УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає з адресою: АДРЕСА_1 , працює директором ТОВ «Делина», освіта вища, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, яка є підозрюваною у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003219 від 05 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві капітан поліції ОСОБА_6 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0003219 від 05 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Шевченківського управління ГУНП України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003219 від 05 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, а саме, користуючись повноваженнями голови та члена Наглядової ради Товариства заволоділи майном ПрАТ «САТЕР» реалізувавши заходи звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на об`єкти за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50 та нежилий будинок, загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73 на користь ОСОБА_5 , яка є єдиним засновником та бенефіціарним власником ТОВ «Делина».

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_5 приватному акціонерному товариству «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР», завдано майнової шкоди на загальну суму 39 704 510, 09 грн, шляхом передачі у власність ТОВ «ДЕЛИНА» об`єктів нерухомого майна які розташовані за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50 та нежилий будинок загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73, що становить особливо великий розмір.

У зв`язку з чим, 10.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, внаслідок якого завдано майнової шкоди в особливо великому розмірі, а також з урахуванням її фактичного фінансового стану та можливості вільно розпоряджатися значними активами, визначення застави у межах граничного розміру не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу. У зв`язку з цим сторона обвинувачення вважає, обґрунтованим та співмірним є застосування застави у розмірі, що перевищує встановлений законом граничний розмір на 20 000 000 гривень, що відповідатиме принципам розумності, пропорційності та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, у зв`язку з чим слідча звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності, сторона обвинувачення приходить до висновку, що застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 000 000 гривень не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 обов`язки, зобов`язавши останню прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав, просив задовольнити із викладених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо клопотання в повному обсязі.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, інші надані матеріали, заслухавши прокурора, захисника та підозрюваної, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що у провадженні Шевченківського управління ГУНП України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003219 від 05 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжні заходи можуть застосовуватись до особи, яка набула статусу підозрюваної або обвинуваченої у конкретному кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів доданих до клопотання встановлено, що 10.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що голова Наглядової ради ПрАТ «АК «Сатер» ОСОБА_8 та член Наглядової ради ОСОБА_5 , які були пов`язані родинним зв`язками (батько і дочка), переслідуючи корисливий мотив, вирішили скористатись своїм службовим становищем та з метою особистого збагачення заволодіти майном ПрАТ «АК «Сатер», а саме об`єктами нерухомого майна - Інженерно-лабораторним корпусом, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50; майстернею, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50; нежилим будинком, загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73, через укладення шляхом обману та без відома акціонерів, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та голови правління ПрАТ «АК «Сатер» правочинів з таким майном на завідомо збиткових для ПрАТ «АК «Сатер» умовах.

З метою реалізації свого умислу голова наглядової ради ПрАТ «АК «Сатер» ОСОБА_8 та член наглядової ради ОСОБА_5 , невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці, але не пізніше 17.11.2023 розробили план вчинення кримінального правопорушення, до реалізації якого вирішили залучити члена правління товариства ОСОБА_13 , який не був обізнаний щодо характеру їх суспільно небезпечних дій, а також сина ОСОБА_5 - ОСОБА_14 (власника ТОВ «ФК «Бізнес-партнер» відповідно до Акту №12/06/2023 приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «ФК «Бізнес-партнер»).

Відповідно до розробленого плану вчинення кримінального правопорушення голова Наглядової ради ПрАТ «АК «Сатер» ОСОБА_8 без відома акціонерів товариства (крім ОСОБА_5 , з якою діяв за попередньою змовою) мав укласти від імені Товариства договір позики під заставу нерухомого майна товариства, вартість якого значно перевищувала суму самої позики з подальшою передачею іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості товариству, єдиним засновником та бенефіціарним власником якого була ОСОБА_5 .

Розділами 12 та 13 статуту Товариства (2019 р.) передбачено, що управління поточною господарською діяльністю Товариства здійснює Правління, а Наглядова Рада захищає права акціонерів, контролює та регулює діяльність Правління, але не має повноважень вирішувати питань про укладення конкретних господарських договорів.

Так відповідно до п. 12.10 статуту Товариства Голова Наглядової ради організовує роботу, скликає засідання та головує на них.

Реалізовуючи свій умисел на заволодіння майном ПрАТ «АК «Сатер», голова Наглядової ради ОСОБА_8 та член Наглядової ради ОСОБА_5 в порушення вимог пп. 12.1, 12.10 статуту Товариства (2019 р.), в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.11.2023 та невстановленому місці скликали та в подальшому провели засідання Наглядової ради без повідомлення та запрошення всіх членів Наглядової ради, а саме не повідомили членів Наглядової ради ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Для необхідного кворуму зборів Наглядової ради ОСОБА_8 та ОСОБА_5 залучили члена Наглядової ради ОСОБА_13 , який не був обізнаний щодо характеру їх суспільно небезпечних дій.

Продовжуючи свій спільний умисел на заволодіння майном в невстановленому досудовим розслідуванням місці 17.11.2023 під час засідання Наглядової ради ПрАТ «АК «САТЕР», на якій були присутні голова Наглядової ради ОСОБА_8 та члени наглядової ради ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , ОСОБА_8 знаючи, що єдиний бенефіціарний власник ТОВ «ФК «Бізнес-партнер» ОСОБА_14 є йому онуком, а також сином ОСОБА_5 запропонував отримати кредит, укласти кредитний договір та договори іпотечної застави з ТОВ «ФК «Бізнес-партнер». Крім того ОСОБА_5 запропонувала визначити особу уповноваженої на взаємодію з фінансовою компанію для отримання кредитних коштів та для укладення необхідних договорів.

Пунктом 14.2.4, 14.2.5, 14.2.6 Статуту Товариства передбачено, що особа заінтересована у вчинені правочину, зобов`язана заздалегідь проінформувати Товариство про наявність у неї заінтересованості. Виконавчий орган Товариства зобов`язаний протягом п`яти днів з моменту отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, надати членам Наглядової ради інформацію стосовно правочинів, у вчиненні яких Товариство заінтересоване. Якщо заінтересована у вчиненні правочину особа є членом Наглядової ради Товариства, вона не має права голосу з питання вчинення такого правочину.

Відповідно до ст. 107 Закону України «Про акціонерні товариства» Правочин, щодо вчинення якого є заінтересованість, - це правочин, у вчиненні якого хоча б одна із зазначених у частині другій цієї статті осіб має заінтересованість відповідно до частини третьої цієї статті, а також правочин, вчинений між афілійованою особою публічного акціонерного товариства та юридичною особою, що перебуває під контролем такого публічного акціонерного товариства.

Разом з тим, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, а саме, користуючись повноваженнями голови та членів Наглядової ради Товариства відповідно, всупереч вимогам п. 14.2.4, 14.2.5, 14.2.6 Статуту Товариства, будучи афілійованими та заінтересованими між собою особами відповідно до ст. 107 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме батьком ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_5 не проінформували на засіданні Наглядової ради, а також Товариство про свою заінтересованість, проголосували та в подальшому підписали протокол №6 засідання Наглядової ради ПрАТ «АК «САТЕР» від 17.11.2023, яким прийняли рішення про необхідність підписання кредитного договору та договори іпотечної застави з ТОВ «ФК «Бізнес-партнер» та уповноважили Голову Наглядової ради ОСОБА_8 на вчинення конкретної господарської операції, а саме здійснити підписання угод від імені Товариства.

В подальшому, ОСОБА_5 з метою приховування своїх протиправних дій вчинила ряд правочинів, які надавали право на заволодіння майном ПрАТ «АК «САТЕР», а саме виступаючи в ролі директора ТОВ «Делина» , 28.12.2023 уклала договір позики №28/12.2023 відповідно до якого надано в позику 5 108 000 грн ТОВ «ФК «Бізнес партнер», з метою отримання фінансових зобов`язань ТОВ «ФК «Бізнес партнер» перед ТОВ «Делина», для вчинення подальшого кримінального правопорушення.

Після чого 01.04.2024 в невстановленому досудовим розслідуванням місці між ТОВ «ФК «Бізнес партнер» в особі директора ОСОБА_15 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту з ПрАТ «АК «Сатер» в особі ОСОБА_8 відповідно якого ТОВ «ФК «Бізнес партнер» надав в позику ПрАТ «АК «Сатер» 5 108 000 грн.

В подальшому ОСОБА_8 в особі Голови Наглядової ради 25.04.2024, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 9 з метою реалізації свого спільного умислу направленого на заволодіння чужим майном, що належить ПрАТ «АК «Сатер» уклав договір іпотеки від 25.04.2024 з ТОВ «ФК «Бізнес партнер» в особі директора ОСОБА_15 відповідно до якого ПрАТ «АК «Сатер» з метою забезпечення вимог, які витікали з договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 01.04.2024, надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50 та майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, ТОВ «ФК «Бізнес партнер».

Продовжуючи реалізацію свого умислу 03.05.2024 ОСОБА_8 в особі Голови Наглядової ради перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 9 з метою заволодіння чужим майном, що належить ПрАТ «АК «Сатер» уклав договір іпотеки від 03.05.2024 з ТОВ «ФК «Бізнес партнер» в особі директора ОСОБА_15 відповідно до якого ПрАТ «АК «Сатер» з метою забезпечення вимог, які витікали з договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 01.04.2024, надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежилий будинок, загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73, ТОВ «ФК «Бізнес партнер».

Крім того, ОСОБА_5 в особі директора ТОВ «Делина» перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 9, з метою отримання права нерухоме майно та подальшого його заволодіння уклала договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки з ТОВ «ФК «Бізнес партнер» в особі директора ОСОБА_15 відповідно до якого ОСОБА_5 , яка є директором та єдиним бенефіціарним власником ТОВ «Делина» набула права вимоги, відповідно до договорів іпотеки від 25.04.2024 та 03.05.2024 на об`єкти нерухомого майна за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50 та нежилий будинок, загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії направлені на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_5 перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 9 розуміючи, що предмет іпотеки явно перевищує суму кредитного договору та вказаний договір є завідомо збитковим, будучи службовими особами та зловживаючи своїм службовим становищем 07.05.2024 уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя між ПрАТ «САТЕР» в особі Голови Наглядової ради ОСОБА_8 та ТОВ «Делина» в особі директора ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, а саме, користуючись повноваженнями голови та члена Наглядової ради Товариства заволоділи майном ПрАТ «САТЕР» реалізувавши заходи звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на об`єкти за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50 та нежилий будинок, загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73 на користь ОСОБА_5 , яка є єдиним засновником та бенефіціарним власником ТОВ «Делина».

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_5 приватному акціонерному товариству «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР», завдано майнової шкоди на загальну суму 39 704 510, 09 грн, шляхом передачі у власність ТОВ «ДЕЛИНА» об`єктів нерухомого майна які розташовані за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 50 та нежилий будинок загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 73., що становить особливо великий розмір.

10.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної в цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити, зокрема, такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, №182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Так, визнання недопустимими доказів слідчим суддею на стадії досудового розслідування, враховуючи норми ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89, ст. 94 КПК України, можливе лише у випадках, коли: такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини та їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження, тобто висновок про недопустимість відповідного доказу має бути категоричним навіть із врахуванням стадії досудового розслідування.

Разом з цим, під час дослідження матеріалів, доданих до клопотання, слідчим суддею не встановлено їх отримання з істотними та очевидними порушеннями.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам:

1) Переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 з урахуванням свого фінансового стану може залишити територію країни. Таким чином, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Рішенням приватного нотаріуса ОСОБА_17 № 76242851 від 23.11.2024 щодо об?єкта нерухомого майна з реєстраційним № 000 (м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, літ А) зареєстровано перехід права власності на ОНМ з реєстраційним номером 000 від ТОВ "Делина" до ТОВ "Нейрон Україна". Рішенням приватного нотаріуса ОСОБА_17 № 76242853 від 23.11.2024 щодо об?єкта нерухомого майна з реєстраційним № 000 (м. Київ, вул. Дегтярівська, 50, літ Б зареєстровано перехід права власності на ОНМ з реєстраційним номером 000 від ТОВ "Делина" до ТОВ "Нейрон Україна". Рішенням приватного нотаріуса ОСОБА_17 № 76242860 від 23.11.2024 щодо об?єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 000 (м. Київ, вул. Ризька, 73). Таким чином відбулось відчуження об`єктів нерухомого майна (предметів злочину) на які слідчим суддею Шевченківського районного суду накладено арешт на майно.

3) Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час у кримінальному провадженні допитані в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , показання яких вказують на причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, інших свідків, які можуть бути встановлені під час проведення досудового розслідування, та існують підстави вважати, що підозрювана може незаконно впливати шляхом вмовляння чи шантажування на свідків у кримінального провадженні, так як ОСОБА_5 володіє 49 % акції компанії ПрАТ «САТЕР».

4) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Органом досудового розслідування наразі не встановлено місцезнаходження оригіналу протоколу протокол №6 засідання Наглядової ради ПрАТ «АК «САТЕР» від 17.11.2023, які ОСОБА_5 може знищити.

Обґрунтованість розміру застави.

За змістом ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні: тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Слідча у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, посилаючись на те що сума 20 000 000 гривень, перевищує встановлений законом граничний розмір, проте відповідатиме принципам розумності, пропорційності та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

З аналізу ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначені розміру застави слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан підозрюваного; інші дані про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання.

При цьому, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини «Істоміна проти України» від 13.01.2022 року, згідно з п. 32 якого «…Суд вважає, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, завданої заявницею, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції».

Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Істоміна проти України» від 13.01.2022 року, зазначено, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

У справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ наголосив, що розмір застави має визначатися з урахуванням матеріального становища обвинуваченого. Якщо особа залишається під вартою через неспроможність внести визначену суму, це свідчить про те, що національні органи не забезпечили ефективну реалізацію права на свободу. Непомірна застава фактично стає продовженням арешту. Суд зобов`язаний проявляти «особливу ретельність» при визначенні суми, щоб право на звільнення під заставу не було ілюзорним.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні (рішення у справі «В. проти Швейцарії» 14379/18 від 26.01.1993 року, «Мангурас проти Іспанії» 12050/04 від 08.01.2009 року).

Слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваній ОСОБА_5 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

На переконання слідчого судді, застава у розмірі 20 000 000 гривень, яку просить визначити сторона обвинувачення посилаючись на завдані збитки, є завищеною для підозрюваної, оскільки відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому суд має дотримуватися принципів пропорційності та презумпції невинуватості (ст. 17 КПК України) та практики Європейського суду з прав людини.

Із вище викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, є достатньою та обґрунтованою та разом з покладеними на підозрювану обов`язками, про що йтиметься далі, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігатиме існуючим ризикам.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Так, у разі внесення застави, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, на підозрювану ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

За ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При цьому, виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених, зокрема, ч. 5 ст. 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

Крім того, відповідно до змісту ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшої слідчої СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави (код ЄДРПОУ - 26268059, МФО 820172, банк-одержувач - Державна казначейська служба України м. Київ, розрахунковий рахунок UA1012089. Призначення платежу: застава за (П.І.П.) згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від (дата) по справі №.., внесені (П.І.П. особи, що вносить заставу).

Визначений розмір застави підозрювана яка не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати оригінал документу, що це підтверджує, з відміткою банку прокурору. Зазначені дії можуть бути здійсненні пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваній та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Попередити підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладаються на підозрювану на строк два місяці.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваною, її захисником може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: