Єдиний унікальний № 946/6841/25
Провадження № 1-кп/946/477/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТМАКС» (далі ТОВ «ІМПОРТМАКС»).

Представник потерпілої юридичної сторони ТОВ «ІМПОРТМАКС» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, працюючи на посаді фахівця з просування у ФОП « ОСОБА_5 », на підставі договору про надання послуг з надання персоналу (аутстафінгу) №10/08-24/К від 10.08.2024 працював на вказаній посаді у ТОВ «ІМПОРТМАКС», та відповідно до посадової інструкції фахівця з просування мав доступ до всіх матеріальних цінностей підприємства. У визначеному службовому порядку ОСОБА_3 , відповідно до його обов`язків як фахівця з просування, довірено повноваження з обслуговування споживачів, забезпечення касової дисципліни, реалізації, обліку товарно-матеріальних цінностей. А також відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 05.04.2025 ОСОБА_3 зобов`язаний нести відповідальність за матеріальні цінності, передані йому підприємством, для збереження або з іншою метою, і застосовувати заходи до запобігання шкоди; своєчасно повідомляти адміністрації підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати за встановленою формою товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

Так, 11.06.2025 приблизно о 15:30 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Цитрус» ТОВ «ІМПОРТМАКС», розташованого по вул. Торговій, 52 в м. Ізмаїлі Одеської області, перебуваючи на робочому місці, будучи матеріально відповідальним, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, маючи вільний доступ до складського приміщення магазину, привласнив мобільний телефон марки «Samsung S938BZTG Titanium Grey» вартістю 50 999,17 грн, який перебував у його віданні, після чого розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ІМПОРТМАКС» матеріальну шкоду на зазначену суму.

Далі, ОСОБА_3 , маючи у своєму неправомірному володінні вищевказаний мобільний телефон, усвідомлюючи в силу укладеного 05.04.2025 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, свої договірні обов`язки щодо забезпечення збереженості ввіреної матеріальної цінності, усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон є чужим майном, та він не наділений повноваженнями по розпорядженню ввіреної матеріальної цінності, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, вирішив отримати в ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і Компанія» грошові кошти в сумі 37 200 грн, передавши в заставу ввірений йому мобільний телефон «Samsung S938BZTG Titanium Grey». Так, 11.06.2025 ОСОБА_3 прибув до відділення №144 ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і Компанія», розташованого по вул. Торговій, 41 в м. Ізмаїлі Одеської області, де останній уклав Публічну оферту щодо укладання договору ломбардного кредиту та застави № від 11.06.2025, під заставу мобільного телефону «Samsung S938BZTG Titanium Grey», отримавши за це грошові кошти у сумі 37 200 грн, тим самим ОСОБА_3 розпорядився ввіреним йому майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду що належить ТОВ «ІМПОРТМАКС» на суму 50 999,17 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК, а саме привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчинене в умовах воєнного стану.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 191. Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем

1. Привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні,

…

4. Дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану,

караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються його особи та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінального правопорушення, щиро розкаявся в його вчиненні та пояснив, що з квітня до серпня 2025 року він працював у магазині «Цитрус» на вул. Торговій в м. Ізмаїлі. При цьому між ним та роботодавцем у нього був укладений договір про повну матеріальну відповідальність за товар, що знаходився в магазині. 11.06.2025 у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків він зайшов на складське приміщення магазину, звідки він взяв мобільний телефон Samsung Galaxy S25 Ultra, який привласнив собі. У той же день він заклав цей телефон в ломбард за 37 200 грн, які витратив на власні потреби, а саме на лікування, оскільки був госпіталізований з гострою хворобою. У подальшому, після його госпіталізації, орієнтовно в кінці червня 2025 року, було виявлено зникнення телефону, у зв`язку з чим роботодавець звернувся до поліції. І вже під час допиту в поліції він зізнався в вчиненому. Він домовився з роботодавцем, що до кінця поточного року він повністю відшкодує завдану шкоду. На даний час він лише частково повернув кошти. Він дуже шкодує про свій вчинок, зробив так, оскільки потребував коштів на лікування. Має намір у подальшому повернутися на військову службу, з якої він був звільнений у 2023 році за станом здоров`я.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався у встановленому порядку, та діяв станом на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, тобто станом на 11.06.2025, відповідно до Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 4356-IX від 16.04.2025, кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 191 КК, як привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

11.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

12.Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, того, що він щиро розкаявся у вчинених кримінального правопорушення, того, що відсутні обставини, що обтяжують його покарання, даних досудової доповіді, середніх ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкцій ч. 4 ст. 191 КК, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК. На думку суду, призначення такого основного покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням та такого додаткового покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, такі заходи кримінально-правового характеру повністю досягнуть мети їх застосування та призведуть до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

13.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2025 відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, який на теперішній час сплив. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло. Процесуальні витрати відсутні.

14.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, на строк один рік.

2.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 30 вересня 2025 року.

5.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2025 арешт залишити без змін, та вилучені 15.07.2025 в ході зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, відеофайли, а саме: «0024.mp4» та «0024-1.mp4», які було записано 15.07.2025 шляхом копіювання на оптичний компакт диск DVD-R з камер відеоспостереження, розташованих у відділенні №144 Повне товариство «Ломбард «Перший» Товариство з обмеженою відповідальністю Мікрофінанс і Компанія», за адресою: вул. Торгова, 41, м. Ізмаїл Одеської області, що упаковано до паперового конверту з пояснювальним текстом, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

10.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1