Справа № 175/9971/23
Провадження № 1-кп/175/609/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002298 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який інвалідом не являється, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сапера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , вперше притягається до кримінальної відповідальності,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

07.12.2021 приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «HONDA CIVIC» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по проїзній частині вул. Академічна м. Краматорська Донецької області в напрямку від вул. Південна до вул. Паркова.

В цей час, до проїзної частини вул. Академічна, в районі будинків № 84 та № 88 по вказаній вулиці, підійшов пішохід ОСОБА_5 , котрий у невідведеному для цього місці почав перебігати проїзну частину вул. Академічна, зліва направо відносно напрямку руху керованого ОСОБА_4 транспортного засобу.

Наближаючись до вказаного пішохода, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, яким передбачено:

«У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», ОСОБА_4 не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не приділив належної уваги тому, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущення виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, з моменту об`єктивної можливості виявлення пішохода на проїзній частині не застосував вчасно заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, що у свою чергу, привело до виникнення небезпечної ситуації, а саме наїзду керованого ним автомобіля на пішохода.

В результаті даної дорожньо-транспортної події потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: виявлено поєднану тупу травму тіла, комплекс якої склав: правосторонні переломи 3,4,5 ребер по передній пахвовій лінії та 5-го ребра по задній пахвовій лінії зі зміщенням, правосторонній пневматоракс з колабуванням легені, правосторонній гідроторакс, виражена підшкірна та між м`язова емфізема правої половини грудної клітки, переломи правої гілки сідничної та лонної кісток зі зміщенням уламків, садна волосистої частини голови в потиличній ділянці та правого лектового суглоба. Даний комплекс поєднаної тупої травми тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Порушення водієм автомобіля Правил дорожнього руху знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події таспричиненими ОСОБА_5 тяжкими тілесними ушкодженнями.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності, матеріальні збитки відшкодовано обвинуваченим повністю, покарання просить призначити мінімальне без позбавлення права керування.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом не являється, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ,має постійне місце мешкання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, вважає необхідним до основного покарання приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті).

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: автомобіль марки «HONDA CIVIC», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на зберігання власнику ОСОБА_4 згідно з розпискою, повернути законному власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2868 (дві тисячі вісімсот шісдесят вісім) гривень 00 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1