печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад доводів поданої скарги

У березні 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , подана у порядку ст. 303 КПК України, про зобов`язання прокурорів Печерської окружної прокуратури м. Києва розглянути її клопотання № 2376-24 від 18.03.2024, подане у межах кримінального провадження № 0000197 від 11.12.2012 про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 .

Явка сторін

У судове засіданні скаржник ОСОБА_3 , не з`явилася, зі змісту скарги вбачається, що просить проводити її розгляд за своєї відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання представник органу досудового розслідування не прибув, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належно, про причини неявки суду не повідомлено. Заяв, клопотань, заперечень не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Печерською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальний нагляд за здійсненням досудового розслідування кримінального провадження № 0000197 від 11.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.03.2024 за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою про зобов`язання прокурорів Печерської окружної прокуратури м. Києва розглянути її клопотання № 2376-24 від 18.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2024 скаргу повернуто особі, що її подала.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2024 скасовано, матеріали скарги повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 306, 307 КПК України.

Зазначена скарга розподілена на слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 27.09.2024.

Мотиви слідчого судді

Процесуальні правовідносини регулюються главою 19 «Загальні положення досудового розслідування» та главою 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» розділу ІІІ «Досудове розслідування» КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Звертаючись до слідчого судді з даною скаргою, ОСОБА_3 вказує, що прокурор не розглянув її клопотання про визнання речовим доказом квартири, а тому в порядку статті 303 КПК України вона звернулася до слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Однак, правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Тому, на підтвердження направлення учасникам справи відповідної заяви (клопотання) з додатками обов`язково мають додаватися описи вкладення, чеки (квитанції) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення.

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із наведених норм убачається, що належним доказом направлення копії заяви (клопотання) та доданих до неї документів учасникам справи є бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення. Тобто належним доказом надіслання копії заяви з доданими до неї документами заінтересованим особам є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

Відповідно, якщо копію заяви (клопотання) надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердженням, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

У своїй скарзі ОСОБА_3 надовить текст клопотання № 2376-24 від 18.03.2024, яке вона, з її слів, направила до Печерської окружної прокуратури м. Києва.

Однак до матеріалів скарги ОСОБА_3 не долучає доказів направлення та отримання Печерською окружною прокуратурою м. Києва вказаного клопотання в письмовому або електронному вигляді.

Слідчий суддя не вживає заходів щодо збирання доказів за скаргою, такий обов`язок покладається на скаржника.

Слідчий суддя, виходячи із принципу диспозитивності, не може вийти за межі своїх повноважень та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд.

Оскільки скаржником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що вона зверталася до Печерської окружної прокуратури м. Києва саме зі заявою № 2376-24 від 18.03.2024, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 220, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1