Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/8956/25
Провадження №1-кс/523/7983/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваної та її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000127 від 20 лютого 2025 рокупро продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_7 , яку підозрюють у державній зраді, вчиненої в умовах воєнного стану,

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, продовження злочинної діяльності, знищення, схову або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання провадженню іншим чином, а також незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, відсутність заперечень від сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000127 від 20 лютого 2025 року, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

О 16 годині 50 хвилин 29 вересня 2025 року ОСОБА_7 було затримано, після чого в цей же день їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Строк застосованого слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, спливає 27 листопада 2025 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2025 року до чотирьох місяців, тобто до 29 січня 2026 року, для завершення якого необхідно: отримати висновок судово-психіатричної експертизи; провести огляд інформації, отриманої за результатами здійснених тимчасових доступів до інформації із відомостями про телефонні з`єднання; встановити співучасників або додаткових свідків дій, які вмінені підозрюваній; отримати докази про їх осіб; а також виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України тощо.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вміненому їй діянні підтверджується змістом розсекреченого протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12 серпня 2025 року, листами Одеської обласної державної (військової) адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_2 (про розміщення за географічними координатами, переданими підозрюваною невстановленому співробітнику розвідувального органу російської федерації, розміщення особового складу, установ та військових частин Сил оборони України) тощо.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваної та виконання останньою процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваною території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно здійснити низку процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчиненого. При цьому слідчий суддя також вважає, що оскільки особи, ймовірно співробітники спецслужб російської федерації, яким ОСОБА_7 надавала здобуту інформацію, до теперішнього часу не встановлені та не затримані, то перші особи можуть відновити спілкування з підозрюваною через мережу Інтернет, дати їй як нові завдання щодо збору аналогічної інформації, так і вказівки, поради, спрямовані на уникнення від відповідальності чи її пом`якшення, а відтак продовжують існувати ризики, як продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності, так і знищення, схову або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування продовжується встановлення свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, надасть їй можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б також допомогли підозрюваній уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваної на свідків в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , посягає на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та інформаційну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваної, обставин вміненого їй злочину, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 23 січня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1