Справа № 308/574/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000504, відомості про яке 02.12.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000504, відомості про яке 02.12.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , в порушення вимог нормативно-правових актів, достовірно знаючи, що обіг зброї та бойових припасів без дозвільних документів серед громадян заборонений, діючи приховано від сторонніх осіб, тобто розуміючи встановлені обмеження та заборони, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, свідомо став на шлях скоєння тяжкого злочину у сфері кримінальних правопорушень проти громадської безпеки та усвідомлено вчинив протиправні дії, спрямовані на придбання, носіння, зберігання та збут зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, при наступних обставинах. Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, в порушення вимог Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у листопаді 2025 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але на території Закарпатської області, незаконно придбав (шляхом привласнення) автомат Калашникова (АК-74), кал. 5,45х39мм, № НОМЕР_1 , який являється бойовою автоматичною нарізною вогнепальною зброєю, виготовлений промисловим способом 1989 року випуску та є придатним до стрільби, та 29.11.2025 близько 17:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , збув вказаний автомат ОСОБА_5 .

Крім цього, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, в порушення вимог Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, у грудні 2025 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але на території Закарпатської області, незаконно придбав (шляхом привласнення) 165 патронів кал. 5,45х39мм, із яких 84 споряджені звичайною кулею із стальним осердям, а 81 споряджені трасуючою кулею, які є бойовими патронами та придатними до стрільби та зберігав по місцю свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , до 05.01.2026.

Надалі, ОСОБА_4 05.01.2026 близько 14:00 год., перебуваючи по місцю свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , збув за грошову винагороду ОСОБА_5 шляхом передачі 165 патронів кал. 5,45х39мм, отримавши від останнього грошові кошти в сумі 2000 грн.

19.01.2026 року в період часу з 06:51 год., по 07:53 год., на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду 1-кс/308/205/26 проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 10 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з наявною сім-картою НОМЕР_4 ; мастична печатка Лікар ОСОБА_4 .

В подальшому 19.01.2026 о 08:00 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру та затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Вищевказаний мобільний телефон може бути використаним як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а також матиме суттєве значене для проведення подальшого досудового розслідування.

19.01.2026 вищезазначений мобільний телефон та мастичну печатку визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, просить задоволити дане клопотання та накласти арешт на мобільний телефон марки Iphone10 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з наявною сім-картою НОМЕР_4 та мастичну печатку Лікар ОСОБА_4 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 . Клопотання про арешт майна прошу розглядати без виклику слідчого, прокурора а також без фіксації технічних засобів.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, при цьому згідно прохальної частини клопотання, просить розглянути клопотання без його участі та задовольнити таке.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000504, сформованим станом на 19.01.2026 року, підтверджено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно короткого викладу обставин, що громадянин ОСОБА_6 спільно з іншими невстановленими особами на території Закарпатської області зберігають та збувають вогнепальну зброю та боєприпаси. В ході проведення досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження №0000504 від 02.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 05.01.2026 під час проведення контролю за вчинення злочину громадянин ОСОБА_7 збув 165 набої до АК-74.

Згідно протоколу обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , старшим слідчим ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 від 19.01.2026 року, в результаті якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон-10» ІМЕІ НОМЕР_2 , IMEI -2, НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться сім-картка з к.н НОМЕР_4 , мастичну печатку «Лікар ОСОБА_4 ».

Постановою старшого слідчого ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 від 19.01.2026 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

До матеріалів клопотання також додано: рапорт від 01.12.2025; доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій ( в порядку ст. 40 КПК України) від 02.12.2025; заява ОСОБА_5 від 02.12.2025; постанова про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 02.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 02.12.2025; постанова про призначення комплексної молекулярно-генетичної та балістичної експертизи від 16.12.2025; висновок експерта №КСЕ-19/107-25/14849-БЛ від 26.12.2025; протокол огляду предмета від 06.01.2026; постанова про призначення балістичної експертизи від 08.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 12.01.2026; висновок експерта № СЕ-19/107-26/242-БЛ від 12.01.2026; повідомлення про підозру від 19.01.2026.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: мобільний телефон марки Iphone10 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з наявною сім-картою НОМЕР_4 та мастичну печатку «Лікар ОСОБА_4 », враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000504, відомості про яке 02.12.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone 10 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з наявною сім-картою НОМЕР_4 та мастичну печатку «Лікар ОСОБА_4 ».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1