Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. Справа № 608/2023/25

Номер провадження1-кп/608/423/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «ЕASYCON» клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000364 від 12 серпня 2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває на розгляді кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ..

В клопотанні вказав, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Зібрані під час досудового розслідування докази об`єктивно зв`язують ОСОБА_9 зі злочинами, пов`язаними із незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також з незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб та вказують на його причетність до вчинення цих злочинів, а тому обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України є обґрунтованим.

04 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2025 року, термін дії запобіжного заходу до 23 жовтня 2025 року.

Підставою продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а також у зв`язку з встановленими обставинами, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_9 , згідно з вимогами пп 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та вид покарання, яке йому загрожує, ОСОБА_9 може умисно переховуватись від суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності. Також, ОСОБА_9 володіє інформацією про осіб, які є свідками, їх місця проживання, навчання чи роботи, знає суть показань, які вони надали органу досудового росзлідування. А тому існує ризик того, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може безпосередньо або через третіх осіб незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показазь, що може негативно ввплинути на стан судового розгляду та їх результати. Крім того, ОСОБА_9 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь. Окрім цього, ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може продровжувати вчиняти інші злочини.

Вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені пп 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також не має відомостей, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_9 під вартою.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_9 ..

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 та виконання ним процесуальних обов`язків, просить продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого терміном на два місяці.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять задовільнити з наведених вище підстав.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечують щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просять застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник адвокат ОСОБА_6 , зокрема зазначив, що ризики, які існували при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати, обвинувачений ОСОБА_9 є віл-інфікованим, потребує відповідного лікування, має постійне місце проживання.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайнного суду тернопільської області від 25 серпня 2025 року ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали закінчується 23 жовтня 2025 року.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні «Мерабишвилі проти Грузії» від 28.11.2017, ЄСПЛ констатував, що з останнього речення пункту 3 статті 5 Конвенції витікає, що навіть в тих випадках, коли єдиною, що залишається, причиною утримання під вартою є побоювання, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя і таким чином уникне явки до суду, він має бути звільнений з-під варти, лише якщо є можливість заручитися гарантіями, які забезпечать таку явку. На даний час суду таких гарантій не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст. 199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшились.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних даних, які обґрунтовують обвинувачення ОСОБА_9 у інкримінованих йому кримінальних правопорушенннях; тяжкість покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд враховує, що ОСОБА_9 не працює, не має постійного заробітку, осіб на утриманні не має, що свідчить про про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Більш м`який запобіжний захід, у тому числі цілодобовий домашній арешт, про застосування якого просять обвинувачений та його захисник, може виявитись недостатніми для забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження, та запобігання встановленим ризикам, не зважаючи на наявність постійного місця проживання та стану здоров`я, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зазначені обставини є достатніми прийти до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Також, при вирішенні вказаного клопотання встановлено, що інтереси суспільства, щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу ОСОБА_9 та існування презумпції невинуватості.

Також слід зазначити, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан, який продовжено на даний час.

Суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки, на частині території України ведуться бойові дії та частина території України тимчасово окупована.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, до визначених ст. 177 КПК України ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Задовольняючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує доведеність на даний момент того, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 19 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_9 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

Згідно з оригіналом

Суддя /підпис/.

Ухвала набрала законної сили «____»_______________року

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/2023/25

Суддя: ОСОБА_1