Справа № 285/6411/25
провадження № 1-кп/0285/345/26
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………....... ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............….. ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора………....................... ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ........................ ОСОБА_4 ,

захисника................................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 05.10.2025 Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776,

в межах якого висунуто обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянину України, уродженцю м дорогобуж рф,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором 27.01.2026 направлено до суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, на строк 2 місяці, яке мотивував тим, ризики, які було встановлено під час досудового слідства, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК не зменшились і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

Окрім того, в обґрунтування зазначеного клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем та у разі не продовження дії запобіжного заходу він може вибути в район проведення бойових дій, що у свою ж чергу може призвести до зупинення розгляду справи у суді.

Потерпілий в судове засідання не прибув, жодних заяв від нього не надійшло.

Обвинувачений та його захисник не заперечили щодо продовження запобіжного заходу.

Вислухавши думки сторін, суд приходить наступного висновку.

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

07.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено ряд обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. В подальшому ухвалою слідчого судді від 02.12.2025 строк дії вказаного запобіжного заходу було продовжено до 31.01.2026 включно.

Зазначені прокурором ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК, які, згідно ухвали від 07.10.2025 були враховані при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 , із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж нічний домашній арешт, з великою вірогідністю не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК.

При вирішенні питання про обрання або продовження строку дії запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Таким чином, нічний домашній арешт обвинуваченого в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, при вирішенні вказаного клопотання судом враховано думку обвинуваченого, який не заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.27, 177, 181, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора від 27.01.2026 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 днів.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 до 07:00 год.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити строк дії даної ухвали по 28.03.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Головуюча суддя ОСОБА_1