Справа № 352/1650/24
Провадження № 1-кп/352/99/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000053 від 15.05.2024 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, утриманці відсутні, з середньою освітою, працюючого у ТОВ «Гідротранссервіс» на посаді тракториста, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 , вчинив використання завідомо підробленого документа.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

14.05.2024 р. приблизно о 15 год. 20 хв. інспекторами відділу безпеки дорожнього руху УПП в Івано-Франківській області було зупинено екскаватор марки «JCB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 в с. Ямниця по вул. Галицькій, поблизу буд. 41, Ямницької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.

У ході перевірки документів інспекторами відділу безпеки дорожнього руху УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії та номеру НОМЕР_2 від 05.09.2018 р. є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування тракторами та спеціальними машинами без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 05.09.2018 р., яке за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням тракториста-машиніста, які знаходяться в офіційному обігу, у такий спосіб використавши його.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого й в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнала повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись за свою неправомірну поведінку, дав суду показання, в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнава повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, так як він вчинив використання завідомо підробленого документа.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд)передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_4 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю проступку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудній покарання, суд враховує те, що тяжких наслідків внаслідок неправомірної поведінки останнього не настало, як і те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; його поведінку до і після вчинення проступку, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме вкрай негативне ставлення до вчиненого; має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується; працюючи займається суспільно-корисною працею; по місцю праці характеризується позитивно; на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має регулярний легальний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої його протиправної поведінки.

Таким чином, враховуючи всі вищеперелічені обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_4 , суд вважає можливим застосувати до нього основне покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, як і підстави для його обрання останньому на даній стадії процесу суд не вбачає.

Питання про речові докази та судові витрати в даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 4543,68 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ витрат на проведення судової технічної експертизи документів.

.

Речові докази по даному кримінальному провадженні : посвідчення тракториста-машиніста ІТ035127 та диск длz лазерних систем зчитування DVD-R в якому знаходиться відеозапис із найменуванням «clip-1» - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченій та захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_5