справа № 462/8212/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000414 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого електромонтажником з кабельних мереж у ТзОВ «ЗЕСМ», місце проживання якого зареєстроване та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

Особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2024 року, маючи авторитет серед осіб, які схильні до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, а також лідерські якості, вирішив залучити більшу кількість співучасників для подальшого безперебійного незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення описаних дій.

Особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, розумів, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, необхідність дотримання умов особистої безпеки від викриття правоохоронними органами, усвідомлюючи небезпеку безпосереднього збуту наркотичних засобів та психотропних речовин споживачам та можливості збуту більшої кількості наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом їх одночасного збуту через кількох осіб, а, як наслідок, отримання більшого прибутку, відтак, розумів переваги вчинення незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин організованою групою, оскільки вказана діяльність вимагала узгоджених дій значної кількості людей.

Таким чином, особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2024 року створив та очолив організовану групу, до складу якої увійшли особа 3, щодо якого здійснюється судове провадження у справі №462/3002/25, особа 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, ОСОБА_4 , а також організував канал постачання наркотичних засобів та психотропних речовин, місце для зберігання та подальший збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Створена та очолювана особою - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, на тривалий період часу, організована група характеризувалася:

стабільністю і згуртованістю свого складу;

розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин;

наявністю загальновизначених правил поведінки;

домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;

розподілом прибутків, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками;

чіткою ієрархією.

Всі учасники організованої групи були об`єднані єдиним планом з розподілом функцій та ролей, також були обізнані про дії кожного з них та схвалювали їх, мали єдиний намір на особисте збагачення шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлювали, що приймають участь у злочинній діяльності, чітко виконували відведені їм функції.

Особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, як організатор групи, після залучення достатньої кількості осіб для спільної злочинної діяльності, а саме вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, розробив план злочинних дій, який був доведений до відома всіх учасників організованої групи, які надалі діяли згідно нього. При цьому, особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, забезпечував діяльність організованої групи. Зокрема, особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, виконуючи свою роль у забезпеченні діяльності організованої групи організовував придбання особою 3, щодо якого здійснюється судове провадження у справі №462/3002/25, наркотичних засобів та психотропних речовин, а також зберігання таких, а, в подальшому, передавав (доставляв) наркотичні засоби та психотропні речовини особі - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, для подальшого збуту безпосередньо споживачам останнім та ОСОБА_4 .

Окрім того, особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, здійснював загальне керівництво та координацію дій всіх учасників організованої групи, як за допомогою мобільних телефонів, так і особисто, забезпечував дотримання загальних правил поведінки та конспірації кожного з учасників групи, розподіляв функції та завдання, взаємозв`язок між учасниками групи, стабільність і безпеку існування злочинної групи, координував та приховував їх злочинну діяльність.

Для конспірації протиправної діяльності злочинної організації та уникнення викриття такої діяльності правоохоронними органами, учасники злочинної організації під час телефонних розмов, пов`язаних з підготовкою та безпосереднім вчиненням злочинів, використовували спеціальний лексикон («жаргон»), з метою унеможливлення ідентифікації та подальшої документації розмов про такий злочин.

Кошти, здобуті від незаконної реалізації наркотичних засобів та психотропних речовин використовували, як для оплати винагороди учасникам вчинення злочину, так і для задоволення потреб, які виникають у зв`язку з злочинною діяльністю, а саме з метою продовження незаконного придбання та реалізації наркотичних засобів та психотропних речовин.

Особа 3, щодо якого здійснюється судове провадження у справі №462/3002/25, будучи залученим до складу організованої групи у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2024 року, за вказівкою особи 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, як виконавець згідно розподілу функцій та узгодженого плану дій, дотримувався загальних правил поведінки та конспірації, здійснював придбання, перевезення, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, для подальшого їх збуту. Крім цього, особа 3, щодо якого здійснюється судове провадження у справі №462/3002/25, надавав для зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин гараж № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-7» за адресою м. Львів, вул. Сяйво, 2а, до якого мав доступ, здійснював фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, забезпечував їх приховування в гаражі поміж інших предметів, а також вів їх облік.

Особа - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, будучи залученим до складу організованої групи у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2024 року особою - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, за вказівками останнього, діяв як виконавець згідно розподілу функцій та узгодженого плану дій, дотримувався загальних правил поведінки та конспірації, допомагав приховувати злочинну діяльність. Особа - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, здійснював придбання, перевезення, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, для подальшого їх збуту, а саме отримував від особи - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, наркотичні засоби та психотропні речовини, після чого здійснював зважування та фасування наркотичних засобів та психотропних речовин для зручності подальшого їхнього збуту, а також збував вказані наркотичні засоби та психотропні речовини. Крім того, з метою збуту вказаних наркотичних засобів та психотропних речовин, особа - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, згідно плану, розробленого особою - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, залучив ОСОБА_4 , якому передавав наркотичні засоби та психотропні речовини для їх подальшого збуту.

ОСОБА_4 , будучи залученим до складу організованої групи у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2024 року особою - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, за вказівкою особи - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діяв як виконавець згідно розподілу функцій та узгодженого плану дій, дотримувався загальних правил поведінки та конспірації, допомагав приховувати злочинну діяльність. ОСОБА_4 здійснював придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, для подальшого їх збуту, а саме отримував від особи -2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, наркотичні засоби та психотропні речовини, після чого здійснював зважування та фасування наркотичних засобів та психотропних речовини для зручності подальшого їхнього збуту, а також збував вказані наркотичні засоби та психотропні речовини.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діючи в складі організованої групи, виконуючи відведену собі роль щодо забезпечення постачання особі - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, наркотичного засобу канабісу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 10.10.2024 отримав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою не менше 2,31 грама у особи 3, щодо якого здійснюється судове провадження у справі №462/3002/25, та передав його особі - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, для подальшого збуту. Після цього, особа - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діючи в складі організованої групи, виконуючи покладену на нього роль переніс частину вказаного наркотичного засобу за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , де зберігали з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи в складі організованої групи, виконуючи покладену на нього роль, на виконання вказівок особи - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою подальшого протиправного збагачення, 10.10.2024, приблизно о 16:50 год., відповідно до попередньої домовленості, перебуваючи біля будинку №2 по вул. Стороженка у м. Львові, збув ОСОБА_6 наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, масою 2,31 грама, отримавши від нього попередньо грошові кошти в сумі 1200 гривень за вказаний наркотичний засіб.

Крім того, особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діючи в складі організованої групи, виконуючи відведену собі роль щодо забезпечення постачання особі 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, наркотичного засобу канабісу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 13.11.2024 отримав від особи 3, щодо якого здійснюється судове провадження у справі №462/3002/25, наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою не менше 2,48 грама, який переніс в автомобіль «Audi», р.н.з. НОМЕР_2 , де зберігав з метою подальшої передачі особі 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження для організації збуту. 13.11.2024 о 19:06 год. особа - 1, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, на автомобілі «Audi», р.н.з. НОМЕР_2 перевіз наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою не менше 2,48 грама за адресою АДРЕСА_2 , де передав його особі - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, для подальшого збуту. Після цього, особа - 2, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діючи в складі організованої групи, виконуючи покладену на нього роль переніс вказаний наркотичний засіб за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де пофасував та зберігав з метою подальшого збуту, а частину вказаного наркотичного засобу перевіз за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , де зберігали з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи в складі організованої групи, виконуючи покладену на нього роль, на виконання вказівок особи - 2., матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою подальшого протиправного збагачення, 14.11.2024, приблизно о 19:45 год., відповідно до попередньої домовленості, перебуваючи біля будинку №2 по вул. Стороженка у м. Львові, збув ОСОБА_6 наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, масою 2,48 грама, отримавши від нього попередньо грошові кошти в сумі 1200 гривень за вказаний наркотичний засіб.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений в складі організованої групи; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, в складі організованої групи.

24.10.2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.472 КПК України.

Згідно з укладеною угодою, обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст.370 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 , із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна.

У судовому засіданні 24.10.2025 року прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_4 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, і пояснив, що повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_4 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких злочинів, тяжких злочинів; окремих категорій особливо тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому в складі організованої групи; незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, в складі організованої групи.

Таке кримінальне правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Судом встановлено, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

При цьому, при вирішенні питання затвердження узгодженого сторонами покарання, суд виходить із наступного.

За змістом ч.1 ст.69 КК України рішення про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд може прийняти лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Попри це, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд погоджуються, що щире каяття, те, що обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується надавати покази щодо своєї участі в організованій групі, позитивно характеризується за місцем роботи та має на утриманні матір, яка є особою з 3 групою інвалідності, є обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та можуть бути визнані судом такими, що пом`якшують покарання, а тому суд погоджується із можливістю використання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ч.1 ст.69 КК України та призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої у санкції ч.3 ст.307 КК України.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.69 КК України на підставах, передбачених у частині першій статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги, що сторони погодили в укладеній угоді непризначення на підставі ст.69 КК України обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, що підтвердили у судовому засіданні, суд, враховуючи вказані обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, вважає можливим відповідно до ч.2 ст.69 КК України не застосовувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , визначене санкцією ч.3 ст.307 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначення йому узгодженого сторонами покарання із застосуванням ч.1,2 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.307 КК України, у виді шести років позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідними та достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

При цьому, на підставі ч.5 ст.72 КК України, згідно якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з дня взяття під варту 19.12.2024 року до дня набрання даним вироком законної сили.

З огляду на наведене та враховуючи, що попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, строк покарання обвинуваченому слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07.02.2025 року з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер майна 13838213), а згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому у зв`язку із непризначенням судом додаткового покарання у виді конфіскації майна слід скасувати арешт вищевказаної квартири.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 4377,45 грн., а саме: 1989,75 грн. за проведення Львівським НДЕКЦ МВС України експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-24/28411-НЗПРАП від 20.12.2024 року та 2387,70 грн. за проведення Львівським НДЕКЦ МВС України експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-23/24659-НЗПРАП від 11.11.2024 року, оскільки проведення вищевказаних експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 19.12.2024 року і продовжений востаннє ухвалою суду від 24.09.2025 року, слід залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.124, 174, 368-371, 373-376, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000414, укладену 24 жовтня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк шість років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 19.12.2024 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4377,45 грн.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07.02.2025 року арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер майна 13838213).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1