Провадження № 1-кс/344/7055/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000735 від 09.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією в м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000735 від 09.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Львові на підставі заяви ОСОБА_5 .

Із заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, показань, наданих ним в ході проведення допитів у якості свідка, а також з інших матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник відділу міграційного контролю №2 (м. Івано-Франківськ) УМКПНМР Західного міжрегіонального управління ДМС України ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із завідувачем сектору запобігання нелегальній міграції Західного міжрегіонального управління ДМС України ОСОБА_7 та перекладачем ОСОБА_8 вимагають та одержали частину неправомірної вигоди від ОСОБА_5 за виготовлення/продовження строку дії посвідок на тимчасове проживання на території України.

09.10.2025 ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Цього ж дня, старшим слідчим в ОВС П`ятого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 затримано ОСОБА_7 у порядку ст. 615 КПК України та проведено особистий обшук останнього, під час якого вилучено мобільний телефон марки OPPO, платіжні картки № НОМЕР_1 (Приватбанк), № НОМЕР_2 (Ощадбанк), № НОМЕР_3 (Ощадбанк) та грошові кошти в сумі 960 гривень.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вищевказані речі та документи можуть містити відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як докази у суді, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також конфіскації майна необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав, просив задоволити.

Адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої просить проводити розгляд клопотання без його участі та без участі його підзахисного.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 09.10.2025 ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Цього ж дня, старшим слідчим в ОВС П`ятого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 затримано ОСОБА_7 у порядку ст. 615 КПК України та проведено особистий обшук останнього, під час якого вилучено мобільний телефон марки OPPO, платіжні картки № НОМЕР_1 (Приватбанк), № НОМЕР_2 (Ощадбанк), № НОМЕР_3 (Ощадбанк) та грошові кошти в сумі 960 гривень.

Постановою слідчого від 09.10.2025 року вищевказані речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000735 від 09.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на вилучені 09.10.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_7 речі: мобільний телефон марки OPPO; платіжні картки № НОМЕР_1 (Приватбанк), № НОМЕР_2 (Ощадбанк), № НОМЕР_3 (Ощадбанк); грошові кошти в сумі 960 гривень.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1