Cправа №505/2153/25
Провадження №1-кс/505/1435/2025
УХВАЛА

Іменем України

07.11.2025 м. Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000148 від 09.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання дізнавача та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2025 до єдиного обліку ВПД №-1 Подільського РУГІ внесено відомості письмової заяви ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа подала до ІНФОРМАЦІЯ_1 для долучення до цивільної справи №503/1485/14-ц підроблену заяву про визнання позову, від її імені, що призвело до юридично значущих наслідків для заявниці. ЄО 1284.

Установлено, що після смерті батька заявниці ОСОБА_6 , сестра заявниці ОСОБА_7 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 для розподілу спадщини, де відкрито та розглянуто цивільну справу №503/1485/14-ц. Під час розгляду даної справи суд прийняв до уваги заяву від імені ОСОБА_5 , щодо відсутності претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 . В подальшому рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.08.2014 право власності на спадкове майно після смерті батька заявниці, а саме на земельну ділянку площею 1,81 га, розташовану на території Загнітківської сільської ради, було визначено за ОСОБА_7

27.10.2025 о 12.06 годині було проведено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме матеріалів цивільної справи №503/1485/14-ц, яка зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проведення тимчасового доступу, було вилучено оригінал заяви від імені ОСОБА_5 щодо відсутності претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 на 1 аркуші.

Вилучена заява від імені ОСОБА_5 щодо відсутності претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 на 1 аркуші, являється тимчасово вилученим майном, оскільки відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, що являється предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. ?

В той час, вказана заява від імені ОСОБА_5 щодо відсутності претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 на 1 аркуші являється речовим доказом на який необхідно накласти арешт у відповідності ч.2 ст.170 КПК України.

Від дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки дізнавач надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, являється предметом кримінально протиправних дій та містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000148 від 09.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: заяву від імені ОСОБА_5 щодо відсутності претензій на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 на 1 аркуші, яку вилучено 26.10.2025 під час тимчасового доступу до речей і документів, в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши власнику майна та третім особам користуватися та розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином, з метою збереження слідів кримінального правопорушення.

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1