Справа № 504/3957/25
Номер провадження 1-кс/504/395/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника ВП- начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка, Каховського району, Херсонської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Комінтернівського районного суду від 14.11.2023 за ст. 126-1 КК України до 1 р. 6 міс. п/в, ст. 75,76 КК -1 рік;

- вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.01.2024 за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, ч.4 ст. 70 КК України покарання у виді 1 року 6 міс. п/в, ст. 75, 76 1 рік виконувати самостійно, звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 18.07.2025.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні №0000249 від 29.09.2025року ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання заступника начальника ВП- начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 29.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2025, приблизно о 21 год. 00 хв., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, під час спільного вжиття алкогольних напоїв, ОСОБА_5 , спільно зі співмешканкою ОСОБА_8 , перебували на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 де між ними на побутовому ґрунті виникла сварка, що відповідно до ЗУ Про запобігання та протидію домашньому насильству» стосується правовідносин, шо виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

У ході конфлікту, на ґрунті неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень своєї співмешканці ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, наніс удар долонею своєї правої руки в область голови ОСОБА_8 , від якого остання впала на асфальтоване покриття. Після отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , перемістилась з вулиці до свого будинку та лягла відпочивати, де внаслідок отриманих 28.09.2025 нею від ОСОБА_5 , тяжких тілесних ушкоджень, 29.09.2025 приблизно в період часу з 02:00 години по 04:00 годину наступила смерть останньої.

Унаслідок отриманого від ОСОБА_5 удару ОСОБА_8 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, травматичного субдарального крововиливу, ушкодження в наслідок контакту з тупим предметом.

Сукупність ушкоджень отриманих ОСОБА_8 , які складають комплекс закритої черепно-мозкової травми відповідно до п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (в, г, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, які перебувають у прямому причинному зв`язку з виявленою у неї закритою черепно-мозковою травмою.

Смерть ОСОБА_8 , перебуває у прямому причинному зв`язку з виявленою у неї закритою черепно-мозковою травмою у вигляді набряку головного мозку, травматичного субдарального крововиливу ушкодження в наслідок контакту з тупим предметом. Безпосередньою причиною смерті являється набряк головного мозку.

Відомості щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 29.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

29.09.2025 року. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

30 вересня 2025 року громадянину ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України вказаного вище злочину, підтверджуються зібраними у провадженні доказами, що долучені до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є той факт, що кваліфікація даного кримінального правопорушення є ч. 2 ст. 121 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі строком до 10 років, що свідчить про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, є той факт, що ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, так як він особисто з ними знайомий та перебуває у дружніх стосунках.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України є те, що ОСОБА_5 , не працевлаштований, не має дітей тим самим у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий в тому числі за аналогічний злочин, що свідчить про наявність, того, що ОСОБА_5 , може вчинити нове кримінальне правопорушення.

У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти Росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання підтримали та просив його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування в ЄРДР внесено відомості за №0000249 від 29.09.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується в своїй сукупності:

- протоколом огляду місця події від 29.09.2025 під час якого на підлозі в кімнатах будинку за місцем виявлення Трупу ОСОБА_8 , виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров;

- протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_9 , від 29.09.2025, яка надала покази про те, що вона знайома особисто з ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , та 28.09.2025 у вечірній час вона особисто бачила, як ОСОБА_5 перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 завдав удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 . Крім того, свідок ОСОБА_9 , раніше не одноразово бачила, як під час сварок ОСОБА_5 , бив ОСОБА_8

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 29.09.2025, яка прийшла до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та повідомила про вказану подію на спецлінію «102».

- протоколом медичного огляду № 000181 від 29.09.2025 ОСОБА_5 , згідно якого за результатами медичного огляду у сечі ОСОБА_5 виявлено 4,39% етанола, що вказує на його алкогольне сп`яніння.

- лікарським свідоцтвом № 234 від 29.09.2025 про смерть ОСОБА_8 , згідно якого причиною смерті останньої є набряк головного мозку, травматичний субдаральний крововилив, ушкодження в наслідок контакту з тупим предметом.

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , від 30.09.2025 який надав свідчення щодо вчинення ним вказаного злочину, визнав свою вину, та іншими матеріалами у їх сукупності.

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000249 від 29.09.2025 року обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_11 дій, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; (3) Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;(5) Може вчинити нові кримінальні правопорушення

Щодо ризику переховування від органів досудового слідчства чи суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину - ч.2 ст.121 КК України, так в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення йому тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою (на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання), проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризик -незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд погоджується, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може здійснювати тиск на свідків з метою змінити показання надані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи обставини, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення обґрунтовано наявністю повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, наявність попередніх судимостей, існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності..

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені слідчим суддею в нарадчій кімнаті; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, відсутність обставин що б унеможливлювали утримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства не має; не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий.

Отже, слідчий суддя вважає, що достатньо підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 діб.

Щодо пом`якшення запобіжного заходу шляхом надання права внесення застави.

Слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника ВП- начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 29 вересня 2025 року.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 28 листопада 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - для відома та виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1