Справа № 342/144/25
Провадження № 1-кп/342/98/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_4 ,

представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000011 від 09.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка, Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 , проживає по АДРЕСА_2 , спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою із серпня місяця 2023 року веде спільний побут, пов`язаний із сімейними відносинами.

Однак, під час спільного проживання, між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_6 , у зв`язку із зловживанням ОСОБА_4 спиртними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються постійними сімейними сварками, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_4 відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнього насильства фізичного психологічного характеру.

Зокрема, ОСОБА_4 24.12.2024 о 01:30 год. за місцем фактичного проживання, по АДРЕСА_2 , умисно вчинив дії психологічного характеру застосувавши до потерпілої ОСОБА_6 , яка є його співмешканкою, образи, а саме: вчинив конфлікти під час яких виражався нецензурними словами в її адресу, тобто застосував насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом працівниками відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Городенківського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 09.01.2024 постановою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Зазначене правопорушення ОСОБА_4 вчинив до спливу одного року після піддання його адмінстягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з цим, 08.01.2025 близько 04:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання, що АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на спричинення своїй співмешканці ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний намір, перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання, під час словесного конфлікту із співмешканкою ОСОБА_6 , маючи на меті спричинити останній тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки, в область правої ноги ОСОБА_6 .

Цим самим, ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 08.01.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, дослідив дані, які характеризують його особу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що донедавна проживав по АДРЕСА_2 , спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою із серпня місяця 2023 року вів спільний побут та був пов`язаний із нею сімейними відносинами. Однак, під час спільного проживання, між ним та його співмешканкою ОСОБА_6 , у зв`язку із зловживанням ним спиртних напоїв, часто виникали сімейні сварки. Під час яких, він співмешканку ОСОБА_7 обзивав нецензурною лайкою, ображав її, чіплявся до неї, тобто вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, за що був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності. А також, 08.01.2025 під час словесного конфлікту із ОСОБА_6 , наніс один удар кулаком правої руки в область правої ноги ОСОБА_6 .

Ствердив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється. Запевнив суд, що більше такого не повториться. Просив його суворо не карати. Зазначив, що не згідний сплачувати суму за цивільним позовом, оскільки він ніде не працює.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Його дії за ст. 126-1 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину повторно, а також вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

За місцем проживання органом місцевого самоврядування ОСОБА_4 характеризується позитивно. На обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема: 12.05.2023 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., однак 01.08.2023 знятий з обліку в Коломийському районному секторі №1 філії ДУ «Центр пробації», у зв`язку з сплатою штрафу; 04.08.2023 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., який обвинуваченим сплачений і на обліку в Коломийському районному секторі №1 філії ДУ «Центр пробації» не перебуває; 05.11.2024 за ст.126-1 КК України до покарання у вигляді 220 годин громадських робіт, 21.03.2025 знятий з обліку в Коломийському районному секторі №1 філії ДУ «Центр пробації» по відбуттю покарання у виді 220 годин громадських робіт. Станом на 08.08.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у Коломийському РС №1 не перебуває. На даний час ніде не працює, не одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, не являється пенсіонером та не являється інвалідом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді органу пробації зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення та обмеження волі, не може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи особу обвинуваченого, позицію прокурора, потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягала, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи».

З відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження, та встановлених у судовому засіданні, ОСОБА_4 не є: особою, якій не може бути призначено покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програми для кривдників (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Отже, враховуючи, що протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 пов`язані з вчиненням домашнього насильства стосовно його співмешканки ОСОБА_6 , суд згідно п.5 ч.1 ст.91-1 КК України вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_6 .

Оскільки під час судового розгляду кримінального провадження клопотань про обрання або зміну запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходило, то підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 слід задоволити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що потерпілій спричинена значна моральна шкода, яка полягає у тому, що після вчинення відносно неї злочину вона перенесла психологічні страждання. Після цих подій порушився звичний спосіб її життя, вона пережила стрес, з`явився страх, тривога, безсоння.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань ОСОБА_6 , погіршення її здібностей, ступінь вини обвинуваченого. Керуючись вимогами розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., які слід стягнути з цивільного відповідача (обвинуваченого) на користь цивільного позивача (потерпілої).

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників строком 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень).

У задоволеннні решти позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1