Номер провадження 1-кс/205/2998/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

26 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001582 від 06.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз:

- 12.02.2024 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України звільний від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 25.07.2024 направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України, 24.07.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 25.09.2025 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра запобіжний захід змінено з тримання під вартою на домашній арешт строком до 21.11.2025. 19.11.2025 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжено до 15.01.2026.

ВСТАНОВИВ:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання у якому ставиться питання про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001582 від 06.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан, який продовжено відповідними указами Президента України, а востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20.10.2025 № 793/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 21.10.2025 № 4643-IХ з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року до 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року, будучі неодноразово судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 04.12.2025, близько 21 години 00 хвилин (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 знаходився поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , огородженого парканом, де постійно мешкає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений та таємне, повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану поєднане з проникненням в сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та направився до приміщення сараю, вікна та двері якого обладнані металевими решітками, таким чином проникнувши на територію домоволодіння. В подальшому, за допомогою невстановленого в ході проведення досудового розслідування предмета, ОСОБА_7 пошкодив металеву решітку на вікні, та проник всередину приміщення сараю.

Знаходячись в приміщенні сараю, ОСОБА_7 побачив мотокосу «DniproM 52», та бензопилу ланцюгову «DnirpoM DSG-52H», належні ОСОБА_8 , які визначив як об?єкти свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в сховище, ОСОБА_9 , цього ж дня, тобто 04.12.2025 близько 21 години 00 хвилин (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні який розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, викрав з приміщення сараю вищевказаного будинку електроінструменти, а саме: мотокосу «DniproM 52» (вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2910 від 19.12.2025 становить 3900,00 грн.), та бензопили ланцюгової «DnirpoM DSG-52H» (вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2910 від 19.12.2025 становить 2910,00 грн.).

Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі мотокосу «DniproM 52» (вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2910 від 19.12.2025 становить 3900,00 грн.) та бензопилу ланцюгову «DnirpoM DSG-52H» (вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2910 від 19.12.2025 становить 2910,00 грн.), вийшов з приміщення сараю приватного будинку, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Десантна, буд. 23, та тримаючи при собі зазначені товари, направився до приміщення ломбарду ПТ «ТОП» «Імперіал», за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, буд. 10К, де заклав вищевказані інструменти на загальну суму 3700 грн., після чого розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 , яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2910 від 19.12.2025, становить 6810,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

24.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_7 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності, ними є:

- Протокол прийняття заяви від ОСОБА_11 ;

- Протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.12.2025;

- Протоколом пред?явлення особи для впізнання по фотознімкам свідку ОСОБА_12 від 20.12.2025;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 20.12.2025;

- Протокол огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, буд. 10K;

- Висновок судово-товарознавчої експертизи N? 2910 від 19.12.2025

- Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11.12.2025;

- Протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження, розташованої в приміщенні ломбарду «Імперіал» за адресою м. Дніпро пров. Парусний 10К;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 24.12.2025;

- Протокол проведення слідчого експерименту від 24.12.2025;

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Крім того, підозрюваний є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину та можливі правові наслідки у разі визнання його винним, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оцінюючи наслідки такого переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відбуванням покарання. Таким чином, орган досудового розслідування доходить висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний має мотив і можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може шляхом залякування чи погроз схилити їх до зміни раніше наданих показів або відмови від них під час судового розгляду. Зокрема, підозрюваний знає в обличчя свідка касира-оцінщика ОСОБА_12 , оскільки останній приймав у нього викрадений товар під заставу. За таких обставин ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_12 з метою зміни наданих ним показань для можливого уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості. Перебуваючи під домашнім арештом у межах іншого кримінального провадження, підозрюваний належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив корисливий злочин проти власності.

Враховуючи всі вищевказані обставини, існують дані про наявність в матеріалах досудового розслідування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого. При цьому прокурор вважає що більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначивши що з вчорашнього дня, 25.12.2025 року, був мобілізованим, та перебуває у військовій частині.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши сторони кримінального провадження дійшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001582 від 06.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_7 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, підозрюваної у вчинені злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та за яке кримінальним законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. При цьому суд враховує конкретні обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який є раніше неодноразово судимим, має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості та, перебуваючи під домашнім арештом у межах іншого кримінального провадження, вчинив нове кримінальне правопорушення. Окрім того, суд бере до уваги відсутність у підозрюваного законного джерела доходу, що свідчить про ймовірність повторного вчинення ним корисливих злочинів з метою забезпечення свого існування.

Під час досудового розслідування, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Наведені обставини дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти встановленим ризикам.

Оцінюючи доводи підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає їх необґрунтованими та такими, що не спростовують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилання підозрюваного на факт його мобілізації з 25.12.2025 року та перебування у військовій частині саме по собі не є безумовною підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не усуває встановлених судом ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також ризику вчинення нового кримінального правопорушення з огляду на попередню кримінальну поведінку підозрюваного.

Крім того, вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення під час перебування під домашнім арештом у межах іншого кримінального провадження свідчить про ігнорування ним покладених процесуальних обов`язків та підтверджує неспроможність більш м`яких запобіжних заходів забезпечити його належну процесуальну поведінку. Доводи сторони захисту не містять конкретних даних, які б свідчили про зменшення або відсутність ризиків, встановлених судом, та фактично зводяться до формального заперечення проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети, визначеної ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001582 від 06.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 діб, тобто до 23 лютого 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 (сто п`ятдесят одна тисяча 400) гривень у разі внесення якої, вважати ОСОБА_4 таким, якому обраний запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього строком на два місяці з дня внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_15