Справа № 302/1713/25
Провадження № 1-кп/302/219/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 02.12.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Торунь Міжгірського району Закарпатської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 року біля 17 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих непорозумінь із дружиною ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , наніс множинні удари шнуром від подовжувача переноски в область голови та рук останньої.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта № 100-м від 02.12.2025 року, спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , у вигляді садна на волосистій частині голови у лівій тім`яній ділянці, садна на шкірних покривах чола справа, синця на шкірних покривах правої надбрівної дуги синця на шкірних покривах середньої третини правого передпліччя, синця на шкірних покривах тильної поверхні правої кисті.

Всі вище описані тілесні ушкодження виникли від дії тупих, твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму дії. Яким міг бути предмет на який вказує сама потерпіла.

Всі вище вказані тілесні ушкодження розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 27.11.2025 року. Малоймовірно що вказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту так як є наслідками локальних ударів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Частинами другою та третьою статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень статті 302 КПК України, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

В свою чергу потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до письмової заяви, також згодна із розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву за змістом якої він не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_4 , якою вона надає згоду щодо розгляду обвинувального акта в спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України:

--- суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (частина 1);

--- особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

За частиною 1 статті 125 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно зі статтею 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку та його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, утримує одну неповнолітню дитину, не працюючий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, яка відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , сукупності встановлених у кримінальному провадженні обставин, тяжкості вчиненого ним кримінального проступку та його наслідків, наявності обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також дотримуючись принципів об`єктивності й неупередженості судового розгляду, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді громадських робіт у межах строку, визначеного санкцією частини першої статті 125 КК України.

На переконання суду, призначення менш суворого виду покарання, зокрема штрафу, не забезпечить досягнення мети покарання та буде недостатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Характер і спосіб учинення кримінального правопорушення, пов`язані із застосуванням фізичного насильства у сфері сімейних відносин, зумовлюють необхідність обрання такого виду покарання, який матиме реальний виховний і соціально корисний вплив на особу винного та не зводитиметься виключно до майнових заходів відповідальності.

Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, відомості про наявність у нього стабільних законних джерел доходу відсутні, при цьому він є працездатною особою та не має захворювань, що перешкоджали б виконанню громадських робіт, у зв`язку з чим покарання у виді штрафу може бути утрудненим у частині його реального виконання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

У порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання щодо речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 100, 368, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального поступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та йому призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речові докази: переноска електро-подовжувач чорного кольору, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути власнику по вступу вироку в законну силу.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1