Справа № 463/9210/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2627/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2025 року,

встановила:

вищевказаною ухвалою в задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 11.09.2025 № 131284/38.4.3/15-25 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України.

Зобов`язати уповноважених осіб Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості за заявою Міністерства юстиції України від 11.09.2025 № 131284/38.4.3/15-25 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ухвала незаконна та суперечить вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржується здійснили поверхневий та формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України.

Зазначає, що обставини, які викладенні Мін`юстом в поданій заяві є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

Окрім цього, для перевірки відомостей, зазначених в заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення.

Звертає увагу на те, що норми статті 214 КПК є імперативними, а відтак слідчий не вправі відмовити у внесенні відомостей до ЄРДР.

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилася, проте, подала клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутності, а тому неявка останньої у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які відомості із поданої заяви, яка надходить до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які відомості із заяви чи повідомлень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2025 Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення (вих. № 131284/38.4.3/15-25). У вказаній заяві Міністерство юстиції України повідомляє про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 та 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_7 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати йому відшкодування в розмірі 32656,28 грн (еквівалент 750 євро), на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сотніков та Павелко проти України». Одночасно Міністерство юстиції України повідомляло Державне бюро розслідувань, що у додатках до поданої заяви від 09.07.2025 містяться всі наявні у Міністерства юстиції України документи, що можуть бути використані працівниками Державного бюро розслідувань в якості доказів, та які свідчать про наявність об`єкту та об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР усі відомості прийнятих та зареєстрованих ними заяв, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Перевіривши зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2025 року, апеляційний суд дійшов висновку, що викладені в ній фактичні обставини зводяться лише до висловлення припущення про те, що виплата грошових коштів з Державного бюджету України на користь заявника на підставі рішення ЄСПЛ «Сотніков та Павелко проти України» може бути наслідком вчинення посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України.

При цьому заявником не конкретизовано, посадовими особами якого саме органу та у який спосіб вчинені протиправні дії та у чому саме вони виразились, тобто не вказано суб`єкта та об`єктивну сторону кримінальних правопорушень.

Отже, в заяві фактично висловлюється лише не конкретизоване припущення про ймовірність вчинення кримінально-караних дій, а відтак заява Міністерства юстиції України дійсно не містить належних і достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів, погоджуючись із висновком слідчого судді, доходить переконання про те, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, отримавши заяву від 11.09.2025 № 131284/38.4.3/15-25 дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя районного суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2025 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді