Дата документу 25.09.2025 Справа № 336/759/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/759/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/609/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора-стажиста Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України було закрито, звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 3581 грн. 55 коп.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно ухвали суду, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що в кінці літа 2024 року, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, перебуваючи на території домоволодіння, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , зрізав фрагменти рослин сіро-зеленого кольору рослинного походження, які самостійно проросли на огороді після чого, продовжуючи свій умисел, висушив, переніс до будинку АДРЕСА_2 та розклав у полімерні пакети.

12.11.2024 в період часу з 16 години 10 хвилин по 19 годин 00 хвилин співробітниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у присутності понятих та ОСОБА_7 у приміщенні будинку у полімерних пакетах, було виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження, які було упаковано до спец.-пакету з відповідними написами та підписами всіх учасників слідчої дії.

Згідно висновку експерта від 15.11.2024 року, надана на дослідження речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, в середині шести полімерних пакетів, речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору в середині паперового згортка, який обмотаний фрагментом липкої стрічки, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складають: 30,750 г, 30,723 г, 8,603 г, 24,923 г, 31,570 г, 55,305 г, 1,363 г. Загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складає 183,237г.

Так, дії ОСОБА_7 кваліфікуються як кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії, надав підтверджуючі документи.

На підставі вищевикладеного суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор-стажист ОСОБА_9 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що судом допущено неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які виключають можливість залишення такого рішення в силі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, розглядаючи клопотання захисника у підготовчому судовому засіданні, без достатніх підстав передчасно перейшов до дослідження доказів, зокрема медичного документа, виданого ТОВ «Медичний центр «Метіда» щодо лікування ОСОБА_7 і не встановивши належним чином діагноз «наркоманія» у порядку, передбаченому законом та чинною Інструкцією, виніс рішення про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Тим самим суд фактично передчасно дійшов висновку про наявність передбачених законом обставин для звільнення від кримінальної відповідальності, не забезпечивши всебічного, повного та об`єктивного судового розгляду, як того вимагають ст.ст. 91, 349, 358 КПК України.

Вказує, що встановлення діагнозу «наркоманія» потребує спеціалізованої медичної оцінки в умовах стаціонарного лікування та відповідної постановки на облік відповідно до Інструкції, затвердженої наказом МОЗ, МВС, ГПУ та Мін`юсту України від 10.10.1997 №306/680/21/66/5. Такі дані судом не запитувалися, не перевірялися й не оцінювалися у встановленому порядку. Фактично суд вийшов за межі повноважень підготовчого судового засідання, дослідивши доказ, оцінку якого належить здійснювати в ході повноцінного судового розгляду за участю сторін із дотриманням принципу змагальності.

Водночас, ухвала суду не містить мотивованої оцінки доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, не надано обґрунтування причин, з яких суд дійшов висновку про можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК України саме в підготовчому засіданні, що порушує логіку кримінального процесу, передбачену ст.ст. 314, 315 КПК України.

За таких обставин прокурор вважає, що суд першої інстанції допустив істотні порушення процесуального закону, а саме: безпідставно дослідив письмові докази до початку судового розгляду; зробив правову кваліфікацію захворювання, не маючи медичного підтвердження в межах вимог чинного законодавства; порушив засади змагальності та безпосередності дослідження доказів.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вона вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила ухвалу скасувати та призначити новий розгляд, зазначила, що довідка ТОВ «Медичний центр «Метіда» не доводить, що обвинувачений страждав на наркоманію, заслухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Задовольняючи клопотання сторони захисту, суд першої інстанції керувався тим, що з довідки від 4 березня 2025 року, наданої ТОВ «Медичний центр «Метіда» вбачається, що ОСОБА_7 12 лютого 2025 року добровільно звернувся до лікаря нарколога, йому встановили діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками». Знаходився на амбулаторному лікуванні з 12 лютого 2025 року по 4 березня 2025 року. До лікування відносився сумлінно, режимі не порушував. Виписаний по закінченню курсу лікування (а.с. 28).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що посилання суду на вказану довідку як на підставу для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України не ґрунтується на нормах законодавства, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

При цьому наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Отже для правильного застосування положень ч. 4 ст. 309 КК суду належить встановити умови для їх застосування, а саме: чи страждає особа на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченій особі було встановлено діагноз «наркоманія».

Під час розгляду в суді першої інстанції стороною захисту було надано довідку ТОВ «Медичний центр «Метіда» від 04 березня 2025 року, відповідно до якої у ОСОБА_7 встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками».

Але ні з указаної довідки, ні з наявних у матеріалах провадження інших документів не вбачається того, чи встановлено у обвинуваченого психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, який уособлює зміст поняття «наркоманія», і наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень частини 4 статті 309 КК.

Більш того, із долученої стороною захисту довідки ТОВ «Медичний центр «Метіда» вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_7 лікарем наркологом даних про синдром залежності від вживання канабіноїдів та/або інших психоактивних речовин у ОСОБА_7 не виявлено.

Вказаний документ лише містить інформацію про те, що ОСОБА_7 певний період часу знаходився на амбулаторному лікуванні без вказівки на те, що він дійсно страждає на наркоманію та потребує лікування цього захворювання.

Отже у вказаному кримінальному провадженні не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини. Дані про встановлення обвинуваченому за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» діагнозу «наркоманія», в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано встановив наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 309 КК, для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК.

Такий висновок узгоджується з позиціями, висловленими у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776кмо21) та постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 квітня 2025 року у справі № 333/3409/24 (провадження № 51-253км25).

Враховуючи те, що ОСОБА_7 не був визнаний у встановленому законом порядку особою, яка потребує лікування від наркотичної залежності, а також те, що він звернувся до лікарні рівно через 3 місяці після виявлення співробітниками поліції у нього наркотичних засобів, в результаті чого останній розумів, що може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора та вважає, що ухвала, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

Також колегія суддів враховує, що в порушення приписів статей 314, 315 КПК України, суд першої інстанції, замість вирішення питань, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду, в підготовчому судовому засіданні досліджував документи, зокрема довідку ТОВ «Медичний центр «Метіда» від 04 березня 2025 року.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 91 КК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

З`ясування таких обставин проводиться судом лише під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до приписів ст. 358 КПК України, дослідження документів відбувається шляхом їх оголошення в судовому засіданні та пред`явлення для ознайомлення учасникам судового провадження, які в свою чергу мають право ставити запитання щодо документів свідками, експертам, спеціалістам.

Таким чином, суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав досліджувати в підготовчому судовому засіданні та надавати певну оцінку медичним документам, дані яких покладені в основу звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ретельно перевірити усі підстави для можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, в тому числі, взяти до уваги інші доводи, які зазначалися в апеляційній скарзі, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Вирішуючи у відповідності до ч. 1 ст. 197, ст. 331, п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.

Оскільки у кримінальному провадженні обвинуваченому запобіжний захід не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, колегія суддів вважає за потрібне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора стажиста ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року, якою відносно ОСОБА_7 було закрито кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та звільнено останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4