Справа № 303/977/20
Провадження № 1-кс/303/17/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від участі у розгляді скарги

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 знаходиться на розгляді скарга ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 25.12.2025, якою відмовлено у задоволенні її клопотання про допит свідків.

Дослідивши вказану заяву та матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

Так, 05 січня 2026 року ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подала скаргу (а.с. 1-4).

У призначене судове засідання на 08 січня 2026 року ОСОБА_3 не з`явилася, однак 07 січня 2026 року подала через систему «Електронний суд» заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 (а.с. 13-15,15-16).

12 січня 2026 року, заява про відвід була розглянута Мукачівським міськрайонним судом (слідчий суддя ОСОБА_5 ). Відповідно до ухвали слідчого судді (справа № 303/977/20, провадження № 1-кс/303/29/26) у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено за безпідставністю (а.с.21-22).

13 січня 2026 року було призначено судове засідання щодо розгляду скарги ОСОБА_3 на 16 січня 2026 року, про що було повідомлено останню (а.с. 30).

15 січня 2026 року прокурором ОСОБА_6 подано до суду постанову від 13.01.2026 року, якою скасовано оскаржувану ОСОБА_3 постанову слідчого від 25.12.2025, про що було повідомлено ОСОБА_3 (а.с. 31-34).

ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 16 січня 2026 року не з`явилася, однак останньою через систему «Електронний суд» повторно подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 (а.с. 37-38).

Згідно з положеннями статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржницею в межах розгляду даної скарги вже подавалася заява про відвід слідчому судді ОСОБА_1 , яка була розглянута, та в задоволенні якої було відмовлено за безпідставністю.

Однак ОСОБА_3 повторно заявила відвід слідчому судді ОСОБА_1 .

На думку суду, така процесуальна поведінка заявниці (подання повторної заяви про відвід через два дні після розгляду попередньої у провадженні щодо оскарження постанови слідчого, яку вже скасовано прокурором) суперечить завданням і засадам кримінального провадження, адже повторність та систематичність заявлення відводів має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та очевидно перешкоджає можливості дотримання цих засад і виконанню наведених завдань.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Окрім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У цьому випадку право на доступ до правосуддя, зокрема право на звернення до суду зі заявою про відвід не порушується, адже попередню заяву про відвід слідчого судді, прийнято судом і розглянуто. Натомість, повторна подача заяви про відвід, яка має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, перешкоджає виконанню наведених вище завдань кримінального провадження та дотриманню його засад.

У цьому контексті слід відзначити, що учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (затягування розгляду справи), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також у неупередженості або об`єктивності суддів. Він вправі висловлювати ці сумніви у поданій до суду заяві про відвід, проте він не повинен зловживати таким правом.

Враховуючи вищенаведене та те, що повторно подана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 має ознаки зловживання правом на відвід, слідчий суддя приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від 15.01.2026 слід залишити без розгляду, відповідно до вимог ч.4 ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 подану 15 січня 2026 року через систему «Електронний суд» про відвід слідчого судді ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1