У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

03 грудня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі слідчої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду с-ща Магдалинівка клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000193 від 04 жовтня 2025 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевське Магдалинівського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2025 року слідчий СВ Відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання 03.12.2025 о 10 год. 00 хв., підтвердженням вручення є розписка.

Із клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03 жовтня 2025 року близько 12:00, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебували у житловому будинку, що належить ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої.

Близько 16:00 того ж дня, ОСОБА_9 почав поводитися зухвало та нецензурно ображав присутніх. У відповідь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 схопили його за одяг та виштовхали на подвір`я, де посадили на землю. У цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 наніс не менше трьох ударів правою ногою в область грудної клітки потерпілого, після чого повернувся до будинку.

Близько 16:40 того ж дня, ОСОБА_9 зайшов до будинку, зокрема до кухні, де у присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_7 справив природну потребу біля кухонного столу.

У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, вчинений групою осіб.

Реалізуючи умисел, ОСОБА_6 , діючи спільно з іншою особою, усвідомлюючи та бажаючи настання тяжких наслідків, наніс удари кулаками обох рук в голову ОСОБА_9 . Внаслідок цього потерпілий упав на підлогу обличчям догори. Після падіння ОСОБА_6 продовжив наносити удари в область голови не менше 10.

У цей момент неповнолітня ОСОБА_11 відтягнула ОСОБА_6 з метою припинення його протиправних дій.

Одночасно ОСОБА_7 , який перебував поруч, наніс близько чотирьох ударів ногою в обличчя потерпілого, який лежав на підлозі обличчям догори.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді політравми, поєднана закрита не проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку 3-го ступеня, гостра субдуральна гематома з ліва, геморагічний забій лівої скроневої частити з формуванням внутрішньо-мозкової гематоми з проривом у шлуночкову систему, внутрішньо-шлуночноковий крововилив, дислокаційний синдром у стадії декомпенсації, закрита травма грудної клітини, лівобічний пневмоторакс, закрита тупа травма живота.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

06.10.2025 ОСОБА_6 було письмово повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, довідкою про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

06.10.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 03.12.2025.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 зумовлюється наступними підставами: у разі визнання ОСОБА_6 судом винним у вчиненні вказаного злочину його може буде засуджено судом до позбавлення волі, тому, враховуючи його нестійкі соціальні зв`язки, існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання. З потерпілим ОСОБА_9 не проведені всі слідчі дії, так як останній знаходяться на реабілітації, а тому підозрюваний ОСОБА_6 за для уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілого з метою змусити їх змінити свої показання.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК ризики, передбачені у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшилися, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

02.12.2025 строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було продовжено до трьох місяців, тобто до 06.01.2026, у зв`язку з чим, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування, до 01.01.2026 включно.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав, зазначених у клопотанні, та просили клопотання задовольнити.

ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки вважають, що ризики є необґрунтованими, підозра також є необґрунтованою. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню,оскільки досудове розслідування не завершено, на даний час не відпали підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею в ухвалі при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 06.10.2025.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, довідкою про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, обґрунтованість підозри вже була предметом розгляду слідчого судді, а будь-яких доказів на спростування вказаної обґрунтованості стороною захисту не надано.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_5 щодо необґрунтованості підозри з посиланням на докази та їх аналіз, оскільки на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя позбавлений можливості надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості, достовірності та доведення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише констатує наявність у них відомостей, які на даній стадії кримінального провадження можуть переконати стороннього спостерігача у тому, що особа можливо вчинила певне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ухвали Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2025 встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженню.

Станом на сьогоднішній день, ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду та органу досудового розслідування, а також чинити тиск на свідків, потерпілого.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, слідчий суддя враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Також, слідчий суддя враховує, що будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Доказів того, що всі обставини, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінилися, ні підозрюваним, ні захистом не подано.

Доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу, на переконання слідчого судді не свідчать про те, що обставини, які були враховані при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктивно змінилися настільки суттєво, що це обумовлює необхідність відмови у продовженні запобіжного заходу.

Одночасно, згідно із практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиціям ЄСПЛ, зокрема у справі «Самойлович проти України» (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Відповідно до п. 36 рішення «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20.05.2010 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Під час вирішення питання про продовження строків тримання підозрюваного під вартою, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, міцність його соціальних зв`язків.

Так встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України відповідно до ч. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. ОСОБА_6 одружений, офіційно не працевлаштований, має місце проживання, має на утриманні дитину. Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Також у судовому засіданні встановлено, що двомісячний строк досудового розслідування в цьому провадженні закінчується 06.12.2025, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки склад кримінального правопорушення, за котрим проводиться досудове розслідування, згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та під час досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, перевірити всі доводи підозрюваних.

Для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно виконати наступне: провести слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_9 по механізму отримання тілесних ушкоджень; провести судово-медичну експертизу щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_9 (орієнтований строк виконання експертизи 20.12.2025 у зв`язку з завантаженістю експерта); провести додаткову судово-медичну експертизу за результатами проведено слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; провести інші слідчі (розшукові) дії, необхідність у проведенні яких виникне під час проведення досудового розслідування; з урахуванням всіх обставин та доказів при необхідності визначення з остаточною кваліфікацією діяння повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кінцевій редакції; надати доступ до матеріалів досудового розслідування усім сторонам кримінального провадження у порядку статті 290 КПК України; скласти реєстр матеріалів досудового розслідування, скласти та затвердити обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Провести вказані процесуальні дії раніше не було можливим внаслідок тривалого терміну проведення великого обсягу слідчих дій.

У зв`язку з тим, що необхідно виконати ряд певних слідчих дій 02.12.2025 строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було продовжено до трьох місяців, тобто до 06.01.2026.

Слідчим суддею враховано, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості не виходить за межи розумного строку, відповідає особі підозрюваного, вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє продовжити строк запобіжного захід у вигляді тримання під вартою, відповідає характеру і тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, не надає можливості ухилення від слідства та суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Також, слідчий суддя враховує, що будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку слідчий суддя не вбачає.

В судовому засіданні не встановлено стримуючих факторів чи обставин, які б слугували гарантіями уникнення встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та усунення зазначених ризиків.

Так само суд вважає, що викладені у своїй сукупності обставини свідчать про відсутність зменшення ризиків та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, строком на 30 діб, а саме: до 01 січня 2026 року включно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-179, 184,193,194,196,198,199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000193 від 04 жовтня 2025 року, строком на 30 діб, а саме: до 01 січня 2026 року включно.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)»

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1