Справа № 555/2747/25
Номер провадження 1-кс/555/551/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурра ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 погодженого з начальником Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді осбистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Тишиця, Березнівського району Рівненської області, жителька АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000201 (ЄРДР від 01.08.2025), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням погодженим з начальником Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000201 (ЄРДР від 01.08.2025), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що всупереч вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період часу із 31.12.2024 по 01.08.2025, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільну небезпечність своїх дій, систематично вчиняла домашнє психологічне насильство стосовно свого колишнього чоловіка ОСОБА_6 в присутності їх неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими перебуває у сімейних стосунках (у розумінні п. 3. ч. 1. ст. 1, п. 2, п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості їхнього життя.

Так, 31.12.2024, приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_6 , а саме словесно ображала та погрожувала фізичною розправою в присутності їх неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що притягнута постановою Березнівського районного суду Рівненської області до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (справа № 555/23/25, постанова від 15.01.2025).

Крім того, 10.02.2025, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_6 , а саме словесно ображала та погрожувала фізичною розправою в присутності їх неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що притягнута постановою Березнівського районного суду Рівненської області до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (справа №555/435/25, постанова від 19.03.2025).

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , 01.08.2025 приблизно о 01:22 годині, перебуваючи в будинку що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел та мету на систематичне вчинення домашнього насильства щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, діючи умисно, систематично вчинила відносно потерпілого психологічне насильства в присутності їх неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме словесно ображала його, погрожувала фізичною розправою, що викликало у потерпілого ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку і життя, призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, що зокрема, виразились у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя та особи, з якою винна перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілих осіб.

Прокурор та старший слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити клопотання .

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення старшого слідчого, прокурора, підозрюваної, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення доводиться сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 08.08.2025, показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 05.11.2025, показаннями свідків ОСОБА_8 від 08.08.2025, ОСОБА_9 від 24.10.2025, ОСОБА_10 від 27.10.2025, ОСОБА_11 від 27.10.2025, постановою Березнівського районного суду Рівненської області в справі № 555/23/25 від 15.01.2025, постановою Березнівського районного суду Рівненської області в справі № 555/435/25 від 19.03.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Метою обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є забезпечення виконання нею покладених на її процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість зазначених ризиків проявляється в тому, що підозрювана ОСОБА_5 час від часу проживає в одному житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Таким чином підсумовуючи вище викладене можна дійти висновку, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому вона підозрюється.

Особливу увагу слід приділити до того, що на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України санкція якого передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років, офіційно ніде не працевлаштована, на життя ніде не заробляє, зловживає алкогольними напоями після чого влаштовую дебоші в сім`ї, участі у веденні домашнього господарства не приймає, раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

На даний час підозрювана ОСОБА_5 час від часу проживає разом з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (East/West Alliance Limited v. Ukraine, № 19336/04, § 166-168, від 23 січня 2014 року).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу

у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;

- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;

- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом

і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

З огляду на вказані обставини, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 179, 184, 194, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

1. Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Тишиця, Березнівського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

2. Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

2.1 прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора або суду;

2.2 не відлучатись із Рівненського району Рівненської області, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2.3 повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

2.4 утримуватись від спілкування з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

3. Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 обмежувальні заходи:

3.1 заборонити перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 2 (два) місяці.

3.2 обмежити спілкування з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постраждав від домашнього насильства.

4. Встановити строк дії ухвали на 2 (два) місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1