Номер провадження № 1-кс/756/2263/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

22.08.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160, про арешт майна. Клопотання погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на речові докази, що були вилучені 22.08.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: куртку чорного кольору, яку поміщено до спеціального пакету №ЕХР0448207 з відповідними пояснювальними написами та підписами учасників обшуку, чорну чоловічу сумку, яку було поміщено до спеціального пакету №SUD3097043 з відповідними пояснювальними написами та підписами учасників обшуку, які є власністю ОСОБА_5 . Дані речі вилучено відповідною постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001160 від 01.05.2025, за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

На думку слідчого, наведені обставини свідчать про те, що наразі є необхідність в накладенні арешту на вказані предмети, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в період часу з 12.03.2025 по 17.03.2025 року невстановлена досудовим розслідуванням особа під час дії воєнного стану протиправно заволоділа грошовими коштами з банківської картки ТОВ "ТОРГРУП" шляхом зняття в банкоматах на загальну суму 106000 грн., чим завдала матеріальної шкоди підприємству.

22.08.2025 було проведено обшук за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Білецького - Носенка, 21/1, під час якого було виявлено та в подальшому вилучено: куртку чорного кольору, яку поміщено до спеціального пакету №ЕХР0448207 з відповідними пояснювальними написами та підписами учасників обшуку, чорну чоловічу сумку, яку було поміщено до спеціального пакету №SUD3097043 з відповідними пояснювальними написами та підписами учасників обшуку, які є власністю ОСОБА_5 .

На даний час органом досудового розслідування встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, а також збираються докази вчинених злочинів, встановлюються свідки.

22 серпня 2025 року відповідно до положень ст. ст. 98, 100 КПК України постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві вищевказані предмети визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001160 від 01.05.2025.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, однак прокурором заява про розгляд справи у його відсутності. Крім того в клопотанні прокурор зазначає, що підтримує клопотання слідчого, просить його задовольнити.

ОСОБА_5 викликалися судом належним чином, однак в судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без власника майна.

Як встановлено у судовому засіданні, органом досудового розслідування, яким є Оболонське управління поліції ГУНП у місті Києві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160. Процесуальне керівництво здійснює Оболонська окружна прокуратура міста Києва.

11.08.2025 ухвалою Оболонського районного суду м.Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено майно, що перелічено в клопотанні слідчого.

Вилучені речі відповідною постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001160 від 01.05.2025 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до яких, зокрема, належить арешт майна. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, судом встановлено, що вилучене майно відповідає вимогам п. 11 ст. 170 КПК України, є речовими доказами, так як відповідають ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочину, як і самостійно або у сукупності з іншими доказами доводити певні обставини чи вказувати на їх існування.

Ураховуючи викладене, на думку суду, клопотання слідчого, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160, про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеного 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160, на майно, яке було вилучене 22.08.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: куртку чорного кольору, чорну чоловічу сумку.

Заборонити на час досудового розслідування користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном будь-яким особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надати слідчому, прокурору, власнику майна, представник власника майна.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1