Справа № 289/1003/25
Номер провадження 1-кп/289/156/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000092 від 05.06.2025 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веприн Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, інвалідності не має, офіційно не працевлаштованої, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 «Конституції України» згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи на профілактичному обліку в секторі превенції ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирської області за вчинення домашнього насильства з 14.09.2024, безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою вона проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров'я та погіршення якості життя останньої, а саме, ОСОБА_4 , неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи підґрунтя, вчиняла по відношенню до своєї матері, дії виражені у словесних образах, погрозах, подряпинах, саднах висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликала у ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдала шкоду її психологічному та фізичному здоров'ю, що виразилось у формі пониженні самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.

Так, ОСОБА_4 , 14.09.2024 о 11 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме ображала словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров'ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Надалі, постановою Радомишльського районного суду від 30.09.2024 ОСОБА_4 визнано винною за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 , 19.11.2024 близько 19 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме ображала словами нецензурної лайки, погрожувала фізичною розправою, кидалася до бійки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. Надалі, постановою Радомишльського районного суду від 27.11.2024 ОСОБА_4 визнано винною за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Також, ОСОБА_4 , 25.05.2025 близько 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_5 , а саме ображала останню словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої. У зв'язку з вчиненням домашнього насильства, ОСОБА_5 викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляді Радомишльського районного суду.

Не припиняючи свої умисні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, 02.06.2025 близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_5 , знаходячись у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , в черговий раз вчинила відносно неї домашнє насильство, яке виразилося в систематичному психологічному насильстві шляхом висловлювання погроз, образ нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань та фізичного насильства шляхом нанесення подряпин та саден, що погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 .

У зв'язку із вчиненням ОСОБА_4 систематичного психологічного, фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою винна перебуває у сімейних відносинах, вказані дії призвели до розладів її здоров'я, погіршення якості життя потерпілої, а також до психологічних та фізичних страждань останньої.

Через зазначені дії ОСОБА_5 03.06.2025 звернулась за допомогою до сімейного лікаря КНП «Вишевицької АЗ ПСМ» Вишевицької сільської ради ОСОБА_8 зі скаргами на сильний головний біль, високий артеріальний тиск, подряпини та садна, ОСОБА_5 знаходилась в після стресовому стані внаслідок постійного психологічного тиску з боку дочки ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта №212 від 10.06.2025 у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садин правої руки, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Допитана у суді обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, визнала повністю та повідомила, що детально розповісти всі обставини вчиненого кримінального правопорушення не може, так як всі деталі не пам`ятає, при цьому підтвердила обставини, час, місце, механізм вчинення нею протиправних дій відносно своєї матері, зазначені в обвинувальному акті, про що вона дуже шкодує, попросила вибачення у потерпілої та зазначила про своє щире каяття.

Потерпіла ОСОБА_5 у суді підтвердила викладені у обвинувальному акті обставини та зазначила, що її дочка коли вип`є агресивно реагує на зауваження потерпілої щодо вживання алкоголю, однак на даний час у неї з дочкою стосунки хороші, вона обвинувачену вибачила та на суворому покаранні не наполягає.

Переконавшись у тому, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні нею кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченої за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах - матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя останньої.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України являється нетяжким злочином. Обвинувачена до кримінальної відповідальності не притягувалася, за медичною допомогою до лікаря психіатра не зверталася, періодично перебувала в 2024-2025 роках на стаціонарному лікуванні в «ОМСЦ» ЖОР, офіційно не працевлаштована, одружена, має двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, в п`яному стані веде себе агресивно, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, в сільську раду неодноразово надходили скарги від її матері ОСОБА_5 щодо агресивної поведінки її дочки.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує її щире каяття та визнає цю обставину такою, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, беручи до уваги позицію прокурора та потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягала, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду, в межах санкції ст. 126-1 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема: направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше, як на 12 місяців.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер, оскільки домашнє насильство це не "особиста справа", це злочин, що калічить, принижує, вбиває, що починається з «незначних дрібниць», а потерпілими від нього здебільшого стають жінки та діти.

У цьому кримінальному провадженні доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до фізичних, психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, тобто кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству»).

Метою корекційної програми для осіб, які вчиняють насильство в сім`ї є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства, а завданнями програми є сприяння зміні насильницької поведінки кривдника, сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах взаєморозуміння, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Враховуючи обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до своєї матері та ризики вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, суд вважає обґрунтованими твердження прокурора щодо необхідності застосування обмежувальних заходів до обвинуваченої та вважає необхідним та достатнім визначити обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, відповідно до якого покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Суд вважає, що обмежувальний захід із покладенням обов`язку пройти програму для кривдників, сприятиме виправленню обвинуваченої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Достатніх підстав для призначення більш суворих видів і розмірів покарання не убачається.

Цивільний позов у справі заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374-376 КПК України, ст. 126-1 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язки:

- періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз'яснити ОСОБА_4 наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 (два) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11