УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 рокуСправа № 495/8912/25
Номер провадження 1-кс/495/2426/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Садове Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2025 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001578 за кримінальною кваліфікацією ч.2 ст.332, ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому Законом затверджено Указ Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 листопада 2025 року строком на 90 діб (тобто на момент вчинення злочину на території України діяв воєнний стан).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з?єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 за № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в?їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, діють спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловічого населення у віці від 18 до 60 років.

Відповідно до Постанови КМУ № 1199 від 03.08.1998 року №1199, «Про контрольовані прикордонні райони» до переліку міст і районі, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони входить Одеська область та в тому числі Білгород-Дністровський район, Одеської області

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , вступивши у злочину змову з невстановленими в ході слідства особами, достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 за № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), на території України введено воєнний стан, у серпні 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись у невстановленому слідством місці, вступив з ними у злочинну змову, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України та, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, метою якого є незаконне переправлення осіб через державний кордон України, розробили відповідний злочинний план, який передбачав поширення серед знайомих осіб та у соціальних мережах та спеціальні програми для обміну повідомленнями (месенджери), інформації щодо надання платних послуг щодо незаконного переправлення через державний кордон України, підшукуванні та вербуванні осіб, які бажають залишити територію України у напрямку Республіки Молдова, яким тимчасового обмежено право на виїзд з території України.

Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи що йому тимчасово обмежено право на виїзд з України, та те що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, у яких є на це відповідний дозвіл, якого у ОСОБА_7 не було, та він однаково мав намір на не законний перетин державного кордону України. В зв`язку з чим ОСОБА_7 за допомогою звернувся до свої рідної сестри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зайнялася пошуком осіб, які можуть сприяти в організації та допомозі ухилення від призову за мобілізацією, щодо осіб, які мають намір виїхати за кордон. В подальшому ОСОБА_8 , невстановленим в ході досудового слідства шляхом, знайшла осіб, які не законим способом допомагають особам призовного віку незаконно перетнути державник кордон України, та повідомила брату, ОСОБА_7 , що з ним зв`яжуться.

Підшукавши осіб, на даний час слідством встановлено причетність ОСОБА_4 та невстановлених осіб, ОСОБА_4 , який достовірно знаючи про встановлені на період воєнного стану обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних громадян України чоловічої статті за кордон, з метою участі в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше листопада місяця 2025 року, почав реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме ОСОБА_7 .

Далі, 19.11.2025, в вечірній час, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити на надалося можливим ОСОБА_7 в м. Одеса зустрівся за вказівкою рідної сестри ОСОБА_8 , з не відомим йому на той час чоловіком, а саме з ОСОБА_4 , біля в кафе «Чайка», яке розташоване за адресою: вул. Селекційна, 56, м. Одеса, де обговорили умови та порядок руху до прикордонної зони, та ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_7 говорити, що він являється помічником машиніста тепловоза та вони разом їдуть в відрядження на 10 днів до м. Арциз, Одеської області та показав йому завчасно підготовлене посвідчення працівника АТ «Укрзалізниця» з вклеєною його фотокарткою та Посвідчення про відрядження на ім`я ОСОБА_7 , та на своє ім`я.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 прийшли на залізничну станцію Одеської залізниці «Одеса - Застава Перша», де ОСОБА_4 надав працівникам тепловозу завідомо підроблені документи, а саме посвідчення працівників АТ «Укрзалізниця», та посвідчення про відрядження до м. Арциз, після чого вони зайшли в останній вагон тепловозу сполученням «Одеса-Білгород-Дністровський» та вирушили в напрямку м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Прибувши на залізничний вокзал в м. Білгород-Дністровський Одеської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вийшли з тепловозу, та їх зупинили працівники ДПСУ, які діяли згідно до Постанови КМУ № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони входить Одеська область та в тому числі Білгород-Дністровський район, Одеської області.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 Кримінального кодексу України, тобто в не законному переправленні осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, в середині листопада місяця 2025 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою, АДРЕСА_2 за допомогою зразків наступних документів: Посвідчення працівника АТ «Українська залізниця» та бланку Посвідчення про відрядження ( з відповіддними відтисками печатей та штампів) за допомогою комп`ютерного обладнання та кольорового принтера виготовив наступні документи, а саме: Посвідчення № 002840 від 05.12.2023 видане АТ «Українська залізниця» та посвідчення про відрядження від 19.11.2025 № 453, на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Посвідчення № НОМЕР_1 від 21.01.2025 видане АТ «Українська залізниця» та посвідчення про відрядження від 19.11.2025 № 453, на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у виготовленні підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 19.11.2025, в вечірній час, більш точний час в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 перебуваючи в м. Одеса, на залізничному вокзалі Одеса-Головна, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій та керуючи ними, діючи умисно з метою дозволу на рух в прикордонну зону, а саме на тепловозі сполученням «Одеса- Білгород-Дністровський» до м. Білгород-Дністровський, Одеської області, який згідно до Постанови КМУ № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» входить до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану» надав працівникам тепловозу «Одеса - Білгород-Дністровський», які в подальшому надали останньому дозвіл на проїзд в напрямку м. Білгород-Дністровський підроблені документи, а саме: Посвідчення № 002840 від 05.12.2023 видане АТ «Українська залізниця» та посвідчення про відрядження від 19.11.2025 № 453, на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які насправді вказані установи не видавали та не посвідчували, тим самим умисно використав завідомо підроблені документи.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

27.11.2025 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України було, вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.332, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст.332, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- Проведеним оглядом місця події від 20.11.2025;

- Показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- Проведеним слідчим експериментом за участі ОСОБА_7 ;

- Обшуком за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Обшуком автомобілю ОСОБА_4 ;

- Проведеним оглядом мобільного телефону ОСОБА_7 ;

- Показаннями свідка ОСОБА_9 ;

- Показаннями свідка ОСОБА_10

- Іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам:

Ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 5 до 7 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.

Ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують її особу, репутацію.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню, так як на даний час встановлюються інші особи причетні до вчинення даного кримінального правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ст. 177 КПК України є: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.332, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу застави враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Крім того, 27.11.2025 до Білгород-Дністровської окружної прокуратури звернувся з заявою захисник підозрюваного ОСОБА_4 , який просить обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави, так як ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, та в нього на утриманні знаходяться неповнолітні діти.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 особу підозрюваного та визнати реальну небезпеку, можливість її ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні висловлюючись щодо обґрунтованості підозри, зазначив, що підозрюваний цілком підозру визнає, співпрацює зі слідством. На його думку, наведені слідчим та прокурором ризики є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, а також спростовуються поведінкою самого підозрюваного, який визнає вину, сприяє слідству та тричі самостійно прибував за викликом. Адвокат підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, зазначивши, що разом із підозрюваним наполягали саме на цьому запобіжному заході, оскільки підозрюваний працює машиністом на залізниці, що в умовах сьогодення є важливим; працює цілодобово, у тому числі вночі. Просив визначити мінімальний розмір застави, оскільки на утриманні підозрюваного перебуває п`ять осіб: троє дітей, дружина та мати з інвалідністю.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001578 за кримінальною кваліфікацією ч.2 ст.332, ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.

27.11.2025 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України було, вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.332, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст.332, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- Проведеним оглядом місця події від 20.11.2025;

- Показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- Проведеним слідчим експериментом за участі ОСОБА_7 ;

- Обшуком за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- Обшуком автомобілю ОСОБА_4 ;

- Проведеним оглядом мобільного телефону ОСОБА_7 ;

- Показаннями свідка ОСОБА_9 ;

- Показаннями свідка ОСОБА_10

- Іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

За твердженням слідчого, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому нкимінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбачене від 5 до 7 років позбавлення волі; неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України наспеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід увигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Так, під час розгляду клопотання та наявними матеріалами справи, слідчим суддею встановлено, що слідчим доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу та на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні.

Між тим, слідчий суддя не вбачає виключних обставин, що застава у зазначених межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, з урахуванням тяжкості покарання, обставин, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваного, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, дружина та мати з інвалідністю, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 20-ти (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 182, 186, 193, 194, 196, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20-ти (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), що станом на 01.12.2025 року складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) з`являтися на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

2) повідомляти службову особу (слідчого, прокурора) або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначені обов`язки покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 59 діб, тобто до 28.01.2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 03.12.2025 року о 13:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_11