Дата документу 23.12.2025Справа № 554/5502/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000198,-

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м.Полтави надійшла вказана скарга, в якій адвокат прохав скасувати постанови старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 01.10.2025 р. та від 05.09.2025 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 20.04.2024 р. за ознаками ч. 2 ст. 372 КК України.

В скарзі зазначає, що постанова слідчого є незаконною, такою, що порушує права та законні інтереси, підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_4 подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату та час судового засідання, причини неявки суд не повідомив.

На неодноразову вимогу суду слідчим не надано суду матеріали кримінального провадження №0000198 від 20.04.2024 року.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження №0000198 від 20.04.2024 року.

01.10.2025 та 05.09.2025 року старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Пролтаві ОСОБА_5 винесено постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 20.04.2024 року.

Представником вказано, що слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування, а саме слідчим не допитано заявника ОСОБА_3 , не допитано старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , не допитано старшого детектива ТУ БЕБ в Полтавській області ОСОБА_7 , не проведено слідчі дії запропоновані у клопотаннях від 16.5.2024 та від 20.05.2024 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про відмову у визнанні потерпілим є процесуальним рішенням слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України.

Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні потерпілим суперечать положенням КПК України, частиною 5 ст. 55 якого визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 зазначено лише, що під час проведення досудового розслідування не збуто будь-яких об`єктивних даних про заподіяння істотної шкоди або спричинення тяжких наслідків.

Разом з тим, в постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає відсутності очевидних і достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, а отже вважає, що постанова про відмову у визнанні потерпілим від 01.10.2025 та 05.09.2025 року по кримінальному провадженню № 0000198 від 20.04.2024 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

-

ухвалила,-

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000198, задовольнити.

Скасувати постанови старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 01.10.2025 р. та від 05.09.2025 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 20.04.2024 р. за ознаками ч. 2 ст. 372 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1