Справа № 461/8601/25
Провадження№ 1-кп/461/678/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Колки Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2025 року, приблизно о 15:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти пам`ятника ім. Тараса Шевченка, що за адресою: м. Львів, пр. Свободи, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, у час запровадження воєнного стану по всій території України, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав мобільний телефон «Nokia G21» темно синього кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з мобільним оператором «Водафон» з номером НОМЕР_4 та оператором «Київстар» з номером НОМЕР_5 , вартістю приблизно 3700 грн., в чорному чохлі книжечці, під яким знаходилась банківська карта «Приват Банк» НОМЕР_6 , банківська карта для АТБ від «Монобанк» № НОМЕР_7 , банківська карта «Банк Південний», банківська карта «Альянс Банк», які видані на ім?я ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3700 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 05 жовтня 2025 року, приблизно о 15:40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля ресторану «FashionClub», що за адресою: м. Львів, вул. Івана Підкови, 1, діючи умисно, з метою подальшого використання в злочинних цілях, привласнив кредитну банківську картку АТ КБ «Приват Банк» ( НОМЕР_6 ), банківську карту АТ «Універсал Банк», а саме «Монобанк» № НОМЕР_7 , банківську карту «Банк Південний», банківську карту «Альянс Банк», які видані на ім?я ОСОБА_5 , які знаходились під чохлом у викраденому ним попередньо мобільному телефоні потерпілого, та які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційними документами, з метою подальшого їх використання в особистих інтересах.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, в період часу з 20 год. 49 хв. 05 жовтня 2025 року до 07 год. 05 хв. 06 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану в Україні, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку АТ КБ «Приват Банк», номер рахунку НОМЕР_6 , видану на ім`я ОСОБА_5 , таємно викрав грошові кошти з вказаної картки, здійснивши безготівкову оплату за покупки товарів в магазині «Львівська копальня кави», що за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 10, «АлкоДьютиФри», що за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 4, ресторані «Чорноморка», що за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 31, магазині «Напої світу», «Дрімхостел Львів», що за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, магазині «Крам», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 12, магазині «Мармеладний кіт», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 9, магазині «Напої та Тютюн», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 1, магазині «Дім чаю та кави», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 24, «Аптека 13», на загальну суму 11680 грн. 00 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 06.10.2025, в період часу з 09 год. 57 хв. до 12 год. 17 хв., під час дії воєнного стану в Україні, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку АТ «Універсал Банк», а саме «Монобанк» № НОМЕР_7 , видану на ім`я ОСОБА_5 , таємно викрав грошові кошти з вказаної картки, здійснивши безготівкову оплату за покупки товарів в магазині «Дім чаю та кави», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 24, кафе «Перша Львівська пекарня», «Аптека 13», кафе «Книгарня-кав`ярня Старого Лева», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 17, закладі «Борщ», що за адресою: м. Львів, вул. Катедральна, 3, магазині «Напої світу», що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 8, магазині «Сіті маркет», що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 6, закладі «Шоколадний Бутік», що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 4, магазині «YvesRocher», що за адресою: м. Львів, пл. Ангелів, 1, на загальну суму 6724 грн. 84 коп.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 18404 грн. 84 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті. Пояснив суду, що 05 жовтня 2025 року, приблизно о 15:30 год., перебуваючи навпроти пам`ятника ім. Тараса Шевченка, що за адресою: м. Львів, пр. Свободи, він викрав мобільний телефон «Nokia G21» темно синього кольору, в чорному чохлі книжечці, під яким знаходилась банківська карта «Приват Банк», банківська карта для АТБ від «Монобанк», банківська карта «Банк Південний», банківська карта «Альянс Банк». Також, ОСОБА_4 пояснив, що 05 жовтня 2025 року, приблизно о 15:40 год., перебуваючи біля ресторану «FashionClub», що за адресою: м. Львів, вул. Івана Підкови, 1, він привласнив кредитну банківську картку АТ КБ «Приват Банк», банківську карту АТ «Універсал Банк», а саме «Монобанк», банківську карту «Банк Південний», банківську карту «Альянс Банк», які видані на ім?я ОСОБА_5 , та які знаходились під чохлом у викраденому ним попередньо мобільному телефоні потерпілого. Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що в період часу з 20 год. 49 хв. 05 жовтня 2025 року до 07 год. 05 хв. 06 жовтня 2025 року, він використовував привласнену банківську картку АТ КБ «Приват Банк» та здійснював безготівкову оплату за покупки товарів в магазині «Львівська копальня кави», що за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 10, «АлкоДьютиФри», що за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 4, ресторані «Чорноморка», що за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 31, магазині «Напої світу», «Дрімхостел Львів», що за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, магазині «Крам», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 12, магазині «Мармеладний кіт», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 9, магазині «Напої та Тютюн», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 1, магазині «Дім чаю та кави», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 24, «Аптека 13», на загальну суму 11680 грн. 00 коп., а також 06.10.2025, в період часу з 09 год. 57 хв. до 12 год. 17 хв., він використовував привласнену банківську картку АТ «Універсал Банк», а саме «Монобанк» № НОМЕР_7 , та здійснював безготівкову оплату за покупки товарів в магазині «Дім чаю та кави», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 24, кафе «Перша Львівська пекарня», «Аптека 13», кафе «Книгарня-кав`ярня Старого Лева», що за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 17, закладі «Борщ», що за адресою: м. Львів, вул. Катедральна, 3, магазині «Напої світу», що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 8, магазин «Сіті маркет», що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 6, закладі «Шоколадний Бутік», що за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 4, магазині «YvesRocher», що за адресою: м. Львів, пл. Ангелів, 1, на загальну суму 6724 грн. 84 коп. Обвинувачений пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Окрім того, ОСОБА_4 просив проводити розгляд справи без участі його захисника ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано - доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану. Окрім того, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України є правильною, оскільки останній вчинив привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, одружений, з вищою освітою, військовослужбовець, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження та позбавлення волі у межах санкцій інкримінованих статей КК України.

Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними статтями особливої частини Кримінального кодексу України, суд застосовує вимоги ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України.

Окрім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2025 у справі №367/13412/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі №766/39/17, пр. № 51-8867кмо18, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Окрім того, аналіз положень КК України (ч. 3 ст. 78, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 3 ст. 72), п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Відповідно, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону та не може бути застосоване. Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 14.09.2021 у справі №127/25037/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, після постановлення вироку Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2025, тому остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2025 до покарання, призначеного цим вироком.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 13.10.2025 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу, а саме з 13.10.2025.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 12, 185, 357 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2025 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 13.10.2025 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу, а саме з 13.10.2025.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «05 10 25 запит», «05 10 25 запит (2)», «05 10 25 запит 3»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «Сербська_ch4_3452_4329»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «IMG_0325», «IMG_0328», «IMG_0329», «IMG_0331»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «IMG_1056»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «Галицька_ch2_0511_1044»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «IMG_5091»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «18.29.26_7e35fa78»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «18.39.42_f6750257»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «IP камера3_Lviv Gal_0959_2000_43211578.mp4»; паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-R диск ємністю 4.7 GB, на якому містяться наступні відеозаписи: «IMG_0252» - залишити в матеріалах кримінального провадження №0001716;

мобільний телефон марки «Nokia G21», темно синього кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в чохлі-книжечці чорного кольору, в котрому знаходиться банківська карта АТ «Універсал Банк» від «Монобанк» із візерунком НОМЕР_8 до 06/09 - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1