Справа № 643/726/26
Провадження № 1-кс/643/660/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в харківській області майора юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001074 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Таджикістана, м. Душанбе, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001074 від 08.10.2024 , в якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Харківська обласна прокуратура.

Кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР за результатом виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001725 від 08.06.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_8 , а також інші представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу.

Так, з 24.02.2022, після окупації збройними формуваннями Російської Федерації території Вовчанського району, а також частини інших районів Харківської області, на вказаній місцевості політичним та військовим керівництвом РФ було запроваджено процес створення системи так званих «тимчасових цивільних адміністрацій», як тимчасових державних органів в населених пунктах і районах Харківської області, що перебували під контролем збройних сил РФ.

У період з 24.02.2022 по 03.06.2022, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди основам національної безпеки України, переслідуючи мету надання іноземній державі РФ та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вступив у попередню змову з іншими особами (обставини вчинення кримінального правопорушення якими досліджуються в інших кримінальних провадженнях).

У вказаний період часу, але не пізніше 03.06.2022 представниками РФ за невстановлених досудовим розслідуванням обставин було прийнято рішення щодо створення та діяльності окупаційної адміністрації на захопленій російськими військами території Харківської області, виконання якого доручено ОСОБА_7 та особам (обставини вчинення кримінального правопорушення якими досліджуються в інших кримінальних провадженнях), після чого у ОСОБА_7 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на надання іноземній державі РФ та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України шляхом активної участі у створенні та діяльності окупаційної адміністрації на захопленій російськими військами території Харківської області.

У подальшому, 03.06.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у будівлі Куп`янського управління Державної казначейської служби Україна Харківської області за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, просп. Конституції, б. 10/1, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи спільний умисел, направлений на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній та інформаційній безпеці України, за попередньою змовою із особами (обставини вчинення кримінального правопорушення якими досліджуються в інших кримінальних провадженнях), прийняв активну участь в організації та проведенні заходу щодо створення окупаційної адміністрації під назвою «тимчасова цивільна адміністрація Харківської області» (російською «Временная гражданская администрация Харьковской области»), метою якої є управління майном, політичними, соціально-економічними та гуманітарними процесами на окупованій російськими військами території Харківської області під контролем та в інтересах Російської Федерації.

Так, 03.06.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, діючи за попередньою змовою із особами (обставини вчинення кримінального правопорушення якими досліджуються в інших кримінальних провадженнях), перебуваючи у вказаному місці, підтримав створення вищевказаної окупаційної адміністрації, що наділена функціями законодавчої і виконавчої влади, чим надав допомогу державі-агресору Російській Федерації та її представникам у проведені підривної діяльності проти України та підписав протокол засідання про створення окупаційної адміністрації під назвою «тимчасова цивільна адміністрація Харківської області» та обрання її керівника.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання іноземній державі та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, 08.06.2022 в рамках кримінального провадження №0001725 ОСОБА_7 в порядку ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України.

ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, викликаний на 12.06.2022, 13.06.2022, 14.06.2022 для проведення слідчих та процесуальних дій - вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного.

Однак, у зазначений час ОСОБА_7 не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, в зв`язку з чим 08.07.2022 останнього оголошено в розшук та в цей же день винесено постанову про зупинення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

06.12.2022 досудове розслідування у вказаному провадженні було відновлено, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій та того ж дня, після проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, досудове розслідування зупинено за розшуком підозрюваного.

23.11.2023 досудове розслідування у вказаному провадженні було відновлено, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій та того ж дня, після проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, досудове розслідування зупинено за розшуком підозрюваного.

26.04.2024 досудове розслідування у вказаному провадженні було відновлено, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій та того ж дня, після проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, досудове розслідування зупинено за розшуком підозрюваного.

08.10.2024 досудове розслідування у вказаному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

08.10.2024 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 було виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001725 від 08.06.2022 за результатом чого утворено кримінальне провадження № 0001074 від 08.10.2024.

08.10.2024 після проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, досудове розслідування зупинено за розшуком підозрюваного.

04.12.2025 досудове розслідування у вказаному провадженні було відновлено, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій та того ж дня, після проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, досудове розслідування зупинено за розшуком підозрюваного.

09.01.2026 досудове розслідування у вказаному провадженні було відновлено, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій.

09.01.2026 ОСОБА_7 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

09.01.2026 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №7 (8199), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано відомості про повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,та повістки про виклик останнього на 13.01.2026, 14.01.2026, 15.01.2026, проте ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився.

Разом із тим, 05.08.2025 на підставі постанови слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001074 від 08.10.2024 призначено захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 13 вересня 2017 року № 2137, контактний телефон: 068-260-91-92).

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Таким чином, будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_7 до СВ УСБУ в Харківській області, відповідно до повісток не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно отриманою в ході досудового розслідування інформацією, ОСОБА_7 виїхав на територію держави-агресора - Російську Федерацію, де продовжує перебувати на теперішній час, що підтверджується показами свідка: ОСОБА_9 ; інформацією отриманою від оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого, згідно якої ОСОБА_7 виїхав до російської федерації, відомостями про перетин державного кордону ОСОБА_7 .

Таким чином, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчий, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 , та існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Згідно частини 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, що можуть виникнути в ході досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вважає недоведеним факт переховування підозрюваного саме на території держави-агресора. Повідомив, що його підзахисний матеріали клопотання не отримував. Вважає заявлені стороною обвинувачення ризики необґрунтованими. Відтак у задоволенні клопотання просив відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши учасників розгляду матеріалів клопотання, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час ознайомлення із матеріалами клопотання слідчим суддею встановлено, що станом на день розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111КК України.

Отже, враховуючи те, що останній покинув територію України та станом на даний час перебуває у розшуку, свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення його місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушення та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що перебуваючи на волі підозрювана може вчинити інший злочин, а також сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому вважає за доцільне задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Нормою ч. 1 ст. 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. У матеріалах клопотання не знайдено доказів на підтвердження можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам. Також таких доказів не надано стороною захисту ні до початку судового засідання, ні під час виступу з промовою у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» (заява № 12369/86) від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, що є наявні на момент розгляду клопотання та можуть виникнути в ході досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання його завдань слідчий та застосування належної правової процедури, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано. Тому застосована до підозрюваного процедура буде належною, базованою на загальних засадах кримінального провадження та зможе забезпечити досягнення його завдань.

Керуючись ст.ст. Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 177, 183, 193, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, останній має бути доставлений до слідчого судді для розгляду за участі підозрюваного питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміни на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_7 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.01.2026 о 10:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1