гСправа № 187/1761/25 Провадження №1-кп/0187/143/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в селищі Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні 0000555 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Дніпродзержинськ (нині Кам`янське) Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; працює водієм на ТОВ «Проком МіськБуд Проект»; військовозобов`язаний; має середньо-спеціальну освіту; розлучений; паспорт громадянина України (картка) № НОМЕР_1 виданий 12.11.2021 орган №1221; РНОКПП НОМЕР_2 ; ЄДДР №372; раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

Встановив:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 по всій території України введено воєнний стан, який продовжує діяти до теперішнього часу.

Так, ОСОБА_5 (далі обвинувачений) на підставі наказу № 33-к- від 02.12.2024 був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до ТОВ «Проком МіськБуд Проект» ().

Відповідно до договору поставки № ПК-00290 від 06.11.2023, укладеного між ТОВ «Укрнафта-Постач» та ТОВ «Проком МіськБуд Проект» здійснюється купівля-продаж товарів з використанням паливних карток, на підставі якого ТОВ «Укрнафта-Постач» передає у власність ТОВ «Проком МіськБуд Проект» товари (пальне) з використанням паливних карток на АЗС.

Так, відповідно до умов, визначених вказаним договором, паливна картка №230914 була закріплена за службовими транспортними засобами ТОВ «Проком МіськБуд Проект» та перебувала у водія вантажного автомобілю «IVECI STRALIS AS440S46T» - обвинуваченого для здійснення заправки вказаного автомобілю паливом.

11.06.2025 обвинувачений, перебуваючи у м. Лебедин Сумської області та керуючи вантажним автомобілем «IVECI STRALIS AS440S46T», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою про ДТП № 008110.

В подальшому, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений на роботу не з`явився та паливну картку № 230914, яка перебувала у нього, до ТОВ «Проком МіськБуд Проект» не повернув.

30.06.2025 о 20 годині у період дії воєнного стану, обвинувачений, маючи протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Проком МіськБуд Проект», шляхом використання вказаної паливної картки №230914, прибув до АЗС АТ «Укрнафта» за адресою: вул. Лівобережна, 1 с. Єлизаветівка Петриківської територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, де запропонував раніше незнайомому ОСОБА_6 , з яким попередньо домовилися в телефонній розмові про зустріч, придбати у нього дизельне паливо за ціною нижчою від ринкової з паливної картки.

Після цього, обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, будучи обізнаним про введення воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів за рахунок чужого майна, за допомогою безконтактного платежу здійснив списання з електронної паливної картки № 230914 дизельне пальне «ENERGY», в кількості 267,90 літрів, на суму 14 753,25 грн, яким було заправлений, за домовленістю із ОСОБА_6 , транспортний засіб «SCANIA K113CLB» державний номерний знак НОМЕР_4 , після чого отримав від останнього готівкові кошти, які використав на власну користь, тим самим спричинив ТОВ «Проком МіськБуд Проект» майнову шкоду на загальну суму 14 753,25 грн.

Умисні дії обвинуваченого, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

17.10.2025 між прокурором Слобожанської окружної прокуратури та обвинуваченим за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншої сторони укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони узгодили, що обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість в інкримінованому йому діянні і зобов`язується:

- беззастережно визнати у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Сторони дійшли згоди щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладання обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, фактичні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень не оспорював та пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Також підтвердив, що дійсно між ним за участі захисника та прокурором укладена угода про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник адвокат ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2174 від 19.07.2010), підтвердив, що підсудним було укладено угоду, перед підписанням угоди ним було роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди. Перешкод у затвердженні угоди на даний момент не вбачається. Просив затвердити угоду.

Потерпілий (його представник) не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим, з мірою покарання згоден, що підтверджено у письмовій заяві.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відсутні підстави передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.

Так, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Згідно зі ст. 12 КК України діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Представником потерпілого ОСОБА_7 надана згода прокурору на укладення угоди.

Таким чином, вимоги абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України в угоді дотримано.

У суду не має підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, оскільки в судовому засіданні підсудний підтвердив факт укладення угоди; є очевидна можливість виконання підсудним взятих на себе за угодою зобов`язань; існують фактичні підстави для визнання винуватості.

За загальним правилом, домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. На думку суду, вказаних вимог закону сторони угоди дотримались.

Підсудний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, працює, утримує малолітню дитину сплачуючи, зокрема, аліменти за рішенням суду, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій особі. На обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо. Перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій особі.

Обставини, що обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення судом не встановлені.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні сторонами покарання було враховано і дотримано положення статті 65 КК України, а саме: сторони узгодили основне покарання у межах встановлених санкцією статті Особливої частини КК України; при визначенні виду та меж покарання виходили із положень розділів X-ХІ Загальної частини КК України; врахували характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; взяли до уваги особу винного, характер та ступінь участі у вчиненні кримінальних правопорушень; врахували поведінку після вчинення кримінального правопорушення; визначили обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, із урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що є достатні підстави вважати, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання, та відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.

Так само суд погоджується зі сторонами у висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого, стосовно нього може бути ухвалене рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вищенаведених обставин суд констатує, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Також судом не встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, а відтак досліджена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого угодою покарання.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Щодо відшкодування процесуальних витрат.

Виходячи з положень ст. 373 та ч.2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди відноситься до обвинувального вироку. Враховуючи, що призначені експертизи та складені за нами висновки є належними, їх призначення на досудовому слідстві було доцільним, з урахуванням ч. 2 ст. 124, ст. 126 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме: витрати у зв`язку з залучення експерта.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд зазначає, що з огляду на ухвалення вироку із призначенням покарання та звільненням обвинуваченого від його відбування, подальше застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 337, 368-370, 374, 376, 474-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 17 жовтня 2025 року між прокурором та обвинуваченим, захисником.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_5 встановити 1 (один) рік.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1 та 2, частини 3 пункту 2 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи № СЕ-19/105-25/13698-ТВ від 23.09.2025 у розмірі 2 228,50 грн (дві тисячі двісті двадцять вісім грн 50 коп.) (балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», найменування коду бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження»; призначення платежу: «за висновком експерта № СЕ-19/105-25/13698-ТВ від 23.09.2025»).

Запобіжний захід застосований Петриківським районним судом Дніпропетровської області ухвалою від 30 вересня 2025 року (справа № 187/1655/25, провадження 1-кс/0187/220/25) до ОСОБА_5 у виді домашнього арешту скасувати.

Речові докази:

1.Оригінал наказу №33-К від 02.12.2024; оригінал акт прийому на карт дизельного пального, оригінал посадової інструкції водія; копія статуту ТОВ «Проком МіськБуд Проект», копія витягу з Держреєстру; копія договору поставки №ПК-00290 від 06.11.2023, залишається в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1