Провадження № 1-кп/734/440/25 Справа № 734/4326/25
У х в а л а

іменем України

14 жовтня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в режимі відеоконференції підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002492 від 02.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України,-

в с т а н о в и в:

на адресу Козелецького районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002492 від 02.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Також прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики. передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, на даний час не зникли.

Обвинувачений та захисник вважають за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Щодо продовження дії запобіжного заходу заперечили.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Козелецькому районному суду Чернігівської області.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Вказане судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, так як обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строк запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом закону, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію та майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, розглянувши питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, оцінивши доводи прокурора, виходячи з необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та наведених прокурором, із ступеня тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 умисного злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, а також суд приймає до уваги ту обставину, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд враховує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введений воєнний стан, строк дії якого в подальшому було продовжено, а тому в умовах, які існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у обвинуваченого збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Однак суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли, є й надалі актуальними.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на шістдесят днів, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 62, 128, 314-316, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України на 15 жовтня 2025 року 15 год. 30 хв.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника та обвинуваченого згідно обвинувального акта.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 грудня 2025 року, включно.

Утримувати під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: