Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/628/23

Провадження № 11-кп/4815/740/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000042,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2025 року задоволено клопотання прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 грудня 2025 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаного з триманням під вартою, а саме у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту в певний період доби, з 22:00 до 06:00 за адресою його місця проживання.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що прокурором у клопотанні не наведено обставин, які б свідчили, про існування ризиків для тримання обвинуваченого під вартою. Вказує, що всі доводи прокурора зводяться виключно до тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 покарання, що суперечить вимогам законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Також просить врахувати що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою пенсійного віку, проживає у м.Рівне, а інкримінований йому злочин не віднесений до злочинів пов`язаного з насильства та не потягло за собою тяжких наслідків.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної ухвали обвинувачений отримав лише 31.10.2025, а том вважає що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про відсутність підстав для зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

З матеріалів судового провадження убачається, що обвинуваченому ОСОБА_5 копію цієї ухвали було направлено 31.10.2025 і в той же день її отримано обвинуваченим, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, а тому, у відповідності до приписів глави 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), зокрема статей 115-117, колегія суддів визнає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що був пропущений з поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів цієї судової справи вбачається, що у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження №0000042 від 02.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 436-2 КК.

У відповідності до вимог КПК, і зокрема ст. 199 цього Кодексу, прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що не зменшились та продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування щодо обвинуваченого даного виду запобіжного заходу.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так ураховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, санкцією найтяжчого з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та беручи до уваги, що ОСОБА_5 будучи проросійською налаштованою особою з метою уникнення кримінальної відповідальності може намагатися виїхати на територію російської федерації та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки згідно приписів КПК судом приймаються до уваги показання, дані свідками лише під час судового розгляду, то у разі обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом тиску, вмовляння чи іншим чином може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженню.

Враховуючи, що ОСОБА_5 після проведення в нього обшуку 18.05.2022 за місцем його проживання, продовжив здійснення протиправної діяльності, органу досудового розслідування невідомі обставини придбання обвинуваченим вилучених боєприпасів, а також те, що останній вчинив злочини із застосування засобів комунікації, комп`ютерної техніки та мережі Інтернет, що в сукупності свідчить про ризики вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження ним кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Місцевим судом при постановленні оскаржуваної ухвали враховано, що обвинувачений ніде не працює, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні не має, а також відсутність захворювань, які перешкоджали б утриманню його в місцях попереднього ув`язнення.

Також місцевим судом ураховано приписи ст. 183 КПК щодо права не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України під час дії воєнного стану, який введено 24.02.2022 і діє понині.

Водночас колегія суддів звертає увагу на тривалий термін розгляду справи та перебування під вартою обвинуваченого, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться під вартою на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21.10.2022, тобто понад три роки, та з того часу йому постійно продовжували строк тримання під вартою.

Так апеляційний суд зауважує, що застосування запобіжного заходу не повинно бути "очікуванням" обвинувального вироку. Саме на це звернено увагу ЄСПЛ у ряді свої рішень.

Зокрема у рішенні ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі "Лабіта проти Італії", п. 152 визначає, що "…відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно…; передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти "за" і "проти" наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення…".

Колегія суддів зауважує, що у разі повторного звернення прокурора з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу місцевий суд зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі "Харченко проти України", п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04 березня 2010 року у справі "Шалімов проти України", суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди "…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…".

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що ця ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивовано, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог адвоката ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись ст.ст. 115-117, 404, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2025 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3