ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/25744/25

Провадження №1-кп/522/3574/25

08 грудня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000589 від 30.10.2025 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 приблизно о 18:54 годин, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Одеса, вул. Осипова, біля буд. 16. В той час до останнього підійшло декілька осіб, а саме група оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітники поліції та працівники громадськості.

В ході перевірки документів у потерпілого ОСОБА_4 , почалася словесна перепалка із учасниками події, в тому числі із працівником громадськості ОСОБА_3 , якого обурили висловлювання ОСОБА_4 і розцінюючи таку поведінку, як особисту образу, у нього виник протиправний умисел на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Діючи з вказаною метою, із мотивів помсти за образи під час конфлікту, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 швидко наблизившись зі спини до потерпілого ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці газовий балончик, несподівано для останнього бризнув йому в область лиця, після чого одразу покинув місце вчинення правопорушення.

В ході протиправних дій, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку повік, кон`юнктиви, склери, рогівки обох очей легкого ступеня, які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

За цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5. та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду за участю захисника ОСОБА_5 на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що він погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_3 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету правопорушення. Добровільність вказаного встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставинами кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Суд, при вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_3 покарання керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину (проступку), і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів (проступків) як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин (проступок), має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (проступків).

Отже, врахувавши обставини справи в їх сукупності, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000589 від 30.10.2025 р. - не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, наступним чином: DVD-R диск із відео файлами «PSS-0202UTS+0200(1)» - зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000589.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000589 відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0000589 заявлено не було.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000589 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 100, 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000589, а саме DVD-R диск із відео файлами «PSS-0202UTS+0200(1)» - зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000589.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1