СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/6692/25

ун. № 759/24036/25

16 жовтня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 в межах розгляду поданого органом досудового розслідування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000502 внесеного до ЄРДР 18.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 з 15.10.2025 року перебуває клопотання подане органом досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000502 внесеного до ЄРДР 18.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

У межах розгляду даного кримінального провадження захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , який розглядає клопотання сторони обвинувачення щодо застосування запобіжного заходу.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 16.10.2025 року заяву про відвід розподілено слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 після оголошеної судом перерви подала письмову заяву про відвід з обґрунтуваннями зазначеними нею в письмовій формі, у якій зазначила, що 15.10.2025 р. слідчий суддя ОСОБА_6 розпочав розгляд вказаного клопотання та надав право стороні обвинувачення висловити свою позицію з приводу даного клопотання та обґрунтувати його на власний розсуд.

Після надання слова стороні обвинувачення для викладення позиції та обґрунтування клопотання, слово було надано стороні захисту - адвокату ОСОБА_4 .

Захисник, реалізовуючи право на захист, заявила низку клопотань, спрямованих на забезпечення необхідних доказів, без яких на її думку неможливо було здійснити всебічний, повний і об`єктивний розгляд питання про застосування запобіжного заходу.

Однак, слідчий суддя не ухвалив жодного процесуального рішення за поданими клопотаннями, фактично залишивши сторону захисту у стані правової невизначеності, не повідомивши - чи будуть забезпечені запитувані докази, чи взагалі вчинятимуться будь-які дії для встановлення об`єктивної істини. Така бездіяльність судді на переконання заявника суперечить не лише духу закону, а й прямим приписам статей 21, 22 та 26 КПК України, які гарантують змагальність сторін, рівність процесуальних прав, а також обов`язок суду забезпечити дотримання прав людини у кримінальному провадженні.

У подальшому, під час викладення адвокатом ОСОБА_4 правової позиції, слідчий суддя демонстрував явні ознаки упередженості - перебивав захисника, втручався у логіку викладення позиції, намагався обмежити обсяг пояснень, коригував формулювання, що є неприпустимим втручанням у здійснення незалежної адвокатської діяльності. Такі дії суду прямо суперечать статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою гарантовано незалежність адвоката у виборі форм, способів та засобів захисту.

Адвокат ОСОБА_4 повідомила суду про факт надання стороною обвинувачення підроблених документів, а саме копії повідомлення про підозру, які містили істотні розбіжності порівняно з матеріалами справи, однак суддя не відреагував належним чином та ухилився від виконання свого обов`язку, раптово оголосивши про завершення робочого часу та перенісши засідання на інший день.

Під час наступного судового засідання, 16 жовтня 2025 року, коли адвокат ОСОБА_4 послідовно викладала позицію сторони захисту, наводячи факти фальсифікацій та порушень, слідчий суддя демонстративно ігнорував зміст процесу, фактично «абстрагувавшись» від судового розгляду - читав сторонню літературу під час виступу захисника. Такі дії на переконання захисту є не лише проявом неповаги до учасників процесу, але й приниженням самої суті судового розгляду як акту правосуддя.

Коли адвокат звернулася із заявою про внесення до протоколу судового засідання зафіксованих порушень та фактів фальсифікації доказів, слідчий суддя самоусунувся від здійснення судового контролю.

У своїй сукупності наведені обставини на переконання сторони захисту свідчать, що поведінка слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання мала виражені ознаки упередженості.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 погодився з доводами свого адвоката.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти поданої зави про відвід наголосивши, що остання подана для затягування розгляду справи, що є зловживанням зі сторони захисту процесуальними правами. Так прокурором наголошено на непрофесійну поведінку захисника, який неодноразово перебивав слідчого суддю ОСОБА_6 під час розгляду клопотання, публічно проявляв неповагу до суду, не дотримувався порядку в судових засіданнях, не реагував на зауваження головуючого, заявляв необґрунтовані відводи прокурору у даному кримінальному провадженні та дозволив собі недопустимі порівняння гендерної рівності (жінки та чоловіка), які виражались в бік слідчого судді ОСОБА_6 з приводу неможливості чоловіками одночасно слухати пояснення сторони захисту та читати. Щодо твердження сторони захисту про читання слідчим суддею ОСОБА_6 сторонньої літератури під час виступу захисника, остання зазначила, що в даному випадку це була не стороння література, а КПК України, яким визначено порядок кримінального провадження на території України. На думку прокурора, суть і характер таких дій адвоката свідчать про неповагу до суду, намагання здійснити психологічний тиск на суддю, поширити недостовірну інформацію, висловити погрози настання несприятливих наслідків як у прямій, так і завуальованій формі тощо.

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши вказану заяву про відвід слідчого судді, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне залишити вказану заяву про відвід без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід слідчому судді, передбачений ст. 75 - 76 КПК України.

Зокрема, зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Розглядаючи заяву по відвід, слідчий суддя виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в незаінтересованості та неупередженості слідчого судді, позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Оцінюючи вказаний у заяві про відвід факт через призму ознак можливого упередженого ставлення до підозрюваного чи його захисника з боку слідчого судді, які могли б мати очевидний характер для будь-якого пересічного спостерігача, слідчий суддя констатує відсутність таких ознак, навіть, на рівні припущення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 , розпочавши розгляд поданого клопотання, виконав свій професійний обов`язок забезпечивши доступ до правосуддя та дієвий судовий контроль на стадії досудового розслідування.

Відтак, початок розгляду слідчим суддею поданого клопотання не можна вважати свавільним. Обов`язку для суду діяти саме в запропонований стороною захисту спосіб - процесуальний закон не передбачає.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

Таким чином, обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, викладені в ст. 75 КПК України відсутні, а припущення у заяві сторони захисту, як на підставу для відводу судді не ґрунтуються на вимогах КПК України та є безпідставними.

Оцінюючи зазначені доводи з точки зору наявності підстав для відводу слідчого судді, вважаю за необхідне зазначити, що доводи сторони захисту фактично зводяться до незгоди з діями слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду даного клопотання, що може бути наслідком перегляду даного судового рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчому судді не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про його заінтересованість чи упередженість, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 в межах розгляду поданого органом досудового розслідування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000502 внесеного до ЄРДР 18.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1