Справа № 461/8818/25
Провадження № 1-кс/461/474/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000356 від 08.10.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000356 від 08.10.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий клопотання обґрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та дату, на початку жовтня 2025 року під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , розуміючи, що останній має проблеми з отриманням належного медичного обстеження та лікування в Львівському військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, висловив йому незаконну вимогу надання неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 75000грн за здійснення впливу на прийняття рішення службовими особами КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», які відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, що полягало в оформленні на стаціонарне лікування ОСОБА_7 терміном на 2 тижні з метою звільнення останнього від виконання службових обов`язків та подальшим звільненням від військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 за станом здоров`я.

Так, приблизно о 15:00год 17.10.2025 ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу приїхав на АЗС «БРСМ», що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, буд.116, де надав ОСОБА_7 вказівку присісти у його автомобіль марки «HYUNDAI» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 ». Перебуваючи у вказаному автомобілі ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому копії своїх документів, а саме: посвідчення учасника бойових дій, військового квитка, довідки про обставини отримання травми та інші документи, а також надав грошові кошти в сумі 30000грн, повідомивши, що решту суми надасть після оформлення на стаціонарне лікування у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Після отримання зазначених документів та грошових коштів ОСОБА_4 висловив до ОСОБА_7 незаконну вимогу надання 20.10.2025 решти суми неправомірної вигоди в розмірі 20000грн та сказав йому бути готовим до прибуття у лікарню для оформлення стаціонарного лікування. При цьому, ОСОБА_4 під час даної зустрічі надав консультації ОСОБА_7 щодо того, як саме буде проходити стаціонарне лікування, з якої до якої години останній буде знаходиться на території лікарні, час, коли зможе покидати приміщення лікарні, тощо.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного наміру, 20.10.2025 близько 12:30год ОСОБА_4 , діючи умисно, в ході телефонної розмови висловив ОСОБА_7 вимогу перерахувати частину неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 20000грн на банківську карту АТ «ПУМБ» НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_8 , після чого надати йому підтвердження перерахунку.

Так ОСОБА_7 приблизно о 15:00год 20.10.2025 на виконання вказівки ОСОБА_4 , знаходячись у відділенні АТ «ПУМБ», що за адресою: м.Львів, вул.Любінська, 102, здійснив переказ грошових коштів в сумі 20000грн від свого імені на рахунок НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_8 , після чого на мобільний телефон ОСОБА_4 надіслав фотографію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № TR.75642716.80071.29157.

Після цього, 29.10.2025 приблизно о 10:45год ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, приїхав на АЗС «БРСМ», що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, буд.116, де зустрівся з ОСОБА_7 та надав вказівку останньому присісти у його автомобіль марки «HYUNDAI» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 ». Перебуваючи у вказаному автомобілі ОСОБА_4 повторно запевнив ОСОБА_7 що здійснить вплив на медичних працівників КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з метою оформлення стаціонарного лікування останнього. Тоді ОСОБА_4 на попередню вимогу отримав від ОСОБА_7 решту суми неправомірної вигоди (несправжні імітаційні засоби, які імітують грошові кошти) в сумі 25000грн за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме за вплив на службових осіб КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», з метою звільнення останнього від виконання службових обов`язків терміном на 2 місяці шляхом оформлення стаціонарного лікування та подальшим звільненням від військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 за станом здоров`я, після чого працівниками правоохоронних органів була припинена незаконна діяльність ОСОБА_4 , якого затримано в порядку ст.208 КПК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

30.10.2025 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів із правом внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн.

19.12.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 29.01.2026.

22.12.2025 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова стосовно ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 29.01.2026 із правом внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн. Строк запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 закінчується 29.01.2026.

Слідчий зазначає, що з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не змінилися, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , останньому слід продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі. Тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, є недоведеними. Підозра є необрунтованою. Розмір застави є непомірним для підозрюваного. Тому просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000356 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

29.10.2025 о 12:23год ОСОБА_4 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами виконання доручень оперативними працівниками; протоколами допитів свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 29.10.2025; речовими доказами.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2025 року продовжено підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 29.01.2026 р. з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», з визначенням розміру застави у розмірі 90840 грн.

У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави на строк до 29.01.2026 року покласти на нього наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом, в тому числі і телефонним;

не відлучатися з м.Львів без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

не спілкуватися з свідком ОСОБА_7 та іншими учасниками кримінального провадження.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 29.01.2026, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності., необхідності проведення низки додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.01.2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000356 від 08.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, до п`яти місяців, тобто до 29 березня 2026 року.

Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 завершується, існує необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що може спонукати його до втечі;

- відсутність у підозрюваного, постійного місця роботи або свідчить про те, що він не має доходів, які забезпечують його життєдіяльність і будуть стримувати його від продовження вчинення кримінальних правопорушень;

- майновий стан підозрюваного не свідчить про можливість виконання підозрюваним обов`язків, оскільки він не володіє будь-яким майном;

- розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , становить 75 000 грн.

На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, продовжують існувати.

Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 є тяжким, у разі доведення вини може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна та останній, будучи обізнаним про покарання, що загрожує за інкримінований йому злочин, з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину), підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, в тому числі на свідка ОСОБА_7 шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаної особи. Крім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них;

Враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, тому з метою запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 , передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Тому, приходжу до висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі та не унеможливлять спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік суд вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тому з врахуванням матеріального стану підозрюваного, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 66560 грн.

Суд, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, приходить до висновку про те, що застава в розмірі 66560 грн. здатна забезпечити ОСОБА_4 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0000757.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 66560 грн.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 21.03.2026 р. з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», з визначенням застави у розмірі 66560 грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 21.03.2026 року покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом, в тому числі і телефонним;

1)не відлучатися з м.Львів без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

3)здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4)не спілкуватися з свідком ОСОБА_7 та іншими учасниками кримінального провадження.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1