Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1333/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Індустріальний районний суд м.Харкова

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_4 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає в порушенні ч.1 ст. 303 КПК України, -

УСТАНОВИВ:

На адресу суду, 05.11.2025 року, подано відповідну скаргу. В обґрунтування скарги посилався на те, що ним було подано 27.11.2025 року дізнавачу клопотання у кримінальному провадженні, але всупереч вимогам ст. 220 КПК України не отримував відповіді у встановлений процесуальний строк, що свідчать про порушення його прав. Посилався на п.1 ч.1 ст. 303 КПК України. Просив відкрити провадження за даною скаргою, судові засідання проводити із застосуванням технічних аудіо та відео засобів фіксації, судові засідання проводити за обов`язковою його участю ст. 306 КПК України, клопоче щоб судове засідання було призначене після 14 години, з урахуванням того, що в нього в першій половині дня до 14 години можуть бути медичні процедури, перед початком судового засідання вручити йому пам`ятку потерпілого, витребувати матеріали кримінального провадження з ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Х/о, скасувати постанову в даному кримінальному провадженні про зміну підслідності, скасувати постанову про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання від 27.11.25 р., зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Х/о в кримінальному провадженні надати матеріали справи на ознайомлення, вжити заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, визнати дію чи бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області неправомірною, додаткові питання оголосить або уточнить під час судового розгляду.

В судовому засіданні 17.11.2025 року потерпілий ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, просив визнати бездіяльність дізнавача ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 неправомірною, зобов`язати її розглянути подане клопотання у формі заяви. Зазначав, що він є потерпілим в рамках кримінального провадження №0000424 щодо обставин незаконного позбавлення його волі невідомими особами, затримання без ухвали суду, неправомірну доставку до ІНФОРМАЦІЯ_1 та утримування його там незаконно, застосування до нього насильства, як наслідок його госпіталізацію до медичного закладу. Наразі, він не обізнаний з рухом провадження, оскільки не має можливості прибути до відділу поліції для надання показів, як потерпілий, заявити клопотання та подати свої докази, оскільки має побоювання за своє здоров`я та життя. Він декілька разів звертався до дізнавача із заявами щодо вжиття заходів безпеки щодо нього, як потерпілого, але результатів розгляду даної заяви він не має. Тому зазначав при подачі скарги вимогу про визнання неправомірною бездіяльності щодо тривалого не вжиття заходів безпеки, зобов`язання вчинити певні дій, що полягає в розгляді його заяви та забезпечення відповідних заходів, в тому числі заявляв і вимогу про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання чи часткову відмову в задоволенні клопотання щодо не вжиття відповідних заходів безпеки, оскільки не обізнаний із результатами розгляду. Враховуючи не надання дізнавачем інформації про результати розгляду його клопотання, у формі заяви про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, вважав за необхідне визнати таку бездіяльність протиправною та зобов`язати розглянути заяву та вжити заходів забезпечення його безпеки.

В судове засідання дізнавач, прокурор не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши доводи потерпілого, дослідивши матеріали за скаргою, встановлено наступне.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені, в тому числі: п.1 ч.1 ст. 303 КПК України - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 303 КПК України - рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Тобто, з урахуванням наданих пояснень потерпілим, предметом оскарження є саме бездіяльність дізнавача щодо не розгляду його заяви про застосування заходів безпеки.

Питання забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, врегульовано відповідним Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII. Даним Законом визначено, що забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має, в тому числі, і потерпілий.

ОСОБА_4 , що є потерпілим в рамках кримінального провадження, подано заяву про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження.

Рішення про застосування заходів безпеки приймається, в тому числі, дізнавачем, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 20 відповідного Закону визначено підстави і приводи для вжиття заходів забезпечення безпеки.

Відповідно до вимог ст. 22 відповідного Закону дізнавач одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Про прийняте рішення терміново в письмовій формі повідомляється заявник.

Як вбачається із змісту дослідженої заяви від 05.10.2025 року ОСОБА_4 було подано до ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ( дізнавач ОСОБА_5 ) в рамках кримінального провадження №000424, заяву про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, подана заява містить обґрунтування підстав для застосування відповідних заходів, з посиланням на обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, саме як до потерпілого, учасника провадження.

Відповідна заява була направлена поштою та отримана 27.10.2025 року уповноваженою особою ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, але станом на день розгляду скарги в суді дані про результати розгляду даної заяви відсутні, суду та потерпілому не було надано ані постанови про відмову у вжитті відповідних заходів, ані постанови щодо задоволення відповідної заяви.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII, дізнавач після отримання заяви зобов`язаний був перевірити цю заяву і в строк не більше трьох діб, прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки.

Що стосується доводів потерпілого про вжиття заходів безпосередньо слідчим суддею відповідно до норм ст. 206 КПК України, суд зазначає наступне.

Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до статті 206 КПК України визначено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини. В тому числі, пунктом 3 частиною 6 даної норми визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством. Тобто, з урахуванням проведеного аналізу законодавства, заходи забезпечення безпеки осіб, вживаються саме відповідним органом в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а слідчим суддею лише щодо особи під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи доводи потерпілого щодо не розгляду поданої заяви від 05.10.2025 року, слідчий суддя вважає, що є підстави відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 303 КПК України для задоволення скарги в цій частині.

За правилами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає за необхідне визнати бездіяльність дізнавача протиправною, та зобов`язати дізнавача розглянути подану заяву з дотриманням строків встановлених Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 305, 307, 309, 395 КПК України, слідчій суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає в порушенні ч.1 ст. 303 КПК України, - задовольнити.

Визнати бездіяльність дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , в частині не розгляду заяви потерпілого ОСОБА_4 від 05.10.2025 року про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, у строки передбачені Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII, протиправною.

Зобов`язати дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 розглянути заяву потерпілого ОСОБА_4 від 05.10.2025 року про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, у встановленому законом порядку та з дотриманням строків, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII.

Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1