Справа № 573/2118/25
Номер провадження 1-кп/573/332/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, внесене 09 жовтня 2025 року до ЄРДР за №0000140, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сміле Роменського району Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- за ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

09 жовтня 2025 року близько 11:00 год ОСОБА_4 перебував неподалік залізничної станції, яка розташована за адресою: вул. Новікова, буд. 10, м. Ворожба, Сумський район, Сумська область. Там також знаходився ОСОБА_5 .

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, у ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 умисно наніс два удари кулаком лівої руки в ділянку правого плеча ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесне ушкодження у виді синця по заднє-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що близько 11 год 09 жовтня 2025 року перебував біля залізничної станції в м. Ворожба. Там також знаходився і ОСОБА_6 . Спочатку вони з ним випили горілки, а потім посварилися з-за того, що ОСОБА_5 розмовляв на російській мові. На цьому ґрунті він розізлився та два рази лівою рукою вдарив ОСОБА_5 у праве плече. Про вчинене дуже шкодує, просив вибачення у потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому установлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує обставини вчинення ним проступку, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, не інвалід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинений ним проступок; активне сприяння розкриттю проступку, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення; відсутність тяжких наслідків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт у межах санкції, що передбачена частиною 1 ст. 125 КК України, оскільки фінансова можливість сплатити штраф у ОСОБА_4 відсутня.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя