Справа № 462/2903/25
провадження 1-кп/462/404/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 , представників потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст. 138, ч.2 ст.140 КК України,

встановив:

На розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001207 від 17.12.2023 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст.138, ч.2 ст.140 КК України.

21 листопада 2025 року прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 . Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 26.09.2025 до обвинуваченої ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 26.11.2025. Окрім цього, ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28.10.2025 стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 змінений порядок виконання покладених обов`язків загальним терміном дії до 26.11.2025 включно. Станом на теперішній час у кримінальному провадженні триває стадія судового розгляду згідно з встановленим порядком дослідження доказів. ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст. 138, ч.2 ст.140 КК України. Оцінюючи особу обвинуваченої (не одружена, на утриманні дітей не має, а з 26.03.2025 розірваний шлюб, таким чином веде самостійний побут), її процесуальну поведінку, як у ході досудового розслідування (через зволікання з ознайомленням зі справою була обмежена ухвалою суду у строках на ознайомлення) так і при розгляді справи в суді (обставини притягнення ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани» за приховування інформації під час оформлення документів щодо раптової мобілізації), наявність об`єктивного зв`язку між її діями та непоправними наслідками, які наступили, заперечення своєї винуватості у пред`явленому обвинуваченні вважає, що ризики, передбачені п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України не втратили актуальності та продовжують існувати. А саме, обвинувачена може неналежно виконувати свої процесуальні обов`язки шляхом переховування від суду, створення необґрунтованих обставин до затягування об`єктивного розгляду справи або вжити заходи щодо переховування від суду з метою уникнення від відповідальності або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також просить врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: наявність доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. А тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і забезпечення виконання завдань кримінального провадження, просить продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5.ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена та її захисник відносно задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечили, однак просили визначити період доби перебування під домашнім арештом.

Потерпілий ОСОБА_4 та представники потерпілих у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, і пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 належить до нетяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачає відповідно можливість покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Таке потенційно свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст. 138, ч.2 ст.140 КК України, тяжкість покарання, особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, майновий стан, ступінь її соціальних зв`язків, яка раніше не судима, на утриманні дітей не має, те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, що свідчить про можливість переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченої на даний час продовжують існувати, а тому даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої.

Таким чином, судом не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, а стороною захисту не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в цілях запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно продовжити на два місяці строк запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, тобто до 21.01.2026 з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на неї наступних обов`язків: не залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу прокурора або суду за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;прибувати на перший виклик Залізничного районного суду м.Львова за адресою: м. Львів, вул.С.Бандери, 3; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/роботи; залишити на зберіганні відповідних органів державної влади паспорти (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу для виконання направити до ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області (м. Львів, вул.Романчука, 18).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Дата закінчення дії ухвали 21 січня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: