Справа № 740/205/26
Провадження № 1-кс/740/60/26
УХВАЛА

19 січня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000081 від 30.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

15.01.2026 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов указаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000081 від 30.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2026 справу передано головуючому судді ОСОБА_3 .

16.01.2026 суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід у вказаному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 є депутатом Ніжинської міської ради Чернігівської області 8 скликання, почесним громадянином Ніжина, командиром місцевої військової частини, має великий прямий вплив на економічні та соціальні сфери розвитку Ніжинського району, а тому розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 не може бути об`єктивно розглянутий у Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області. Крім того, помічник судді ОСОБА_3 та дружина обвинуваченого ОСОБА_5 перебувають у дружніх стосунках, тісно спілкуються.

Вищевказані обставини, а також суспільний резонанс справи, на думку судді ОСОБА_3 , можуть в очах громадськості викликати сумніви щодо її неупередженості та об`єктивності під час розгляду цього кримінального провадження.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Учасники кримінального провадження, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід підтримав з підстав, наведених у ній, просив судове засідання провести без його участі.

Від адвоката ОСОБА_7 до суду надійшла заява, в якій вона повідомила про відсутність повноважень як захисника ОСОБА_4 під час розгляду вказаної заяви про самовідвід, оскільки договір про надання правничої допомоги з останнім було укладено лише на стадію досудового розслідування.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали до суду клопотання про розгляд заяви про самовідвід судді без їхньої участі.

У супровідному листі прокурора до обвинувального акта зазначено, що станом на цей час обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор".

Суд надсилав ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор" повідомлення для ОСОБА_4 про дату та час розгляду заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід з роз`ясненням положень ст. 336 КПК України, однак жодних заяв/клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від обвинуваченого ОСОБА_4 до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Дослідивши заяву судді про самовідвід, суд дійшов таких висновків.

Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Згідно зі ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Обставини, на які посилається суддя ОСОБА_3 у заяві про самовідвід, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як інші обставини, які викликають сумнів у її неупередженості.

Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У справі «Гаусшильдт проти Данії» ЄСПЛ зазначав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу (самовідводу) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, беручи до уваги те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного у суду немає, відсутні підстави вважати про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у нього певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. За суб`єктивним критерієм - для того, щоб з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості судді під час вирішення справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Отже, для вирішення питання про наявність законних підстав побоюватись, що конкретний суддя не є неупередженим, точка зору будь-якого «стороннього спостерігача» безумовно важлива, проте не повинна мати вирішального значення з огляду на те, що суспільство є неоднорідною сукупністю осіб з різними віком, освітою та культурою, майновим та соціальним станом, уявленнями про життєві цінності зокрема, що унеможливлює в принципі врахування різноманітних інтересів якогось умовного «спостерігача».

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Разом з цим ч. 1 ст. 94 КПК України передбачено, зокрема, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіряючи підстави для самовідводу судді, суд не вбачає наявності підтверджених та переконливих фактів, які б викликали обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 .

У поданій заяві про самовідвід не зазначено, що в судді ОСОБА_3 наявна або може виникнути зацікавленість в розгляді вказаного кримінального провадження. Сама ж заява мотивована необхідністю недопущення сумнівів щодо неупередженого та об`єктивного розгляду вказаного кримінального провадження, що не є підставою для задоволення заяви про самовідвід судді.

Отже, суд вважає, що викладені обставини не є такими, що могли б викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_3 , а тому в задоволенні заяви про самовідвід судді слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000081 від 30.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1