Справа №203/7708/25
Провадження №1-кс/0203/4722/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-прокурора ОСОБА_3 ;

-підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Владивостока, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0002503,

у с т а н о в и в:

1. 24 жовтня 2025 року слідча за погодженням з прокурором звернулася до суду із цим клопотанням, у якому зазначила, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

2. У клопотанні слідча просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

3. Необхідність застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу слідча мотивувала наявністю ризиків його переховування від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовження ним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

4. У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала у повному обсязі.

5. Підозрюваний у суді проти задоволення клопотання слідчої заперечував. Підозрюваний вирішив самостійно (без захисника) захищатися в суді, не пов`язуючи це зі своїм майновим станом та будь-яким примусом.

6. Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

7. Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 22.10.2025 відкрите кримінальне провадження №0002503, у якому ОСОБА_4 23.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

8. Відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

9. Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

10. За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

11. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

12. У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

13. У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

14. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

15. З огляду на приписи приведених вище норм, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (ризиків його переховування від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, продовження ним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється), а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК (відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою), доходжу висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16. При цьому, ураховуючи характер вчиненого, суд не вважає за можливе визначати підозрюваному заставу.

17. Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 грудня 2025 року включно, з утриманням у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повну ухвалу проголошено 27 жовтня 2025 року, о 1220.

Слідчий суддя ОСОБА_1