Справа №751/8508/25
Провадження №1-кс/751/2172/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від

01 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 01 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000690 від 01 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Корюківка-Сахутівка-Мена», у напрямку міста Корюківка.

Рухаючись у вказаному напрямку, приблизно о 18 год. 15 хв., ОСОБА_4 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, в порушення вимог п. 2.3.б) та п. 12.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого не впорався з керуванням автомобіля та на відстані близько 190 метрів від господарства

АДРЕСА_1 виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «OPEL ASTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у напрямку міста Мена.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, від яких

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в Комунальному некомерційному підприємстві «Корюківська центральна районна лікарня».

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор указує на те, що необхідність накладення арешту на автомобіль марки «OPEL ASTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_2 виникла з метою його збереження як речового доказу.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив клопотання про арешт майна розглядати без його участі, додаткових пояснень та доказів не має.

Власник транспортного засобу ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена в передбаченому законом порядку, подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації власником майна, про арешт якого порушується питання у клопотанні, його процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника власника майна обов`язковою немає, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000690 від 01 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 жовтня 2025 року, в результаті якої водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у КНП «Корюківська центральна районна лікарня».

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 жовтня 20245 року було оглянуто та вилучено автомобіль марки «OPEL Astra» з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 02 жовтня 2025 року автомобіль марки «OPEL Astra» з державним номерним знаком НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Із реєстраційної картки транспортного засобу вбачається, що автомобіль марки «OPEL Astra» з державним номерним законом НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 01 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «OPEL Astra» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши будь-кому і в будь-який спосіб відчужувати, розпоряджатись та користуватись зазначеним майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1