Справа № 158/2632/25
Провадження № 1-кп/0158/169/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000462 від 21.07.2025 року прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, Мурманської області, російської федерації, росіянина, громадянина російської федерації, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , російської федерації, місце тимчасового перебування пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ( АДРЕСА_2 ), раніше неодноразово судимого:

- вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.06.2015р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки;

- вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05.09.2016р. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з конфіскацією майна, на підставі ст. 81 КК України 27.03.2020р. звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 9 місяців 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000462 від 21.07.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні 23 вересня 2025р. прокурором у кримінальному провадженні №0000462 прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.07.2025р. щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 25 вересня 2025 року включно.

На даний час ризики суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, про що свідчить тяжкість покарання у разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, останній перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на шістдесяти днів з визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення поданого прокурором клопотання, просили обрати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, кожного зокрема, думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Судом встановлено, що в провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000462 від 21.07.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.07.2025р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 25 вересня 2025 року включно.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає покарання до 8-ми років позбавлення волі, останній перебуваючи на волі може переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходу та постійного місце проживання на території України, до затримання був поміщений в ПТПІ в АДРЕСА_2 , після звільнення від покарання на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, а тому, з метою запобігання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про доцільність продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, порядок визначення розміру, у якому до обвинуваченого може бути застосована застава, регулюється ст. 182 КПК України.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025р. у розмірі 3028 грн.

Разом з тим, враховуючи відсутність обставин, передбачених ч. 4 ст.183 КПК України та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , вважаю за необхідне призначити заставу, яка дорівнює 50 (п`ятдесят) розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 151 400,00 грн.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Стороною захисту не надано суду інших доказів, які б підтверджували доцільність зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу про продовження якого просить у клопотанні сторона обвинувачення, або ж у відмові в задоволенні клопотання, також не надано суду доказів щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу.

Зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, оскільки останній, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема, ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Судом також встановлено, що на даний час не відпала необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000462 прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 369, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000462 від 21.07.2025 року прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів до 21 листопада 2025 року включно з визначенням розміру застави.

Строк рахувати з моменту винесення ухвали 23 вересня 2025 року.

Розмір застави визначити 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172, та надати оригінал документу, що підтверджує внесення застави уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора, слідчому, прокурору або суду.

У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за викликом, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це прокурора та суд, що здійснив виклик.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 21 листопада 2025 року.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово Ківерцівський районний суд Волинської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1