Справа №: 389/232/25
провадження №: 1-і/398/13/25
УХВАЛА

Іменем України

"02" жовтня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 22.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 22.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з забороною цілодобово залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на обвинуваченого обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція найтяжчого з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років (з урахуванням положень ст.. 68 КК України), незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення дієвості та прийняття рішення у визначенні кримінально-процесуальним кодексом строки та також неможливості застосувати до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби, посилаючись на те, обвинувачений має сина, якого матеріально забезпечував до обрання йому безальтернативного запобіжного заходу тримання під вартою та запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, має стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання, не судимий, є військовослужбовцем, воював за незалежність та територіальну цілісність України з 2009 року, має державні нагороди «Золотий хрест» та медаль Захисник вітчизни. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 знайшов роботу у ТОВ «Стратег-БК» на посаду помічника каменщика із офіційним працевлаштуванням, що підтверджується Довідкою від 25.09.2025 року. Графік робот з понеділка по п`ятницю із 08-00 години до 17-00 години, а тому є необхідність у зміні обвинуваченому запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби. Також зауважив, що обвинувачений постійно з`являється на виклики суду, здав документи для виїзду за кордон, жодного разу не ухилявся від слідства чи суду, і це враховуючи правовий режим військового стану.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримала, не заперечувала проти зміни запобіжного заходу.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Зокрема, суду при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину. Покарання за злочин в якому обвинувачуються, передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Ці обставини дають підстави стверджувати, що обвинувачений може переховуватися від суду задля уникнення відповідальності та перешкоджати здійсненню кримінального провадження шляхом неявки на виклики суду, впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх вчинити дії на свою користь.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики змінились або зменшились, і вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Що стосується позитивних характеристик обвинуваченого, наявність державних нагород, на наявність можливого місця роботи у ТОВ «Стратег-БК», на думку суду, не є безумовними підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №67 від 07.03.2024 року, з 07.03.2024 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що прийняв посаду старшого стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , прийняв та приступив до виконання службових обов`язків . Інформації про звільнення обвинуваченого з лав військовослужбовців суду не надано.

Таким чином, позиція сторони захисту з приводу можливості зміни часових проміжків застосування домашнього арешту, у зв`язку із можливим працевлаштуванням обвинуваченого, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 можливо шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як інші заходи, на даний час, в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби відмовити.

Продовжити строк застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із встановленням останньому заборони залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- здати до уповноважених органів на зберігання паспорт громадянина України та у разі наявності паспорт для виїзду з України;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися за місцем його проживання та вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Кропивницьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону.

Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України направити копію ухвали для виконання до Відділ поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Визначити дію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 02 грудня 2025 року включно. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала суду щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.10.2025 року о 15-00 год.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3