Справа № 148/2640/24
Провадження №11-кп/801/79/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 в режимі відеоконференції,

обвинуваченої ОСОБА_10 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000742 від 23.10.2024,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року,

яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Жашків Черкаської області, громадянку України, непрацевлаштовану неодружену, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму 12.01.2024 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_10 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, призначивши їй покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.01.2024, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є її власністю.

Застосовано стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час доби в період з 22 години до 06 години наступного дня до набрання законної сили вироку.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з дня затримання ОСОБА_10 на виконання вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання, строк перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 22.05.2024 до 08.11.2024 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави:

4543,68 грн. за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-23/21031-НЗПРАП від 13.12.2023 року;

4543,68 грн. за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-24/3173-НЗПРАП від 21.02.2024;

3029,12 грн за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-24/10583-НЗПРАП від 04.06.2024;

8345,52 грн. за проведення судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-24/11349-БД від 22.10.2024;

13942,25 грн. за проведення судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-24/11333-БД від 14.10.2024;

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2024, справа № 127/16867/24.

Речові докази:

- пачку з-під цигарок «SOBRANIE», в якій знаходяться два прозорих полімерних пакета із зіп-застібкою з речовиною;

- три паперових згортки жовтого кольору, які являлися обгортками від цукерок «КОРІВКА» в яких містилася речовина рожевого кольору;

- поліетиленовий пакет із зіп застібкою з речовиною рослинного походження, який поміщено до паперового конверта;

- банківську картку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , яку поміщено до паперового конверта, поліетиленовий пакет із зіп застібкою фіолетового кольору з 10 поліетиленовими пакетами з зіп застібками, який поміщено до спеціального пакета Національної поліції України № WAR1501047, ухвалено знищити.

Речові докази: Мобільний телефон Redmi Note 9 Pro з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора лайфселл та сім картою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_4 , сім карту мобільного оператора Київстар з маркуванням № НОМЕР_5 , сім карту мобільного оператора Київстар з маркуванням № НОМЕР_6 , які поміщено до спеціального пакета Національної поліції України № WAR1243922, ухвалено конфіскувати.

Речові докази: носії інформації: DVD-R диск (інв. 159т від 16.05.2023); DVD-R диск (інв. 140т від 15.05.2023); DVD-R диск (інв. 217т від 04.07.2023); DVD-R диск (інв. 321т від 26.02.2024); DVD-R диск (інв. 110т від 20.09.2023); DVD-R диск (інв. 160т від 10.11.2023); DVD-R диск (інв. 253т від 04.01.2024); DVD-R диск (інв. 283т від 26.01.2023); DVD-R диск (інв. 273т від 26.01.2024) за результатами проведення негласних слідчих дій та карту пам`яті MicroSD, Kingston з проведенням обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: грошові кошти в сумі 14650 грн купюрами: 3 банкноти номіналом по 200 грн серії СД 2349444, ЗВ 7193329, ВД 1199210, 1 банкнота номіналом 100 грн серії УХ 0061022, 1 банкнота номіналом 50 грн серії СЄ 4688221, 4 банкноти номіналом по 1000 грн серії АС 5268449, УХ 5709206, ВТ 6896720, БК 4648025, 20 банкнот номіналом по 500 грн серії ЕВ 7823421, ВИ 7691364, ВЗ 2547192, АБ 0730256, ГА 2530970, ЕЄ 6515030, ЛА 3402646, ВЗ 8619650, АГ 7155152, УЖ 8743912, АП 2145685, ГК 4962652, ЄБ 2659686, ГК 6607515, ГЛ 7447516, БВ 8992315, ГК 4962651, ГК 8343247, ЄБ 9265460, ЕД 6429356, які поміщено до спеціального пакета Національної поліції України СУ № PSP6106475; грошові кошти в сумі 190 грн купюрами: 2 банкнота по 20 грн серії АР 4573707, ЕЖ 3262136, 1 банкнота номіналом 50 грн серії AM 9918814, 1 банкнота номіналом 100 грн серії УМ 0868321, які поміщено до паперового конверта, які передані на відповідальне зберігання у сховище цінностей АБ «Укргазбанк», ухвалено конфіскувати у власність держави.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_10 , всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою особистого збагачення, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці та у не встановлений час, але не пізніше 28.11.2023, незаконно придбала та зберігала з метою збуту по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , психотропну речовину, амфетамін, який відповідно до Таблиці II Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», -затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесений до психотропних речовин обіг яких обмежено.

Після цього, 28.11.2023 близько 15 години 51 хвилини ОСОБА_10 , переслідуючи мету незаконного збагачення, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут психотропної речовини, перебуваючи поряд з будинком 11 по 2-му провулку Заводському в смт Шпиків Тульчинського району Вінницької області, продала особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході оперативної закупки, пачку від цигарок «SOBRANIE», в якій знаходилися два прозорих поліетиленових пакета із зіп-застібками з речовиною, масою відповідно 0,4933 г та 0,5076 г, яка містить психотропну речовину, амфетамін, масою 0,3540 г, 0,3649 г відповідно, та згорток з фольгованого паперу з речовиною, масою 0,3843 г, яка містить психотропну речовину, амфетамін, масою 0,2759 г, отримавши за це грошову винагороду в розмірі 1000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_10 діючи умисно, повторно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою особистого збагачення, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше 01.02.2024, незаконно придбала та зберігала з метою збуту по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , психотропну речовину, амфетамін, який відповідно до Таблиці II Списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесений до психотропних речовин обіг яких обмежено.

Після цього, 01.02.2024 близько 16 години 07 хвилин ОСОБА_10 , переслідуючи мету незаконного збагачення, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут психотропної речовини, перебуваючи поряд з будинком 11 по 2-му провулку Заводському в смт Шпиків Тульчинського району Вінницької області, продала особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході оперативної закупки, три паперових згортка (обгортки від цукерок «KORIVKA») з порошкоподібною речовиною, масою відповідно 0,5646 г, 0,5346 г та 0,5575 г, яка містить психотропну речовину, амфетамін, масою відповідно 0,4062 г, 0,3851 г та 0,4000 г, отримавши за це грошову винагороду в розмірі 2000 гривень.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_10 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України; та за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_10 просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції допущено істотне порушення, а саме порушено таємницю нарадчої кімнати.

Звертає увагу, що вихід суду до нарадчої кімнати відбувся 22.08.2025 в 10 годин 37 хвилин, а згідно з журналом судового засідання від 26.08.2025 проголошення вироку розпочалось о 16 годин 11 хвилин. Разом з тим, із Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що головуючий суддя ОСОБА_1 , незважаючи на перебування у нарадчій кімнаті в справі №148/2640/ 24 в період з 10 годин 37 хвилин 22 серпня 2025 року до 16 годин 11 хвилин 26 серпня 2025 року, ухвалював судові рішення.

Так, на 09:05 год.22. 08.2025 було призначено кримінальну справу №148/1039/25 за ч.5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується відповідною ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.08.2025. Вказану справу розглянуто суддею Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 та у цей день винесено резолютивну частину ухвали про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також в ухвалі зазначено, що повний текст буде проголошено 26.07.2025 об 11.00 год. Разом з тим, згідно з даних Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст вказаної ухвали надіслано судом 25.08.2025 та зареєстровано 25.08.2025, тобто виготовлено та зареєстровано в період перебування судді ОСОБА_1 в нарадчій кімнаті у справі № 148/2640/24.

Вважає, щов мотивувальній частині вироку суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а зазначив виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, визначену органом досудового слідства, а не встановлену судом за результатами судового розгляду, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

Крім того, вважає, що постанова прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.10.2024 прийнята без належного обґрунтування.

Посилається на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000742 відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_10 про виділення стосовно неї матеріалів досудового розслідування в окреме провадження.

Вважає, що прокурор ОСОБА_7 , який підписав обвинувальний акт, є неуповноваженим прокурором, оскільки згідно з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000742 при виділенні матеріалів кримінального провадження у матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які процесуальні рішення про уповноваження здійснення процесуальних повноважень прокурора відповідно до статті 37 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 просив скасувати вирок стосовно ОСОБА_10 у частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої унаслідок м?якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченій покарання у виді у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна. У решті вирок залишити без змін.

Разом з тим, до початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_7 у порядку ч. 1 ст. 403 КПК України відмовився від своє апеляційної скарги.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримав відмову прокурора від апеляційної скарги, заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої, а також не заперечували що закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційних скарг.

Оскільки прокурор ОСОБА_7 до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги, а прокурор, який бере участь у суді апеляційної інстанції, таку відмову підтримав, то апеляційний суд переглядає оскаржуваний вирок лише в межах апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_10 .

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження в цілому дотримано наведені вище вимоги кримінального процесуального закону, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у справі, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які її засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи та викладеними у вироку доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно і об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку.

В апеляційній скарзі обвинувачена ставить питання про скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Разом з тим, переконливих аргументів про наявність таких підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду у поданій апеляційній скарзі обвинуваченої не міститься.

Доводи обвинуваченої про те, що судом було порушено таємницю нарадчої кімнати в період з 10 годин 37 хвилин 22 серпня 2025 року до 16 годин 11 хвилин 26 серпня 2025 року, оскільки 25.08.2025 головуючий суддя 25.08.2025 надіслав до ЄДРСР повний текст ухвали у справі №148/1039/25 від 22.08.2025 про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є підставою для скасування вироку.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.02.2020 у справі № 128/2455/15-к (провадження № 51-7241кмо18) порушенням таємниці наради суддів, яке на підставі ч. 1 ст. 412 КПК може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, лише у разі коли воно за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто в тих випадках, коли вказане порушення обґрунтовано ставить під сумнів незалежність і неупередженість суддів (судді) при обговоренні та ухваленні відповідного судового рішення.

Таких порушень під час перебування судді у нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 апеляційним судом не було встановлено.

Колегією суддів установлено, що на 09:05 год.22.08.2025 в Тульчинському районному суді було призначено кримінальне провадження (справу №148/1039/25) за ч.5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України.

За результатом судового засідання головуючим оголошено резолютивну частину ухвали про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначено, що повний текст судового рішення буде проголошено 26.07.2025 об 11.00 год.

Натомість вихід суду до нарадчої кімнати стосовно ОСОБА_10 відбувся 22.08.2025 в 10 годин 37 хвилин, тобто після завершення судового засідання у справі № 148/1039/25.

Разом з тим, надсилання головуючим до ЄДРСР повного тексту ухвали від 22.08.2025 у справі №148/1039/25 не ставить під сумнів незалежність і неупередженість судді під час ухвалення вироку стосовно ОСОБА_10 , оскільки це не перешкоджає і не могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, ураховуючи, що стороною захисту не наведено з огляду на обставини справи переконливих мотивів того, як надсилання повного тексту судового рішення у іншій справі, яка була розглянута до виходу суду в нарадчу кімнату у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 , може перешкодити або могло перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Також надуманими колегія суддів вважає доводи про те, що суд у порушення вимог ст. 374 КПК України не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а зазначив виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, визначену органом досудового слідства, а не встановлену судом за результатами судового розгляду.

Як убачається із тексту оскаржуваного вироку, у ньому чітко сформульовано обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням часу, місця, мотиву, а також наведено мотиви оцінки доказів і причини відхилення версії сторони захисту.

Той факт, що визнане судом доведеним формулювання обвинувачення збігається з формулюванням, викладеним в обвинувальному акті, не свідчить про порушення вимог КПК, а вказує на те, що сторона обвинувачення змогла довести в суді встановлені під час досудового розслідування обставини, які підлягають доказуванню, а також формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав установленим.

Безпідставними є посилання обвинуваченої на те, що постанова прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.10.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0000321 від 05.04.2023 прийнята без належного обґрунтування.

Відповідно до ч.3, 4, 5 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Колегія суддів зауважує, що метою прийняття рішення про виділення матеріалів кримінального провадження є необхідність забезпечення всебічності, повноти та бистроти досудового розслідування.

Як убачається з постанови прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 23.10.2024, матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 виділені з кримінального провадження № 0000321 від 05.04.2023 за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч,. ч. 2, 3 ст. 307, ч., ч. 2, 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Доказів про те, що рішення про виділення матеріалів кримінального провадження негативно вплинуло на повноту досудового розслідування та судового розгляду стороною захисту не надано.

Крім того, посилання обвинуваченої на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000742 відсутні відомості про повідомлення її про виділення стосовно неї матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, на переконання колегії суддів, не свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону.

КПК України не передбачає окремого обов`язку прокурора, слідчого повідомляти підозрюваного чи його захисника саме про факт виділення матеріалів, оскільки це процесуальне рішення внутрішньої організації досудового розслідування.

Разом з тим, обвинувачена та її захисник у разі виникнення у них такої необхідності не були позбавлені можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, а саме постановою прокурора від 23.10.2024 в порядку ст. 290 КПК України. При цьому як обвинувачена ОСОБА_10 , так і її захисниця ОСОБА_16 , отримавши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, були обізнаними про те, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 є виділеним.

Що стосується доводів про те, що прокурор ОСОБА_7 , який підписав обвинувальний акт, є неуповноваженим прокурором, оскільки згідно з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000742, при виділенні матеріалів кримінального провадження у матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які процесуальні рішення про уповноваження здійснення процесуальних повноважень прокурора відповідно до статті 37 КПК України, то колегія суддів зауважує наступне.

Як уже було встановлено кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 виділене з кримінального провадження № 0000321 від 05.04.2023 за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч,. ч. 2, 3 ст. 307, ч., ч. 2, 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до усталеної судової практики у разі виділення кримінального провадження із іншого, ті ж прокурори та слідчі, які мали процесуальні повноваження на здійснення дій у межах первинного провадження, зберігають свої повноваження у межах виділеного провадження.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року (справа № 477/426/17, провадження № 51-4963 кмо 20) сформовано висновок про те, що постанови керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого або групи слідчих, старшого групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування, можуть бути надані прокурором та оголошені під час судового розгляду у випадку, якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне сумнів у їх достовірності, з огляду на те, що ці докази було зібрано неуповноваженими особами.

Ураховуючи таку позицію Верховного Суду, колегія суддів вважає, що надання прокурором постанов про визначення та заміни групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000321 від 05.04.2023 під час апеляційного розгляду справи для підтвердження повноважень під час досудового розслідування, не є порушенням вимог КПК України.

Так, із наданої постанови заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 05.04.2023 про визначення групи прокурорів та старшого групи у кримінальному провадженні № 0000321 від 05.04.2023 вбачається, що старшого групи прокурорів визначено прокурора ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 08.01.2024 про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000321 від 05.04.2023 прокурор ОСОБА_7 був прокурором, яких входив у групу замінених прокурорів, а старшою групи визначено прокурора ОСОБА_17 .

Відповідно до постанови заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 28.003.2024 про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000321 від 05.04.2023 прокурор ОСОБА_7 знову визначений старшим групи прокурорів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурор ОСОБА_7 мав відповідні повноваження як у первинному, так і виділеному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 .

Беручи до уваги те, що переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків суду першої інстанції, у апеляційній скарзі обвинувачена не навела, тому з урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок місцевого суду є належно вмотивованими й обґрунтованим і за змістом відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та положення закону, яким він керувався, постановляючи рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були підставами для скасування судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Призначене судом обвинуваченій ОСОБА_10 як основне, так і додаткове покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, особи обвинуваченої, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та наявності обставин, які обтяжують покарання, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати його явно несправедливим через надмірну суворість або м`якість колегія суддів не вбачає.

Крім того, судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 378 КПК України одночасно з ухваленням вироку окремою ухвалою порушено питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування про необхідність влаштування неповнолітніх дітей обвинуваченої або встановлення над ними опіки чи піклування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити у зв`язку з відмовою прокурора від поданої ним апеляційної скарги, апеляційну скаргу обвинуваченої слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

ухвалив:

Прийняти відмову прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 від поданої ним апеляційної скарги на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307 КК України та закрити апеляційне провадження у цій частині.

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4