УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000935 від 09.12.2024, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі - ТУ ДБР у м. Києві) ОСОБА_4 від 01.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000935 від 09.12.2024.

В обгрунтування скарги вказала, що слідчий дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання, постанова є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Слідчий ТУ ДБР у м. Києві у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Під час розгляду скарги встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/48327/24-к за заявою ОСОБА_3 .

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 01.10.2025 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000935 від 09.12.2024.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте, слідчий не дотримався вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки оскаржувана постанова не містить жодного мотиву та обґрунтувань, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, окрім як цитування ст.ст. 40, 55 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 01.10.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000935 від 09.12.2024 у зв`язку з її необґрунтованістю та невмотивованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 55, 110, 303, 306-307, 309, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000935 від 09.12.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1