Справа № 344/908/26
Провадження № 1-кс/344/629/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ у залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області майор ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000593 від 10.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 20.01.2026 року звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000593 від 10.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з ранку 08.09.2025 по 09.09.2025 неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично, неодноразово заходив до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходячись з особами, які на той час там перебували вживав алкогольні напої.

09.09.2025 в післяобідній час ОСОБА_5 вчергове прийшов до помешкання ОСОБА_9 , де на той час перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з яким він почав вживати алкогольні напої.

Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, близько 01.00 год. 10.09.2025, між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виникла словесна суперечка під надуманим приводом, через нібито нерівномірний розподіл випитого алкоголю.

У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_10 шляхом заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст. 3, 28 Конституції України, відповідно до яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, наніс ОСОБА_10 , декілька ударів кулаками рук в область голови та тулубу, після чого схопив потерпілого руками за верхній одяг та повалив з ліжка на підлогу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_5 , розпочав наносити чисельні удари ногами взутими в кросівки по голові, тулубу та кінцівкам останнього. Побачивши, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 перестав захищатись та чинити будь-який опір, ОСОБА_5 , припинив свої злочинні дії та ліг спати в цій же кімнаті будинку, а потерпілий присів біля ліжка в кімнаті.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, крововиливу під оболонку головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, внаслідок яких потерпілий через деякий час помер на місці події.

Прокинувшись в ранковий час 10.09.2025 та зрозумівши, що ОСОБА_10 помер, неповнолітній ОСОБА_5 втік з місця вчинення злочину.

10 вересня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Івано-Франківськ, українцю, громадянину України, який ніде не навчається, не працюючому, раніше не судимому, із базовою середньою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Захисник та законний представник не заперечили щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний підтримав думку захисника та законного представника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного його законного представника та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний втік з місця вчинення злочину, а тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі у разі доведення його вини вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі за межі території України. Також підозрюваний є неповнолітнім тому для нього не буде жодних перешкод для перетину Державного кордону України; незаконно впливати на свідків шляхом їх переконання чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Додатково до вказаного підозрюваний може незаконно впливати на експертів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки по ньому призначено вже та буде призначено в подальшому ряд експертиз. Підтвердженням вказаного ризику є також звернення ліцею від 08.04.2024 та 21.10.2024, де навчався підозрюваний до Служби у справах дітей, з проханням проведення роботи з ним, оскільки останній поводить себе агресивно, висловлюючись нецензурною лексикою, погрожує підпалити ліцей та усіх в ньому; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність такого ризику вказують обставити вчиненого кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому кримінальному провадженні та характеристика підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків шляхом їх переконання чи схиляння до зміни наданих ними показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, дають підстави вважати про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

У вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5

10 вересня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Івано-Франківськ, українцю, громадянину України, який ніде не навчається, не працюючому, раніше не судимому, із базовою середньою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

12 вересня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 листопада 2025 включно, з визначенням застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151 400 гривень.

04 листопада 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 11.03.2026.

30 грудня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком до 26 січня 2026 року включно, без визначення застави.

Обґрунтованість підозри врученої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 10.09.2025, під час якого виявлено плями речовини бурого кольору у вигляді помарок, скляний стакан, пляму речовини бурого кольору із потьоком до підлоги, вирізку підодіяльника з плями речовини бурого кольору, недопалки сигарет, 4 пляшки із етикеткою «Хлібна сльоза», 3 сліди папілярних візерунків з поверхні пляшки із етикеткою «Немирівська», тапок на праву ногу на якому наявні плями речовини бурого кольору, плями речовини бурого кольору з поверхні наволочки подушки; протоколом затримання ОСОБА_5 , в ході якого вилучено кофту з капюшоном чорно-сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 10.09.2025, в ході якого вилучено штани спортивні сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, пару кросівок біло-чорного зі слідами речовини бурого кольору; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили, що саме ОСОБА_5 спричиняв тілесні ушкодження потерпілому; довідкою про результати опитування ОСОБА_12 з використанням поліграфу; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , згідно якого смерть останнього настала від набряку головного мозку, крововиливу під оболонку головного мозку, закритої черепно-мозкової травми; протоколом допиту та слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, необхідністю завершення судово-медичної експертизи загиблого ОСОБА_10 , двох судових молекулярно-генетичних експертиз. Крім цього необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні та надати їй достатній строк для ознайомлення з ними, у відповідності до ст. 291 КПК України скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження. Обставинами, які перешкоджали закінченню проведенню судової експертизи раніше є велике навантаження експертних установ та встановлена внутрішня черга огляду та проведення експертних досліджень, що унеможливлює отримання їх висновків у чотирьох місячний термін досудового розслідування.

Вказані висновки експертів мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та будуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду. Закінчення досудового розслідування без отримання висновків вказаних експертиз є недоцільним, оскільки може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Виконання зазначених слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу і вони не можуть бути завершені у чотирьох місячний строк визначений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з об`єктивних причин.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ч.2 121 КК України, кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 48 (сорок вісім) днів, тобто до 10 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 48 днів (сорок вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 березня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та вручити підозрюваному і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14