Справа № 953/9913/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" січня 2026 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання ст. слідчої СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 05.07.2025, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, ФОП « ОСОБА_5 », одруженого, який інвалідом та військовослужбовцем не є, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 мешкаючого: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -

Встановив:

06.01.2026 року ст. слідча СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 05.07.2025, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідування встановлено, що 04.07.2025, близько о 17.30 годин (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та реалізуючи його, діючи з особливою зухвалістю та нехтуючи загальноприйнятими нормами і правилами поведінки, виявляючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та очевидних існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки, переліз через паркан та проникнув на територію домоволодіння з адресою: АДРЕСА_3 , де фактично проживає ОСОБА_11 прагнучи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб та протистояти їм себе, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень у вигляді господарської сокири, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, безпричинно, завдав декілька ударів сокирю по належному ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 автомобілю Mitsubishi Evolution із д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_5 в автомобілі Mitsubishi Evolution із д.н.з. НОМЕР_1 встановлено наявність наступних пошкоджень: Капот: деформація зовнішньої панелі та внутрішнього каркаса в передній лівій частині з утворюванням вм`ятин. Руйнування матеріалу з утворенням розриву в зоні деформації; Блок-фара передня ліва в зборі: руйнування корпусу блок-фари з утворюванням випадіння фрагментів;Корпус передньої правої блок-фари: руйнування корпусу блок-фари з утворюванням розриву;Скло вітрового вікна: руйнування матеріалу в лівій та правій частині;Кузов КТЗ: порушення геометрії прорізу дверей лівої боковини;Кузов КТЗ: порушення геометрії прорізу дверей правої боковини;Двері передні праві: деформація каркаса дверей в передній та верхній частинах в районі прорізу скла дверей;Ущільнювач передніх правих дверей: руйнування матеріалу з утворюванням розриву;Скло передніх лівих дверей: зруйновано;Двері задні праві: деформація каркаса дверей в верхній задній частині в районі прорізу скла дверей;Ущільнювач задніх правих дверей: руйнування матеріалу з утворюванням розриву;Стійка передня ліва: руйнування та деформація зовнішньої панелі з утворюванням розривів та вм`ятин. Деформація ребер жорсткості з утворюванням складок металу;Стійка передня права: руйнування та деформація зовнішньої панелі з утворюванням розривів та вм`ятин. Деформація ребер жорсткості з утворюванням складок металу;Підсилювач передньої стійки лівої боковини внутрішній: руйнування матеріалу з утворюванням розриву на загальній площі 10 см х 1 см;Підсилювач передньої стійки правої боковини внутрішній: руйнування матеріалу з утворюванням розриву на загальній площі 10 см х 1 см;Панель даху: деформована в лівій частині з утворюванням вм`ятин на загальній площі 25 см х 20 см, деформація ребра жорсткості і лівій частині;Підсилювач задньої стійки лівої боковини: руйнування матеріалу з утворюванням розриву на загальній площі 10 см х 1 см;Підсилювач задньої стійки правої боковини: руйнування матеріалу з утворюванням розриву на загальній площі 10 см х 1 см;Панель задня лівої боковини: деформація та руйнування матеріалу в районі задньої стійки лівої боковини з утворюванням розривів та вм`ятин;Панель задня правої боковини: деформація та руйнування матеріалу в районі задньої стійки правої боковини з утворюванням розривів та вм`ятин.

Згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 10100 від 15.07.2025, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Evolution із д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску - потерпілій ОСОБА_12 , пошкодженого внаслідок хуліганських дій, які відбулися 04.07.2025 року, становить 271339,07 гривень. Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

25.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчий та прокурор вказують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків та обґрунтованість підозри. Слідча також підтримала клопотання.

Підозрюваний та його адвокати заперечували проти задоволення клопотання, просили врахувати всі наявні дані щодо підозрюваного, який є батьком 3 неповнолітніх дітей, проживає в м. Харкові з дітьми, є ФОП і його діяльність пов*язана з поїздками між містами, такоє він протягом усього досудового розслідування завжди прибував на виклики слідчого, не ухилявся і зараз також не збирається ухилятися, вказував, що не винним у вчиненому, а пошкодив автомобіль інша людина. Просили відмовити у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, або обрати відносно підозрюваного особисте зобов*язання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, не затриманий, до нього не застосовувались насильство під час досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000345 від 05.07.2025, за ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 25.12.2025 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Обґрунтованість пред`явленого повідомлення про підозру ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом інспектора чергового Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 04.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення;заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення;даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 04.07.2025;показами свідка ОСОБА_14 ;заявою ОСОБА_12 про залучення до провадження як потерпілого;показами потерпілої ОСОБА_12 ; висновком судової автотоварознавчої експертизи № 10100 від 15.07.2025;показами свідка ОСОБА_15 ;оглядом предметів відеозаписів від 04.07.2025, та визнання оптичного носія диску речовим доказом;показати свідка ОСОБА_16 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_16 ;заявою ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. Обґрунтованих доводів на спростування зазначеного до слідчого судді під час розгляду даного клопотання не надано.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обґрунтовується тим, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно вплинути на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваному відомі анкетні дані, місця мешкання потерпілого, свідків, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показань в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, враховуючи обставини кримінального правопорушення.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Однак, слідча суддя зазначає, що ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України протягом судового засідання не підтвердилися та не доведені належними доказами, оскільки ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження його нічим не підтверджено, враховуючи строк досудового розслідування та відомості по особі підозрюваного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався.

При вирішенні питання запобіжного заходу слідчою суддею враховані всі представлені під час розгляду клопотання дані по особі підозрюваного, який є 1988 року народження, громадянином України, одруженим, не судимим, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, є ФОП, враховані сфері його діяльності та графік роботи.

Всі ці дані по особі підозрюваного та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказані в підозрі, встановлення слідчим суддею ризиків, передбачених п.3, п.1 ч.1 ст. 177 КПК України та недоведеність ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, дані по особі підозрюваного, свідчать про те, що відносно нього можна обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, не застосовуючи до нього запобіжного засобу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення його поведінки під час досудового розслідування, враховуючи його сімейний стан та дані по особистості.

На підставі вищезазначеного, суд клопотання сторони обвинувачення відхиляє та обирає відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, з відповідними обов*язками, в межах строку досудового розслідування, і вважає, що саме ця міра запобіжного заходу є більш адекватною та виваженою в даному випадку.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання на 50 днів, строком до 25.02.2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5) утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 25.02.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1