Справа № 461/7640/25
Провадження № 1-кс/461/6868/25
06.11.2025 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
Заявник в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Слідчий в судове засіданні в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав клопотання, в якому просив розглядати заяву про скасування арешту без його участі, зазначив, що не заперечує щодо скасування арешту.
Дослідивши матеріали клопотання та клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.09.2025 року клопотання задоволено та накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, а саме на спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz Sprinter 413 CDI» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є: ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.09.2025 року арешт на спеціалізований вантажний фургон марки «Mercedes-Benz Sprinter 413 CDI» р.н. НОМЕР_1 накладено з метою збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.
Заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту в частині заборони користування майном, зокрема, спеціалізованим вантажним фургоном марки «Mercedes-Benz Sprinter 413 CDI» р.н. НОМЕР_1 , відпала потреба.
Враховуючи те, що вказаний арешт накладався з метою збереження речових доказів, слідчий мав можливість та достатній час для відшукування слідів злочину на вказаному майні, огляд вказаного транспортного засобу судовими експертами проведено, отримано всі висновки судових експертиз, проведено всі слідчі експерименти, суд вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.09.2025 року, на даному етапі досудового розслідування, адже накладення арешту на майно суперечить загальним засадам кримінального провадження та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є недоцільним. Тому клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим, законним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1