Дата документу 12.09.2025
Справа № 334/6893/25
Провадження № 1-кс/334/2141/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

дізнавача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000237 від 17 червня 2025 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в порядку передбаченому ст.ст.303-307 КПК України

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.ст.303-307 КПК України в якій вона просить скасувати постанову дізнавача СД ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000237 від 17 червня 2025 року.

Скарга обґрунтована тим, що дізнавач ОСОБА_5 постановою від 09 серпня 2025 року закрила кримінальне провадження №0000237 на підставі п 2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову вважає незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків дізнавача, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Це підтверджується таким.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дізнавач у резолютивній частині постанови послався на п.2 ч.1 ст.284 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження закривається за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, це не відповідає дійсності.

Незаконність і необґрунтованість Постанови виражена в неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи, без аналізу фактів викладених в заяві.

27 червня 2024 року вона звернулася до начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізький області, полковника поліції ОСОБА_6 з заявою відносно шахрайських операцій при оформленні та державної реєстрації моєї земельної ділянки на ім`я ОСОБА_7 , просила провести розслідування з цього приводу. Раніше звернувшись до ЦНАП не мала змоги зареєструвати своє право на земельну ділянку згідно основного документу на приватне право на землю - ДЕРЖАВНИЙ АКТ на право власності на земельну ділянку.

Відносно створення неможливих умов її життя, вона була змушена декілька разів звертатися до поліції, прокуратури, а також до урядової лінії 1545, на що має відповідні документи.

З них викладені факти шахрайських операцій при продажу та оформленні земельної ділянки. Викладені факти примусу мене до продажу своєї частини будинку шляхом створення мені умов несумісних з проживанням на мою адресу.

Суть її заяви до поліції: спадкове майно, яке вони з братом ОСОБА_8 отримали після смерті матері ОСОБА_9 , - будинок був поділений на дві квартири, земельну ділянку, кадастровий номер :04:027:1401 залишили у спільній власності. Після продажу ОСОБА_8 своїх номінальних часток 1/2 спадкового майна й оформлення на ім`я ОСОБА_7 було змінено цільове призначення земельної ділянки. Після чого з їхнього боку почалися незаконні дії з примусу її до продажу її половини будинку. Коли вона звернулась до ЦНАПу, отримала відповідь, що переоформлення неможливе, тому що всю землю за вказаним нею кадастровим номером оформлено на ОСОБА_7 (новий сусід, який купив частку її брата). Таким чином, усі дії землевпорядника ОСОБА_10 щодо державної реєстрації земельної ділянки на ім`я ОСОБА_7 незаконні, не відповідають земельним документам та виконані шахрайським способом: ДЕЖАВНИЙ АКТ на земельну ділянку був тільки у мене та у місцевої Раді,

Незаконність постанови поліції виражається в наступному: отримана нею Постанова містить лише відписки, не містить фактів розслідування, відсутнє відповідне реагування на її заяву в поліцію від 30 травня 2025 року не проведено перевірку її фактів, не витребувані документи, відсутня перевірка документів, які вона додавала до своєї заяви та інших документів, які пов`язані з шахрайськими діями з земельного кадастру та Запорізької міської ради. Неодноразово зверталася до правоохоронних органів із проханням провести відповідне розслідування, перевірити викладені вище факти. Проте розслідування не було проведено.

Всі необхідні чинники та факти бездіяльності органів поліції викладені в заяві ОСОБА_3 до суду, поданою в порядку ст.303 КПК України про бездіяльність органів поліції при розслідуванні шахрайських операцій при продажу та оформленні земельної ділянки (присадибна ділянка), що знаходиться в приватній власності.

Вказана постанова обмежує її права на незалежне розслідування кримінального провадження в цілому.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вважає, що дізнавач не забезпечив ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0000237. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Дізнавач допустив порушення процесуальних норм, не встановив спричинення матеріальної та моральної шкоди, залучив її до кримінального провадження як свідка, а не як потерпілого.

Тобто дізнавач не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Просить скасувати постанову дізнавача СД ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000237.

Заслухавши пояснення скаржника, дізнавача дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000237 від 17 червня 2025 року слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не підлягає до скасування, з наступних підстав.

Судом встановлено, що дізнавачем СД ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 були розглянуті матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000237 від 17 червня 2025 року. Постановою дізнавача від 09 серпня 2025 року було закрито зазначене вище кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Закриваючи провадження дізнавач керувався ст.110, ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

У відповідності до ч.1 п.2 ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

Зважаючи на викладені вище факти, враховуючи наведені законодавчі норми, суд вважає, що скаржник ОСОБА_3 має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та строк оскарження постанови не пропущений.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим, до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому законом порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавачем закрито провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000237 від 17 червня 2025 року встановлено, що дізнавачем проведено всі необхідні та можливі слідчі дії. Отже, підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000237, внесеного до ЄРДР 17 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - слідчий суддя не знаходить.

Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000237, внесеного до ЄРДР 17 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1