ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2470/25 Справа № 210/4048/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

засудженого: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 17 червня 2025 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 17 червня 2025 року задоволено подання Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Звільнено умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 28 (двадцять вісім) днів, засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)» за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 року.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи, характеристику, відомості про відсутність діючих стягнень, наявність заохочень, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення. У зв`язку із чим, в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, та вважає можливим звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбуту частину строку покарання.

З вказаною ухвалою суду не погодився прокурор ОСОБА_8 та оскаржив в апеляційному порядку. В обґрунтування вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню через неправильне застосування положень ст. 50 та ст. 81 КК України. Вказує, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не лише кару, але й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів. Постанова Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 підкреслює важливість умовно-дострокового звільнення лише після повного вивчення даних про особу та доведеності її виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Зазначає, що ОСОБА_7 відбуває покарання за умисні тяжкі злочини проти громадської безпеки, власності та корупційний злочин, що потребує особливо ретельної перевірки його виправлення. Довідка адміністрації колонії не підтверджує отримання ним доходів від праці він виконував лише обов`язкові роботи по самообслуговуванню та благоустрою, передбачені КВК України. Вказує, що невідбута частина покарання 1 рік 28 днів є значною, а тому висновок суду про доведене виправлення засудженого є немотивованим і суперечить цілям покарання. Вважає, що за наявності вказаних обставин відсутні підстави для застосування ст. 81 КК України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути скасована. Просить скасувати оскаржену ухвала суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку сторін по справі, прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, засуджений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається із матеріалів справи вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 та визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 14 лютого 2023 року, зарахувавши у строк остаточно призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку 14.02.2023 року, кінець строку 15.07.2026 року.

Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_7 , останній стягнень не має, має одну подяку в 2024 році.

Згідно характеристики під час відбування покарання засуджений підтримує соціальні зв`язки. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками.

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 від 20.05.2025 року встановлено що засуджений набрав 88 балів з мінімально необхідних 64.

На час звернення до суду з поданням засуджений ОСОБА_7 відбув строк, передбачений ст.81 КК України. Станом на 17.06.2025 року невідбута частина строку покарання засудженого складає 1 рік 28 днів.

Однак факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в установі виконання покарань є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений саме довів своє виправлення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому правовими орієнтирами Верховного суду України, викладеними у Постанові Пленуму від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом Закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що засуджений сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_7 , що призвело до неналежної оцінки всіх даних в сукупності.

Так, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 відбуває покарання за умисні тяжкі злочини проти громадської безпеки за ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкий злочин проти власності за ч. 3 ст. 185 КК України, а також корупційний злочин за ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого після прибуття до установи був офіційно працевлаштований на виробництві установи в цеху ДПД-1 на дільниці з виготовлення малопомітної перешкоди «МЗП» різноробітником, де працює по теперішній час. Зауважень з боку майстра та начальника цеху не надходило. Також підвищив свій професійний рівень шляхом отримання неформальної освіти на платформі Prometheus.

Проте як вірно вказує прокурор у апеляційній скарзі згідно наданої адміністрацією колонії довідки про доходи засудженого, вона не містить відомостей про отримання ним доходів від праці, фактично засуджений ОСОБА_7 не працював на виробництві, а виконував роботи з самообслуговування та благоустрою колонії відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України, що згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України є обов`язком кожного засудженого.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього та його бездоганної поведінки.

В матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженого призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є невірними та необґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволенні подання Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 17 червня 2025 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково скасувати.

У задоволені подання Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді