Справа № 946/7235/25
Провадження № 1-кс/946/1866/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньо- спеціальною освітою, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 04.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 03.08.2025 приблизно о 01:00, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , проходячи по вул. Територіальної оборони, поруч з будинком № 104 у м. Ізмаїл Одеської області, побачив автомобіль марки «Peugeot 1007», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля марки «Peugeot 1007», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 157 565, 21 грн., та скориставшись тим, що ключі знаходилися у замку запалення, завів двигун та поїхав на ньому в невідомому напрямку, тим самим незаконно заволодів автомобілем марки «Peugeot 1007», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить громадянці ОСОБА_6 на праві приватної власності та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинена майнова шкоду на суму 157 565, 21 грн.

30.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 04.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

30.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.08.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом перегляду відеозапису; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, зокрема звертатись з проханням змінити показання, або погрожувати потерпілому та свідку з цією ж метою.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду цілком можливий, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, що є наслідком відсутності постійного джерела доходу, відтак вищевикладене свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме:

1) вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Відтак, вищевикладене свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , тому підлягає задоволенню клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати місце свого мешкання з 21:00 години до 06:00 години наступного дня, в межах досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181 -184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати місце свого мешкання з 21:00 години до 06:00 години наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 години до 06:00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 46 (сорок шість) днів і обчислюється з 15 вересня 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 30 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 17 вересня 2025 року о 14 год. 00 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1