КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що, направляючи заяву ОСОБА_7 03.07.2025 до Київської міської прокуратури для розгляду згідно з вимогами чинного законодавства України, Офіс Генерального прокурора діяв в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень і на виконання вимог наказу Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125 про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення, а також з урахуванням положень ст. 216 КПК України (підслідність) та ст. 218 КПК України (місце проведення досудового розслідування), тому, оскільки в діях уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не встановлено бездіяльності, яка є предметом розгляду вказаної скарги, відмовив у її задоволенні.

________________________________________

Справа №11-сс/824/7661/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною через її винесення з істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу, а саме ст.ст. 2, 7, 9, 22, 24, 303 КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування на підставі заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину від 26 червня 2025 року, та надати йому і ОСОБА_7 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань і пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає можливості переспрямування заяв про кримінальні правопорушення, а містить імперативну норму про їх невідкладне внесення до ЄРДР. Посилання на внутрішні нормативно-правові акти чи інструкції діловодства є нерелевантними, оскільки, відповідно до ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження визначається виключно кримінальним процесуальним законодавством України.

Вказує й на те, що на момент подання апеляційної скарги відомості за заявою так і не були внесені, а витяг з ЄРДР і пам`ятка про права та обов`язки потерпілого не надані ні йому, ні ОСОБА_7 .

Таким чином, вважає, що слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про відсутність бездіяльності з боку уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що 21.07.2025, у день судового засідання, на прохання помічника слідчого судді, він подав клопотання про розгляд скарги без його участі, але надалі неодноразово звертався до місцевого суду для з`ясування результатів розгляду, проте копію оскаржуваної ухвали слідчого судді він отримав лише 19.09.2025, а до цього моменту зміст ухвали йому був невідомий, що унеможливлювало своєчасне оскарження.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу,ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2025 року була постановлена без участі сторін, а з її змістом адвокат ОСОБА_6 зміг ознайомитися лише 19 вересня 2025 року, коли отримав копію судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог адвоката ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Крім того, за вимогами закону бездіяльність, визначена в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 5 Розділу ІI Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Відповідно до п. 3.7 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125, за заявами, повідомленнями про вчиненні кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокурору обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно вказаної скарги, 26 червня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 369-2 КК України, відомості за якою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

Разом з тим, в ході розгляду скарги встановлено, що 02 липня 2025 року Офісом Генерального прокурора зареєстрована заява ОСОБА_7 від 26 червня 2025 року.

Вказана заява, листом Офісу Генерального прокурора від 03 липня 2025 року за № 08/2-58334ВИХ-25, була скерована до Київської міської прокуратури для розгляду згідно з вимогами чинного законодавства, оскільки наведені у заяві ОСОБА_7 події відносяться до юрисдикції Київської міської прокуратури, про що також було повідомлено ОСОБА_7 .

Отже, із вказаного слідує, що заява ОСОБА_7 була направлена за належністю до Київської міської прокуратури для розгляду та прийняття рішення у межах компетенції вказаного органу.

З приводу тверджень адвоката ОСОБА_6 , що такі дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не відповідають вимогам ст. 214 КПК України, то слід зазначити, що заява ОСОБА_7 від 26 червня 2025 року була направлена до Київської міської прокуратури у відповідності до вимог п. 3.7 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125, та ст. 218 КПК України.

Що стосується ст. 214 КПК України, то її положення регулюють порядок реєстрації заяв (повідомлень) про кримінальне правопорушення. Однак, як зазначалося вище, не кожна заява, з огляду лише на одну її назву, є заявою про кримінальне правопорушення, а лише та, яка містить відомості, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тому закон і уповноважує посадову особу, яка отримала заяву, та слідчого суддю, який розглядає скаргу на бездіяльність такої особи щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, перевірити її на наявність відомостей, що можуть вказувати саме про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, висновок слідчого судді щодо відсутності в діях уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора бездіяльності, яка є предметом даної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки скерування за належністю повідомлення про вчинення кримінального правопорушення для його розгляду в межах компетенції відповідного органу, в розумінні ст. 303 КПК України, не є бездіяльністю посадових осіб прокуратури.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки такі дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не суперечать вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року, вважаючи її законною і обґрунтованою.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3