Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1359/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 до слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання прокурора.

У клопотанні прокурора зазначено, що в провадженні СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001541 від 07.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч на 06.11.2025 невстановлена особа, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , діючи в умовах воєнного стану на території України шляхом вільного доступу таємно викрала належне ОСОБА_4 майно, чим спричинила йому матеріальну шкоду на суму близько 12000 грн.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що 05.11.2025 з 16:00 год. у нього в гостях за місцем проживання перебував його товариш ОСОБА_5 , з яким розпивали спиртні напої. Приблизно о 06:00 год. 06.11.2025 він прокинувся та виявив відсутність документів на його ім`я, а саме: паспорта громадянина України, водійського посвідчення, посвідчення учасника бойових дій, ідентифікаційного коду, військового квитка, а також рюкзака з каскою, мобільного телефону «IPhone 11» в корпусі темного кольору та «IPad mini 5» в корпусі сірого кольору.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до викрадення вказаних документів та речей причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.11.2025 ОСОБА_6 добровільно видав належні потерпілому ОСОБА_4 документи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та речі, а саме: паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , посвідчення водія серія НОМЕР_2 , посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_4 , військовий квиток серія НОМЕР_5 , банківську пластикову картку «Універсал» типу VISA № НОМЕР_6 , а також рюкзак зеленого кольору з написом «LAPG», у середині якого знаходились тактична каска, кружка зеленого кольору, дезодорант «Rexona», запаковані 2 булки, розкладний металевий ніж, рукавички тактичні зеленого кольору, мобільний телефон «IPhone» в корпусі чорного кольору. Вказані документи та предмети були детально оглянуті та визнані речовими доказами.

Добровільно видані ОСОБА_6 документи та предмети є предметами кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України. За таких обставин, з метою уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення зазначених предметів та документів, належних потерпілому ОСОБА_4 , виникла необхідність у накладені арешту на тимчасово вилучені предмети та документи.

В судовому засіданні прокурор присутній не був, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володільці майна ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в судовому засіданні присутні не були, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.11.2025 за адресою: територія біля буд. 56, по вул. Манежна, м. Чугуїв, Харківська область, ОСОБА_7 добровільно видав документи на ім`я ОСОБА_4 , а саме паспорт громадянина України, водійське посвідчення, посвідчення УБД, ідентифікаційний номер, військовий квиток, банківську картку № НОМЕР_6 , рюкзак зеленого кольору в якому містилися продукти харчування, перчатки зеленого кольору, кружка зеленого кольору, розкладний ніж, мобільний телефон в корпусі чорного кольору, каска зеленього кольору.

07.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за вищевказаними подіями, що підтверджується копією витягу з ЄРДР №0001541.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 07.11.2025 вищевказані предмети були визнані речовими доказами.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, що передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було добровільно видано під час огляду місця події 07.11.2025 (п`ятниця). Зазначене клопотання про арешт майна спрямовано прокурором через канцелярію до суду 10.11.2025 (понеділок), тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В свою чергу, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Враховуючи вищенаведені правові норми та обставини, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, яке добровільне видано під час огляду місця події 07.11.2025 має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було добровільно видано ОСОБА_6 07.11.2025 в ході огляду місця події за адресою: вул. Манежна, буд. 56, м. Чугуїв, Харківська область, а саме на банківську пластикову картку «Універсал» типу VISA №729478, рюкзак зеленого кольору з написом «LAPG», тактичну каску, кружку зеленого кольору, дезодорант «Rexona», розкладний металевий ніж, рукавички тактичні зеленого кольору та мобільний телефон «IPhone» в корпусі чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9