Справа № 642/3908/25
Провадження № 1-кс/642/1415/25
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000873 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 16.09.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: системний блок чорного кольору з наліпкою з написом «Tuf Gaming» - 1 шт., мобільний телефон Google Pixel 4, IMEI: НОМЕР_1 , з мобільним номером телефону: ? НОМЕР_2 та паролем « НОМЕР_3 », сім картку з номером НОМЕР_4 1 шт., оскільки вказані предмети мають суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також у зв`язку з необхідністю проведення експертних дослідженнь тимчасово вилученого майна виникає необхідність накласти на вищевказані речі арешт.???

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000873 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 16.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 (справа 642/3908/25, провадження 1- кс/642/1284/25) в період часу з 07 год. 13 хв. до 11 год. 04 хв. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого вказано в клопотанні.

Прокурор посилаючись на приписи ст. 98, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, просить накласти арешт на тимчасово вилучене 16.09.2025 під час проведення обшуку майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, та які надані до суду, дійшов висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст.132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання прокурора про арешт майна не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, до матеріалі клопотання не додано витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000873 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з п.10 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Клопотання про арешт майна, яке подано до суду, підписано прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Проте, будь-яких даних, які б підтверджували повноваження прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000873 від 26.06.2025, в межах якого подано клопотання, прокурором до клопотання не додано.

Так, з клопотання прокурора про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) прокурор просить застосувати в даному випадку.

Зазначене об`єктивно позбавляє слідчого суддю можливості надання судження доцільності його арешту для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України та унеможливлює доведення того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та що може бути виконане завдання для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Крім того, матеріали клопотання, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, не містять документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

При цьому, в клопотанні прокурора не визначено місце зберігання майна, арешт на яке просить накласти прокурор.

Більш того, строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна чітко врегульовані в ст. 171 КПК України.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом клопотання сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 16.09.2025.

Так, 22.09.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, тобто з пропуском визначеного строку. Клопотання про поновлення строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, з посиланням на поважність причин його пропуску, як і доводів на підтвердження дотримання цього строку з посиланням на відповідні докази, не заявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.

При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000873 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.

Роз`яснити вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1