Провадження №1-кс/592/8304/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000090 від 20.05.2025 р. за ч. 1 ст. 161 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 здійснює діяльність спрямовану на розпалювання міжрелігійної ворожнечі та ненависті, зокрема через соціальну мережу "Фейсбук" систематично поширює матеріали, в 'яких містяться публічні вислови та образи в бік представників Православної церкви України, чим розпалює міжконфесійну ворожнечу.

В ході проведення обшуку 19.12.2025 р. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видала мобільний телефон Samsung Galaxy S25 FE, модель SM-S731B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою з мобільним номером НОМЕР_4 , який вилучений та поміщений до спецпакету № PSP1018127.

Зазначене майно залежить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищезазначене майно слугує доказом кримінального правопорушення, тому виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно задля збереження речових доказів, оскільки дане майно є предметом кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 20.05.2025 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000090 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумське РУП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3 і 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження його як речового доказу, яке на думку слідчого відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Долученими до матеріалів клопотання відомостями не доведена відповідність вказаного майна, на який просить накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється в межах кримінального провадження № 0000090 від 20.05.2025 р., тоді як слідчий просить накласти арешт на вилучений під час обшуку мобільний телефон в межах кримінального провадження № 0002963 від 19.11.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості та повноважень відповідно до норм КПК України вийти за межі заявлених вимог клопотання органу досудового розслідування про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 64-2, 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000090 від 20.05.2025 р. за ч. 1 ст. 161 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_5