Справа № 145/1195/22
Провадження №1-кп/145/29/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000220 від 19.07.2022, та додані до нього документи, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Тиврівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000220 від 19.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, стоком на 60 днів, яке мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тобто у вчиненні злочину, який відповідно до ч. 6 ст. 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжким злочином, що підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів.

Разом із цим, у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема:

1) переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, який, окрім цього, вчинений під час іспитового строку, а тому у разі, якщо суд визнає його винним, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

2) незаконно впливати на:

- потерпілу ОСОБА_6 , яка має реальні побоювання того, що обвинувачений ОСОБА_4 , опинившись на волі, буде вчиняти тиск на неї та на її малолітню доньку потерпілу ОСОБА_7 , яка відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи від 08.09.2022 № 255 до моменту скоєння проти неї злочину на будь-які психічні розлади не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; на час проведення зазначеної експертизи у ОСОБА_7 виявлений психічний розлад у вигляді посттравматичного стресового розладу; факт скоєння відносно неї розбійного нападу ОСОБА_4 викликав у неї вказаний психічний розлад, з приводу чого їй рекомендовано лікування у дитячому психіатричному відділенні на загальних підставах, а також індивідуальні заняття з психологом. Також, малолітня потерпіла ОСОБА_7 , попри те, що проходить лікування і на даний час, побоюється за своє життя та здоров`я, що неодноразово вказувала потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується в особливо тяжкому злочині, пов`язаному з нападом з метою заволодіння майном, поєднаним із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, в тому числі щодо малолітньої дитини, здійснюючи який підсудний розумів, що відбуває іспитовий строк за раніше вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто за умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що не завадило йому вчинити новий умисний корисливий злочин проти власності, в черговий раз застосовуючи насильство.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризиком, оскільки -

1) особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру покарання, передбачену санкцією статті, особу обвинуваченого, а також його попередню судимість;

2) особиста порука є недостатньо суворим запобіжним заходом, так як у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки обвинувачений вчинив злочин, що пов`язаний із нападом на потерпілих, із застосуванням насильства, у тому числі щодо малолітньої особи, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік і стан здоров`я, те, що він офіційно не працює, не має офіційного та постійного джерела доходу, вчинив умисний особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства у період відбування іспитового строку за тяжкий насильницький злочин проти здоров`я, вчинений, зокрема, щодо неповнолітньої потерпілої, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінально-протиправних діянь, буде переховуватись від суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив частково задовільнити клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22.00 год до 06.00 год для можливості працювати та забезпечувати сім`ю. Обвинувачений проживає з трьома неповнолітніми дітьми, дружина за кордоном.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримує клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до клопотання, обвинувального акта та матеріалів справи 19.07.2022 о 13 год. 15 хв. затримано ОСОБА_4 , раніше судимого 16.10.2020 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, якому 20.07.2022 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину та у подальшому пред`явлено обвинувачення.

21.07.2022 стосовно ОСОБА_4 ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 16.09.2022.

У подальшому, ОСОБА_4 неодноразово продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема, ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.02.2024 ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 01.04.2024 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.02.2024 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт строком до 22.05.2024 включно, строк дії якого продовжено до 22.07.2024 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.07.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30.08.2024 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.10.2024 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.10.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.12.2024 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.12.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09.02.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.01.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25.03.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.05.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.05.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14.07.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.07.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.09.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.08.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.10.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.10.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.12.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.12.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 31.01.2026 включно.

Відповідно до формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_4 , викладеному в обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, усвідомлюючи, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, дію якого продовжено Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022, близько 23 год. 20 хв. 18.07.2022, реалізували злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужих грошових коштів, з вулиці забрався на балкон до квартири АДРЕСА_2 , де проживає його знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 пошкодив двері вказаного балкону шляхом їх вибиття, проник всередину квартири ОСОБА_6 та з метою нападу на неї та незаконного заволодіння її грошовими коштами, висловлюючи при цьому вимогу до ОСОБА_6 щодо передачі йому грошових коштів в рахунок вигаданого ним же неіснуючого боргу, із застосуванням фізичного насильства, наніс кулаками рук більше десяти ударів по голові, обличчю та тілу ОСОБА_6 та застосовував фізичне насильство стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалось в її штовханнях зі сторони ОСОБА_4 , шарпаннях руками та стисканням кінцівок її рук, чим умисно спричинив потерпілим тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 19.07.2022 № 18 встановлено, що у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 виявлено синці та садно на руках, синець в ділянці попереку, травматичний набряк в проекції лівого гомілкового ступеневого суглобу, що за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 22.07.2022 № 19 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено численні синці та травматичні набряки м`яких тканин обличчя, рану нижньої губи, масивні синці спини, попереку, ділянки крижі, сідниць та кінцівок, садно правого стегна. За своїм характером - рана нижньої шуби та масивні синці спини, попереку та ділянки крижі належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після здійснення вищевказаних дій, ОСОБА_4 знайшов в квартирі кухонний ніж та тримаючи його в руках, погрожував ним ОСОБА_6 та її малолітній дочці ОСОБА_7 фізичною розправою, що виразилось у здійсненні ним погрози насильства стосовно ОСОБА_6 та її малолітньої дочки ОСОБА_7 .

Внаслідок вищевказаних погроз, які ОСОБА_6 сприйняла як реальну обставину, що загрожує життю та здоров`ю, під страхом розправи над нею та донькою - передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 600 грн., після чого останній покинув місце вчинення злочину.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, у якому заявниця ОСОБА_6 одразу після вчинення злочину 19.07.2022 вказала на його вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 ;

- Висновком судово-медичної експертизи від 22.07.2022 № 19, відповідно до якого у ОСОБА_6 під час обстеження виявлено численні синці та травматичні набряки м`яких тканин обличчя, рану нижньої губи, масивні синці спини, попереку, ділянки крижі, сідниць та кінцівок, садно правого стегна. За своїм характером рана нижньої губи та масивні синці спини, попереку та ділянки крижі належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності могли виникнути в термін вказаний у постанові про призначення в ніч з 18 на 19 липня 2022 року;

- Висновком судово-медичної експертизи від 19.07.2022 № 18, відповідно до якої у дівчинки ОСОБА_7 під час обстеження виявлено синці та садна на руках, синці в ділянках попереку, травматичний набряк м`яких тканин в проекції лівого гомілкового суглобу, за своїм характером кожне з вищеописаних ушкоджень належить до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності могли виникнути в термін, вказаний у постанові в ніч з 18 на 19 липня 2023 року;

- Протоколом огляду від 19.07.2022, яким вилучено боргову розписку у ОСОБА_8 , яку з показань потерпілої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 під погрозою застосування та застосовуючи насильство змусив написати обвинувачений ОСОБА_4 ;

- Протокол огляду від 19.07.2022, яким оглянуто зазначену розписку;

- Протоколом огляду квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого вилучили сліди злочину, що у подальшому визнано речовими доказами, а саме змив речовини бурого кольору в одній з кімнат, зразки волосся з коридору, спальної кімнати, кофту ОСОБА_6 з порізами та слідами речовини бурого кольору у коридорі, кофту оранжевого кольору з порізами та слідами речовини бурого кольору у коридорі, ніж з маркуванням «Хортиця» (залишені/спричинені під час розбійного нападу ОСОБА_4 );

- Протоколом огляду від 19.07.2022, відповідно до якого під час огляду за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 виявлено та вилучено належні ОСОБА_4 речі: штани, футболку, дублянку із пошкодженнями, а також порвані ланцюжки із хрестом та ладаном, які у подальшому визнані речовими доказами та досліджені в судовому засіданні (пошкоджені потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час спроб самозахисту). Приналежність даних речей обвинуваченому ОСОБА_4 підтверджено ним же в судовому засіданні;

- Постановами про визнання речовими доказами від 19.07.2022, 25.07.2022;

- Ухвалами слідчих суддів про накладення арештів на майно від 19.07.2022, 21.07.2022, 22.07.2022;

- Ухвалами слідчих суддів про надання дозволу на проведення огляду і обшуку від 20.07.2022;

- Висновком судової біологічної експертизи від 14.09.2022 №СЕ-19/102-22/11103/БД, відповідно до висновків якого встановлені генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_6 та малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;

- Висновком судової біологічної експертизи від 03.10.2022 №СЕ-19/102-22/11107-БД, відповідно до висновків якої генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів крові людини, виявлених на штанах ОСОБА_4 та волосся, вилученого з дублянки ОСОБА_4 збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка букального епітелію малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ; генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів крові людини, виявлених на штанах та дублянці ОСОБА_4 збігаються між собою і з генетичними ознаками іншого зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 ; генетичні ознаки клітин з ядрами та слідів крові людини, виявлених на штанах та дублянці ОСОБА_4 збігаються між собою і з генетичними ознаками іншого зразка букального епітелію на той час підозрюваного ОСОБА_4 ;

- Матеріалами перевірок за заявами ОСОБА_6 , зареєстрованими в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ЖЄО), що підтверджують систематичне переслідування ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_6 , зважаючи на постійні звернення (більше п`яти) протягом 2022 року до відділення поліції № 2 Жмеринського та відділення поліції № 2 Вінницького районних управлінь поліції ГУНП у Вінницькій області про переслідування її ОСОБА_4

- показами свідків.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що 21.07.2022 стосовно ОСОБА_4 ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 16.09.2022. У подальшому, ОСОБА_4 неодноразово продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема, ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.02.2024 ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 01.04.2024 включно. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.02.2024 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт строком до 22.05.2024 включно, строк дії якого продовжено до 22.07.2024 включно. Ухвалами Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.07.2024, від 16.08.2024, від 14.10.2024, від 11.12.2024, від 24.01.2025, від 21.03.2025, від 15.05.2025, від 11.07.2025, від 21.08.2025, від 09.10.2025, від 03.12.2025 ОСОБА_4 неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, востаннє строком до 31.01.2026 включно.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому для продовження строку тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства у період відбування іспитового строку за тяжкий насильницький злочин проти здоров`я, вчинений, зокрема, щодо неповнолітньої потерпілої, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою обрання запобіжного заходу, не перестали існувати, з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 31.01.2026 року, тому вважає за доцільне продовжити строк цілодобового домашнього арешту обвинуваченому на 60 діб, оскільки, на переконання суду, саме застосування такого запобіжного заходу буде пропорційним та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики, оскільки зазначені обставини існували і на час скоєння інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Таке обмеження права обвинуваченого на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують реальні ознаки суспільного інтересу в умовах воєнного стану, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання та не перестали існувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним, і саме застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 369 - 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, строком на 60 днів, тобто до 23 березня 2026 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до суду та прокурора, у встановлений ними час;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали щодо організації виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю покласти на ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту діє з 23.01.2026 по 23.03.2026.

Копію ухвали суду вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду проголошена 23 січня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1