Справа № 601/2669/25
Провадження № 1-кс/601/854/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника керівника Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременці клопотання заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого заступником керівника Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000014 від 30.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 ,-

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого вказано наступне.

Слідчим відділом Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000014, внесеного до ЄРДР 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2023 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_5 , яка перебувала у невстановленому досудовим розслідуванням місці виник злочинний умисел, спрямований на виготовлення підробленого висновку про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі, не спеціалізованим способом та не підприємством, яке повинно здійснювати виготовлення та видачу таких висновків, шляхом надання нею особистих даних, з метою подальшого використання зазначеного підробленого висновку для усунення перешкоду при перетині державного кордону України її військовозобов`язаним сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , в жовтні 2023 року, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою домовленістю із невстановленою особою, домовилась про виготовлення висновку про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі, без проходження лікарсько-консультативної комісії, порядок і обов`язковість проходження якої передбачено Наказом міністерства охорони здоров`я України №407 від 09 березня 2021 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» та за відсутності умов які б надавали їй можливість отримати такий висновок на законних підставах.

В подальшому ОСОБА_5 надала невстановленій особі свої анкетні дані, яка використала їх під час виготовлення підробленого висновку про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі №516 від 26.10.2023 року на ім`я ОСОБА_5 .

Згодом ОСОБА_5 від невстановленої особи в невстановлений спосіб отримала вказаний підроблений офіційний документ висновок №516 від 26.10.2023, таким чином отримала реальну можливість його використовувати у своїй злочинній діяльності спрямованій на досягнення єдиного злочинного умислу.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає права, з метою використання його іншою особою за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, 15.11.2023 у ОСОБА_5 , яка мала із собою завідомо підроблений висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі №516 від 26.10.2023 року на своє ім`я, яка перебувала на державному кордоні України в пункті пропуску «Красноїльськ» Чернівецької області виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на досягнення єдиної злочинної мети, ОСОБА_5 , 15.11.2023 року о 19:00 год, перебуваючи на державному кордоні України в пункті пропуску «Красноїльськ» Чернівецької області, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння пред`явила працівникам ДПС України завідомо підроблений висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі №516 від 26.10.2023 року на своє ім`я, як підставу для усунення перешкоди при перетині державного кордону України її військовозобов`язаним сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок вище зазначених дій ОСОБА_5 здійснила умисне використання завідомо підробленого офіційного документа.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №3684-IX від 08.05.2024року,яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено воєнний стан на 90 діб із 05 години 30 хвилин 14.05.2024 до 05 години 30 хвилин 12.08.2024, який триває до теперішнього часу та скасований не був.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено загальну мобілізацію на території України.

Згідно з ч.3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі Закон України).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з ч. 8 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років на період правового режиму воєнного стану. В той же час, законодавством встановлено винятки для окремих категорій чоловіків щодо обмеження виїзду за межі України на період правового режиму воєнного стану.

Так згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1044 від 10.09.2022 року про зміни що вносяться до Правил перетинання державного кордону громадянами України абзаці 8 п.2-1 «у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право» викладений у наступній редакції: особи, які потребують постійного догляду, - у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.

В ОСОБА_5 , яка знала про дію вказаних норм, у листопаді 2023 року (точної дати та обставин досудовим розслідуванням не встановлено) та яка усвідомлювала порядок та правила перетину державного кордону України зокрема положення вище вказаного абзацу 8 виник злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб чоловічої статті віком від 18 до 60 років, через державний кордон України.

Так, в листопаді 2023 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 та реалізувала свій злочинний умисел на незаконне переправлення особи чоловічої статті віком від 18 до 60 років, через державний кордон України, а саме свого сина ОСОБА_6 , 20.007.1989 року народження.

Так, остання завчасно підготувала та в подальшому використала завідомо підроблений висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі №516 від 26.10.2023 року, на своє ім`я, з метою усунення перешкод в перетині державного кордону ОСОБА_6 , та 15.11.2023 року о 19:00 год., через пункт пропуску «Красноїльськ» Чернівецької області, на автомобілі «FORD», р.н. НОМЕР_1 здійснила незаконне переправлення через державний кордон свого сина ОСОБА_6 , усунувши перешкоду останньому в такому перетині шляхом пред`явлення підроблених документів та видуманих обставин із супроводу при здійсненні пропускного контролю працівниками ДПС України, внаслідок чого останній не законно та безпідставно перетнув державний кордон.

В подальшому, ОСОБА_5 , 11.08.2025 о 07:35 через пункт пропуску «Шегині» Львівської області повернулась на територію України на автомобілі «FORD» р.н. НОМЕР, без будь якої сторонньої допомоги, однак ОСОБА_6 , по даний час на територію України не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає права, з метою використання його іншою особою за попередньою змовою групою осіб, ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа, ч. 1 ст. 332 КК України - незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

05.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.332 КК України.

Допитати як підозрювану ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не представилось можливим, оскільки остання переховується від органів досудового розслідування.

23.12.2025 у зв`язку із переховуванням підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне, заступником начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області винесено постанову про оголошення підозрюваної в розшук.

Таким чином, на сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України, в тому числі під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрювана може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні заступник керівника прокуратури Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_7 , підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваної ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання слідчого, виходячи з таких міркувань.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому, суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений в міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження № 0000014 від 30.05.2025 за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.

05.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.332 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 2 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, зокрема, оголошений у міжнародний розшук.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6ст. 193 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

На підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, прокурор надав зібрані у кримінальному провадженні матеріали.

Висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, яке їй інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо підозрюваної ОСОБА_5 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 23.12.2025 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в міжнародний та державний розшук, що свідчить про факт існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри, а також, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці та жительці АДРЕСА_1 , громадянки України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, за участю підозрюваної, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1