Справа № 489/3207/24
Кримінальне провадження №1-кп/489/505/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Інгульський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0000035 від 09.02.2024.

Обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.10.2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 12.03.2019 року звільнений з місць позбавлення волі;

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

03.02.2024 ОСОБА_3 приблизно о 15:47, перебуваючи у приміщенні відділення «Нової пошти» № 11, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру 13-Г, діючи повторно, із корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману потерпілого ОСОБА_6 , під приводом здійснити купівлю мобільного телефону, під час отримання посилки здійснив підміну товару, тим самим заволодів майном останнього, а саме: мобільним телефоном торговельної марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra 5 G» (SM-N 986 В)» 12/256 Гб IMEI: НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 14 333,33 гривні.

Цими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав, дав покази, які відповідають фактичним обставинам обвинувачення. Пояснив, що замінив за вказаних обставин свій розбитий телефон на новий.

Крім того його вина підтверджена й письмовими доказами.

08.08.2024 слідчим відповідним протоколом була прийнята заява ОСОБА_8 про вчинений злочин - підміну і заволодіння телефоном «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra" вартістю 14200 грн. при отриманні товару у відділені "Нова пошта" №11 в м. Миколаєві, проспекту Миру, 13Г 03.02.2024 приблизно о 15:43.

09.02.2024 слідчим отримав від заявника накладні ТОВ "Нова пошта" за якими було отримано вказаний телефон.

За накладною 0596 від 08.02.2024 відправником зазначений ОСОБА_6 , оголошена вартість телефону торговельної марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra 5 G» (SM-N 986 В) зазначено 14200 грн., отримувач ОСОБА_9 . Друга накладна 6128 за те ж число підтверджує повернення відправнику ОСОБА_10 посилки.

12.02.2025 слідчий отримав від заявника ОСОБА_8 добровільно виданий мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra" в поштовій коробці, який оглянув 12.02.2024, встановив що коробка є тією в якою було спрямоване переадресування (повернення товару) ОСОБА_11 , зафіксував обидва IMEI: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , його технічний стан (розбите скло і погнутий корпус), серійний номер НОМЕР_4 . 30.04.2024 аналогічну слідчу дію слідчий провів за участю ОСОБА_3 , який підтвердив, що даний телефон належить йому.

14.02.2024 заявник ОСОБА_8 впізнав за фотографіями ОСОБА_3 як особу яка за вказаних обставин заволоділа зазначеним телефоном. Аналогічне впізнання з аналогічним результатом проведено того ж дня зі свідком ОСОБА_12

14.02.2024 слідчий провів огляд відеозапису з камери спостереження в вказаному відділені ТОВ "Нова пошта", де були присутні працівники відділення ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , де видно обставини заволодіння ОСОБА_3 телефоном з поштової посилки шляхом заміни. 30.04.2024 слідчий провів за участю ОСОБА_3 тотожну слідчу дію, під час якої ОСОБА_3 заявив, що на відеозаписі впізнає себе.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 в суді і квитанції з ломбарду, телефон яким він заволодів 07.02.2024 він заклав в ломбард, про що свідчить квитанція стосовно телефону торговельної марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra 5 G» IMEI: НОМЕР_1 , а надалі телефон був викуплений з ломбарду ТОВ "Нова пошта" і повернутий ОСОБА_6 .

У відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи від 28.02.2024 вартість телефону, що був предметом злочину на дань вчинення становила 14333,33 грн.

При вирішенні питання кваліфікації суд враховує, що стосовно ОСОБА_3 були ухвалені обвинувальні вироки:

- 21.01.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (знятий з обліку органом пробації через наступне засудження);

- 17.03.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 (по відношенню до попереднього вироку) КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (знятий з обліку органом пробації через наступне засудження);

- 09.06.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 (по відношенню до попереднього вироку) КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки (знятий з обліку органом пробації через наступне засудження);

- 27.07.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 (по відношенню до вироку від 09.06.2020) КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 32 КК повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Частина 1 ст. 88 КК передбачає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 78 КК після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК такими, що не мають судимості (судимість погашається), визнаються особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

В даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком від 27.07.2020, що свідчить про існування на момент вчинення нового кримінального правопорушення судимості за попереднім вироком.

Однак відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2023 ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 78 КК звільнено від покарання, призначеного за вироком від 27.07.2020 року. Зазначена ухвала суду набрала законної сили та не була переглянута у встановленому законом порядку.

Отже, наявність ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2023, яка набрала законної сили, перешкоджає застосуванню в такому випадку ст. 71 КК, однак для кваліфікації злочину наявність чи відсутність кваліфікуючої ознаки повторності необхідно встановлювати, виходячи з тих обставин, які існували на час його вчинення, а не на час постановлення вироку чи рішення суду вищої інстанції. Зокрема, такий підхід було застосовано Верховним Судом у справі № 484/3214/17 (позиція ККС ВС від 16.05.2023 у справі 647/1695/18).

Тому ознака повторності в діях ОСОБА_3 існує.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в КНП "МОЦПЗ" на підтримуючій терапії агоністами опіоїдів метадону з діагнозом "розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності" . Характеризується за місцем проживання посередньо.

Вчинив не тяжкий злочин. В суді висловив осуд свого вчинку і заперечення вчинення кримінальних правопорушень в подальшому. Цивільний позов не поданий, потерпілий просив призначити покарання на розсуд суду.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання суд не встановив.

З урахуванням пропорційності покарання до вчиненого, врахувавши особу обвинуваченого, обставини за який у нього є судимість за злочин вчинений понад 10 років тому, суд вважає за можливе призначити найсуворіше покарання за санкцією кримінального закону, але застосувати положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком.

Слід вирішити питання про долю речових доказів і процесуальних витрат. Запобіжний захід не обирався.

Резолютивна частина

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2271,84 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Речові докази: оптичний носій - зберігати в матеріалах судового провадження, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20" в поштовій коробці, IMEI: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_3 (квитанція 831).

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1