозаписів) від 16.06.2025;

листом з ТОВ «Уклон Корпорейт» від 28.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 30.07.2025;

- протоколами пред?явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_23 від 30.07.2025;

- листом з Філії ГОЦ «Укрзалізниця» від 01.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 04.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 04.09.2025; листом з «BOLT» від 15.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 03.09.2025; протоколом огляду речей та документів за участі ОСОБА_26 від 03.09.2025;

- протоколом про результати;

- проведення негласної слідчої (розшукової) дії, що тимчасово обмежують права людини

обстеженняпублічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи від 26.06.2025; протоколом огляду речей та документів від 01.09.2025;

- протоколом огляду речей та документів від 03.09.2025; протоколом огляду речей та документів від 05.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 09.09.2025; протоколами пред?явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_27 від 09.09.2025;

- протоколом обшуку у приватного нотаріуса ОСОБА_17 від 09.09.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 10.09.2025;

- протоколами пред?явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_18 від 10.09.2025;

- протоколом обшуку в автомобілі «INFINITI QХ50, н.з. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_28 від 10.09.2025;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_28 , за адресою: АДРЕСА_3 від 10.09.2025; протоколом обшуку в автомобілі CHEVROLET EPICA, н.3. НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_8 від 09.09.2025;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 від 10.09.2025;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_29 , за адресою: АДРЕСА_2 , від 10.09.2025;

- протоколом обшуку у нежитловому приміщенні, використовується ОСОБА_30 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 , під`їзд N? 1, між другим та третім поверхом;

- матеріалами виконаних доручень слідчих працівниками оперативних підрозділів.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінальногоправопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовує необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Орган досудового розслідування прийшов до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до скоєння вищевказаного злочину.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім особливо тяжкого кримінального правопорушення, за попередньою змовою групою осіб, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1, 2, 5, 11, 12 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_8 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_8 , усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий зазначав, що в ОСОБА_8 , є знайомі серед працівників правоохоронних органів, що вказує на можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування враховано той факт, що ОСОБА_8 , у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного отримує можливість ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження.

Коло свідків та підозрюваних в даному кримінальному провадженні встановлюється, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди тощо.

Можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Санкція кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання, пов`язане з конфіскацією майна, на даний час органом досудового розслідування встановлюється наявність у підозрюваного рухомого, нерухомого майна, активів тощо з метою подальшого накладення арешту на таке майно. Тож, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_8 дій, спрямованих на відчуження його майна на користь інших осіб.

Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_8 , підозрюється у вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням майном. Тож, у разі, якщо підозрюваний ОСОБА_8 буде перебувати на свободі, вказане кримінальне правопорушення може продовжуватись як безпосередньо ОСОБА_8 так і іншими особами, а також існує ризиквчинення нового кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_8 .

Досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_8 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , та більш м`які запобіжні заходи не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначено до 10.11.2025.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя, прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначив, що існують достатні підстави вважати,що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прийшов до висновку, не визначати розмір застави підозрюваному.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , 12.09.2025 подав апеляційну скаргу.

Просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК відсутні, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Стверджував, що в матеріалах відсутні будь-які докази, що свідчили б про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Повідомив, що ОСОБА_8 офіційно неодружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисника та підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягають задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 16.05.2025, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

10.09.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, була вислухана думка прокурора, підозрюваного та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, всупереч твердженням апелянта, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що зібрані у кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання, у їх сукупності, дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою так як вона підтверджується даними, що містяться у досліджених матеріалах, які додані до клопотання.

Як встановлено колегією суддів, дії та обставини, які викладені у повідомленні про підозру, яка вручена ОСОБА_8 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, тобто є кримінально караними.

Тому слідчий суддя прийняв рішення на основі доведених органом досудового розслідування та прокурором обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

На переконання колегії суддів, з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України. Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Разом з цим, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, надав оцінку доводам, викладеним у клопотанні слідчого, які підтримані прокурором в судовому засіданні в обґрунтування ризиків для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважав доведеним, що наявні достатні підстави вважати, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, окрім іншого, кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК, який є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважав, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний може вживати заходів щодо створення перешкод для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя врахував, що з урахуванням обставин вчинення злочинів, характеру їх вчинення та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 в разі визнання його винуватості, є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваного спроб переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається в тому, що на даний час досудовим слідством встановлені не всі особи, причетні до вказаного кримінального правопорушення, на яких підозрюваний може незаконно впливати шляхом погроз, вмовляння, підкупу, примусу, які можуть своїми показаннями викривати його у вчиненні злочинів, змінити показання на його користь з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

При цьому, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у ставленні ОСОБА_8 до вчиненого, який провину не визнав, а відтак в своїх діях не вбачає неправомірності, тож з великою долею вірогідності і в подальшому ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із заволодінням майном або коштами, внаслідок чого буде заподіяно ще більшу шкоду, тому зазначені ризики беззаперечно є реальними та вагомими.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , з огляду на фактичні обставини за яких підозрюваному інкримінується їх вчинення, їх характер, суспільний інтерес щодо особи підозрюваного та інкримінованих йому правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин, на переконання слідчого судді та колегії суддів, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, оскільки наявність вказаних ризиків стосовно підозрюваного, дій, до яких він може вдатись, обсяг повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки дій. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує, в разі визнання його винним, стадії досудового розслідування, такі обставини у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів, враховуючи обсяг підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, на початковій стадії досудового розслідування, відсутність вагомих стримуючих факторів, застосування менш суворих запобіжних заходів.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останньої більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи сторони захисту, за змістом апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про те, що стороною обвинувачення не наведено достатніх та переконливих аргументів, які підтверджено доказами, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 подану в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3