єдиний унікальний номер справи 531/82/26
номер провадження 1-кс/531/30/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 13.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

у с т а н о в и в:

до суду надійшло клопотання сторони кримінального провадження начальника Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просить накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000023 від 13.01.2026 року на тимчасово вилучене майно, а саме: вилучений під час проведення огляду місця події легковий автомобіль марки ЗАЗ 110207 ЗНГ, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , з позбавленням права відчуження та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого автомобіля, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 13.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 382 КК України.

12.01.2026 року до ЧЧ ВП № 3 Полтавського ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення через лінію 102 від інспектора СРПП ОСОБА_6 про те, що 12.01.2026 близько 19:30 год. під час патрулювання Карлівської ТГ Полтавського району Полтавської області в м. Карлівка було зупинено легковий автомобіль марки ЗАЗ 110207 ЗНГ, червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно постанови Карлівського районного суду Полтавської області позбавлений права керування транспортними засобами строком на 5 років.

12.01.2026 в період часу із 20:57 год. по 21:10 год. проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості по вул. Коцюбинського в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області, поблизу будинку №40, де під час проведення огляду виявлено легковий автомобіль марки ЗАЗ 110207 ЗНГ, червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 , яким до виявлення правопорушення керував ОСОБА_4 . Окрім цього, під час проведення огляду ОСОБА_4 надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

По завершенню огляду місця події вилучено автомобіль марки ЗАЗ 110207 ЗНГ, червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який направлено на майданчик ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що за адресою вул. Симоненка, 1, м. Карлівка Полтавського району Полтавської області на зберігання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке після завершення огляду поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ №ICR0093797.

Вилучене під час огляду визнано речовими доказами.

У судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 та фактичний володілець майна ОСОБА_4 . Прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з мотивів, вказаних у клопотанні. Фактичний володілець майна ОСОБА_4 просив залишити автомобіль у його користуванні, зазначив, що 12.01.2026 їхав за ліками для свої матері, яка їх потребувала в зв`язку з хворобою.

Заслухавши думку прокурора та володільця майна, проаналізувавши зміст клопотання, надавши оцінку доказам, долученим до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування проводиться в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 13.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Частина 1 ст. 382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

У поданому клопотанні прокурором жодним чином обґрунтовано, яке доказове значення для кримінального провадження, передбаченого частиною 1 ст. 382 КК України може мати вилучений автомобіль.

Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 легковий автомобіль марки ЗАЗ 110207, 2005року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_5 .

У клопотанні жодним чином не обґрунтовано необхідність позбавлення власника права володіти, користування та розпорядження вказаним автомобілем, який не має жодного відношення до даного кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літтоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрог проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

З урахуванням вищевикладеного, в даному конкретному випадку, застосування арешту на автомобіль, може завдати суттєвих збитків та свідчити про порушення вимог статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції з захисту прав людини, що є неприпустимим.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи, що прокурором не доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та не доведено, що вилучений автомобіль має доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання начальника Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 13.01.2026 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали виготовлено 20 січня 2026 року о 09 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1