Справа № 559/5143/25
Провадження № 1-кс/559/843/2025
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

"28" листопада 2025 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових № 0000552 від 25 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

слідчий і прокурор клопотання у судовому засіданні підтримують, просять застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці без визначення розміру застави.

Обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 , 25.11.2025, о 18 годині 32 хвилини, перебуваючи по вулиці Мирогощанська поблизу житлового будинку № 3А в місті Дубно, Рівненської області, під час проведення поверхневої перевірки речей, які знаходилися при ОСОБА_5 , відповідно до ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», працівниками батальйону № 3 (з обслуговування Дубенського району) Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в ході виявлення у останнього кристалічної речовини білого кольору, з метою уникнення відповідальності почав тікати від працівників батальйону № 3 УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. В цей час, сержант поліції ОСОБА_7 , який є працівником правоохоронного органу та виконував службові обов`язки згідно графіку несення служби добових нарядів, почав наздоганяти ОСОБА_5 з метою подальшого його затримання. Після того, як сержант поліції ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_5 , та намагався його затримати, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, діючи умисно, з метою уникнення затримання та подальшої втечі, наніс ОСОБА_7 три-чотири удари ліктями правої та лівої руки в область обличчя, спричинивши таким чином тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, осадненої рани носа, верхньої губи.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вважають, що наявні ризики за п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, бо ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики обгрунтовуються тим, що ОСОБА_5 був неодноразово судимим за вчинення тяжких злочинів. Вчинив нове кримінальне правопорушення, перебуваючи на випробувальному терміні та розуміючи наслідки які можуть настати внаслідок його порушення, Все це може свідчити про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення, тому у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою ОСОБА_5 зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень та може вільно покинути місце свого проживання, таким чином переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватися від органів досудового слідства та суду необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Захисник пояснив, що підозра в умисному нанесенні тілесних ушкоджень працівнику поліції не обгрунтованане доказами, просив обрати підозрюваному домашній арешт по місцю проживання його матері.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

25.11.2025 о 22:10 годин, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2025, ОСОБА_5 із додержанням вимог ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.11.2025, протоколами допиту потерпілих та свідків, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_7 , який розповів та показав, як саме останньому були спричинені тілесні ушкодження; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , висновком експерта №146 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , згідно якого у ОСОБА_7 були виявлені легкі тілесні ушкодження.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, при вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд враховує, що такий суворий запобіжний захід, як тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 345 КК України.

Встановлено, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме останній ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, що може свідчити про те, що останній може вільно покинути місце свого проживання та поїхати в інше місце та таким чином переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та майновий стан.

Проаналізувавши усе вищезазначене, зроблено висновок, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт за місцем проживання підозрюваного, - не здатен усунути вищезазначених ризиків, які дуже високі. Враховуючи особу ОСОБА_5 , його репутацію, спосіб життя, був неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 309 КК України. Останній раз ОСОБА_5 був засуджений 20.10.2025, Дубенським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік. Крім того, ОСОБА_5 25.08.2025, був звільнений з Державної установи «Полицька виправна колонія №76» по відбуттю строку покарання, призначеного вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. Навіть перебуваючи на випробувальному терміні та розуміючи наслідки які можуть настати внаслідок його порушення, ОСОБА_5 25.11.2025, вчинив нове кримінальне правопорушення пов`язане з насильством. Окрім того, під час проведення поверхневої перевірки речей, під час того як працівниками поліції було виявлено кристалічну порошкоподібну речовину у ОСОБА_5 , останній намагався втекти від працівників поліції з метою уникнення відповідальності, але був затриманий.

За таких підстав, слідчому судді доведено наявність ризиків за п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. З огляду на репутацію підозрюваного наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування. Окрім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, бо є особою, що схильна до вчинення злочинів.

Існування двох вищезазначених ризиків разом із наявністю обґрунтованої підозри є достатнім для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 . Враховуючи стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, який ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у виді позбавлення волі строком до 5 років, вважаю за необхідне до підозрюваного застосувати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 необхідно ізолювати від суспільства, оскільки він соціально небезпечний і на даному початковому етапі досудового розслідування ризики дуже високі. Тож, таке втручання в права особи та необхідність обмеження свободи його пересування виправдане заради загального суспільного інтересу, щоб не було загрози для інших людей, а також задля досягнення мети кримінального провадження.

Сторона захисту просить домашній арешт, однак його застосувати неможливо, оскільки такий запобіжний захід не усуне ризиків, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування. На поруки взяти ОСОБА_5 ніхто не просив, а особисте зобов`язання не може бути застосоване з тих же причин, що й домашній арешт, як недостатньо стримуючий запобіжний захід до особи, яка схильна до вчинення злочинів.

На цьому початковому етапі досудового розслідування таке втручання у права особи, як необхідність ізоляції, обмеження свободи пересування ОСОБА_5 виправдане заради загального суспільного інтересу, задля усунення ризиків, для досягнення мети кримінального провадження й забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави.

Враховуючи особу ОСОБА_5 а також вчинення ним злочину із застосуванням насильства, суд не визначає підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.176 -178, 183-184, 194, 371- 372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити. Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Семидуби, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, раніше судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.01.2026 без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали надати прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 24.01.2026 о 10.00 год.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1