Справа № 645/5504/20
Провадження № 1-кп/645/47/25
В И Р О К
22 вересня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, який має інвалідність по вродженому укороченню лівої руки з відсутністю пальців 3 група, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 186 КК України, -
06.09.2020 року близько 21:20 год., у подвір`ї знайомого обвинуваченого, ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 повернув борг ОСОБА_4 у вигляді грошових коштів у сумі 500 грн. Обвинувачений, знаючи, що грошові кошти, з яких йому віддавав ОСОБА_7 знаходяться у кишені фартуху його співмешканки ОСОБА_8 , яка перебувала у будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з проникненням у житло. Так, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливі наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно проник на територію домоволодіння, де діючи умисно, підійшовши до вхідних дверей будинку почав стукати у двері, які відчинив потерпілий ОСОБА_7 . В цей час обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно з метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливі наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синця на голові та саден на лівій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1849-С/2020 від 08.09.2020 року та висновку судово-медичної експертизи №09/1845-С/2020 від 08.09.2020 року за ступенем тяжкості викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень,. Після чого, продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливі наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, забіг до кімнати будинку, таким чином незаконно проник до житла, в якій знаходилась потерпіла ОСОБА_8 , схопив фартух, який лежав біля неї на дивані, та почав діставати з кишені фартуху грошові кошти у сумі 1500 грн (11 купюр по 100 грн та дві купюри по 200 грн). В цей час потерпіла ОСОБА_8 , схопивши з рук ОСОБА_4 свої грошові кошти, намагалася їх забрати, однак обвинувачений ОСОБА_4 потягнувши гроші на себе, випадково порвав на дві частини одну купюру номіналом 200 грн, яка впала на підлогу. Вихопивши останні грошові кошти з рук ОСОБА_8 у сумі 1300 грн., обвинувачений ОСОБА_4 вибіг з приміщення будинку, та перелізши через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 покинув місце вчинення злочину в подальшому розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та ч. 3 ст. 186 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочинів.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до судового засіданні не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надали заяви, яким просили проводити судові засідання у їх відсутності. Щодо розгляду справи у порядку ст. 349 ч. 3 КПК України не заперечують. Матеріальна шкода їм відшкодована. Також у заявах просили не позбавляти обвинуваченого волі.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Крім того, 20 червня 2021 року о 01:16 години обвинувачений ОСОБА_4 прийшов за адресою АДРЕСА_3 для того, щоб викликати ОСОБА_10 для повернення боргу останнім. Так, знаходячись під двором будинку за адресою АДРЕСА_3 до ОСОБА_4 вийшов потерпілий ОСОБА_6 та в ході спілкування між ними приблизно о 01:19 год. 20.06.2021 відбувся словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та настання наслідків та коли потерпілий ОСОБА_6 стояв боком від обвинуваченого ОСОБА_11 , намагаючись повернутися до дому, останній наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар правою рукою стиснутою в кулак в область щелепи з права, від якого потерпілий втратив рівновагу. Так, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи 09/1168-С/2021 від 19.07.2021, тілесні ушкодження, а саме закритий двобійний перелом нижньої щелепи в ділянці правого суглобового відростка та тіла нижньої щелепи зліва на рівні 34 зуба, який виник від ударної дії тупого предмету. По ступеню тяжкості ці пошкодження викликали тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні ( 21 дня) і за цією ознакою відносяться до СЕРЕДНЬОЇ ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 р.н. №6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав та пояснив, що в червні 2021 року, увечері, приблизно о першій годині ночі, він зі своїм знайомим пішли до дому ОСОБА_12 , для повернення боргу. Прийшовши за адресою АДРЕСА_3 , почали стукати у ворота, подзвонили у домофон та просили покликати ОСОБА_12 . Після чого до них вийшов потерпілий ОСОБА_6 , батько ОСОБА_13 , якого вони шукали, та почався словесний конфлікт. Потерпілий штовхнув обвинуваченого, в цей час у ОСОБА_4 виник намір вдарити потерпілого. Обвинувачений вдарив потерпілого правою рукою в щелепу, після чого потерпілий втратив рівновагу. Також зазначив, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та не знав на той час, що у потерпілого є малолітня донька. У судовому засіданні обвинувачений не оспорював факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Цивільний позов визнав. Просив суворо не карати, вказавши що дуже шкодує за скоєне. Має намір відшкодувати шкоду, на час розгляду справи збирає кошти, але він не може працевлаштуватися та має мізерну пенсію, що не надає йому можливості швидко віддати кошти потерпілому.
Крім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його провина у фактично скоєному повністю підтверджується сукупністю зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що 20.06.2021 року у ввечері, біля двадцять третьої години, він зі своєю дружиною та малолітньою дитиною лягли спати. Приблизно на початку другої ночі він прокинувся від того, що хтось дзвонив у домофон, дружини вже поруч не було, так як вона прокинулася на п`ять хвилин раніше та пішла до домофону подивитися хто дзвонить. Там стояв не знайомий раніше їй хлопець та кликав пасинка потерпілого. Дружина повідомила хлопцю, що вона зараз подзвонить у поліцію. ОСОБА_6 вийшовши на вулицю, побачив обвинуваченого та ще одного хлопця, які стояли з слабоалкогольними напоями у руках. В той момент обвинувачений вів себе непристойно, потерпілий зробив їм зауваження за те, що зараз ніч та вже пізно. Потерпілий вихватив слабоалкогольний напій у обвинуваченого та кинув ним у нього, на що обвинувачений відповів «давай вдар мене». Потеплілий відповів йому, що він цього робити не буде та розвернувся йди додому, в цей момент в праву сторону щелепи обвинуваченим був здійснений удар потерпілому, що спричинив короткочасну втрату свідомості. Після чого потерпілий зайшовши додому, зрозумів, що у нього випав зуб та зламана щелепа, та сказав дружині викликати швидку та поліцію. Швидка його доставила до лікарні, де відразу зробили операцію. Наступного дня до лікарні прийшла його дружина та сказала, що бачила обвинуваченого, який їй погрожував. Крім того вказав, що обвинувачений на цей час не відшкодував ні моральну, ні матеріальну шкоду потерпілому. Цивільний позов підтримав. Обґрунтовуючи тим, що потерпілий працює адвокатом та два місяці він не міг розмовляти, та здійснювати свою діяльність в сфері юриспруденції. На питання прокурора потерпілий відповів, що обвинувачений приходив до його пасинка за нібито якимось боргом.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що 20.06.2021 року приблизно о першій годині п`ятнадцять хвилин вночі, був дзвінок через домофон. Прокинувшись вона підійшла до нього і там стояв невідомий хлопець та прохав покликати ОСОБА_13 , її сина. Свідок повідомила, що його немає вдома. В цей момент прокинулася її трирічна дитина. Потім знову подзвонили у домофон та свідок побачила обвинуваченого, та повідомила йому про те, що сина немає вдома. Через деякий час потерпілий вийшов на вулицю до обвинуваченого та невідомого хлопця, повернувшись до будинку, сказав викликати поліцію та швидку, так як у нього була зламана щелепа. Продивившись відео з домофону, вона побачила як її чоловік виходить на двір та починається розмова, обвинувачений починає махати руками та потерпілий повертається у дім. Діагноз чоловікові поставили: двосторонній перелом щелепи. На наступний день свідок бачила обвинуваченого та запитала у нього, що трапилося на, що останній агресивно відповів «мало? Можу ще», а також вказав, що якщо чоловік напише заяву, то він ще «добавить». Обвинуваченого охарактеризувала негативно та як людину, яка вживає алкоголь постійно.
Оглянутому під час судового засідання Відео з камер спостереження будинку потерпілого по АДРЕСА_3 , на якому відображені події, які сталися біля будинку № 26 по вул. Трубна у м. Харкові за участю обвинуваченого та потерпілого.
Змістом постанови слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_26 про визнання та приєднання речового доказу - СD диск комп`ютерного обстеження ОСОБА_6 від 29.06.2021 .
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 15.07.2021 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 , у присутності понятих, за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого ОСОБА_6 розказав по показав про події від 20.06.2021 року, як до нього під двір будинку, о 01:17 год., за адресою АДРЕСА_3 прийшов ОСОБА_19 . Вийшовши під двір, у нього з ОСОБА_27 виник словесний конфлікт. У ході якого ОСОБА_4 наніс правою рукою стиснутою в кулак, удар в праву нижню щелепу. Від вказаного удару ОСОБА_6 відійшов та відчув різку біль в області щелепи. Після чого ОСОБА_6 на статистові показав, механізм нанесення тілесних ушкоджень.
Змістом висновку експерта № 09/1168-С/2021, початого 15.07.2021 року закінченого 19.07.2021 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_6 , згідно даним наданої медичної документації експерт прийшов до висновків, що у нього мається: закритий двобійний перелом нижньої щелепи в ділянці правого суглобового відростка та тіла нижньої щелепи зліва на рівні 34 зуба, який виник від ударної дії тупого твердого предмету. Вищевказане тілесне ушкодження могло бути отримане у термін, вказаний гр-ном ОСОБА_6 . По ступеню тяжкості - це СЕРЕДНЬОЇ ступеня тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95р. № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Обставини на які посилається гр-н ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення йому тілесного ушкодження.
Змістом висновку експерта № 09/1169-С/2021, початого 19.07.2021 року закінченого 19.07.2021 року, згідно якого експерт, на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_6 , прийшов до висновків, що у нього мається: закритий двобійний перелом нижньої щелепи в ділянці правого суглобового відростка та тіла нижньої щелепи зліва на рівні 34 зуба, який виник від ударної дії тупого твердого предмету. Вищевказане тілесне ушкодження могло бути отримане у термін, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи. По ступеню тяжкості - це СЕРЕДНЬОЇ ступеня тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95р. № б, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Обставини на які посилається гр-н ОСОБА_28 в ході проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення гр-ну ОСОБА_6 тілесного ушкодження.
Зазначені та досліджені докази суд визнає належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено. Дані речові докази були одержані з дотриманням належної процедури, тобто згідно з вимогами закону щодо порядку проведення відповідної процесуальної дії та порядку фіксування її ходу й результатів.
Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілого, свідка, а також досліджені під час судового розгляду письмові та речові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами. Вказані докази суд покладає в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_4 обвинувачення по даному кримінальному провадженню.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст.22 КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 06.09.2020, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з проникненням у житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 20.06.2021, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст.122 КК України та ч. 3 ст. 186 КК України, суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Враховуючи зазначене, у зв`язку з відсутністю у обвинувальних актах встановлення наявності перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, суд не встановлює як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння кримінальних правопорушень.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатру не перебуває, має інвалідність по вродженому укороченню лівої руки з відсутністю пальців 3 група.
Як свідчать матеріали справи обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України у неповнолітньому віці. Проживав та проживає разом з мамою, сестрою. Стосунки у родині доброзичливі та створені необхідні умови для виховання та розвитку дитини.
Під час прийняття рішення по справі, суд враховує досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого від 26.01.2021 складену уповноваженими особами Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Згідно висновку досудової доповіді - беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При визначенні покарання суд враховує, що обвинувачений раніше не судим, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України у неповнолітньому віці, ставлення потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та просили не позбавляти свободи обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації. Але, зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, визнав свою провину, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений визнав позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, умисно спричинено ОСОБА_6 , тілесні ушкодження, а саме закритий двобійний перелом нижньої щелепи в ділянці правого суглобового відростка та тіла нижньої щелепи зліва на рівні 34 зуба, що викликало тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні ( 21 дня) і за цією ознакою відносяться до СЕРЕДНЬОЇ ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Після отримання ушкоджень, потерпілий переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обуренням, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Тривалий час втратив можливість займатися працею за фахом тому що моя основна праця адвоката пов`язана в основному зі спілкуванням з людьми, а сама травма дуже сильно відобразилась на діловий репутації.
У судовому засіданні обвинувачений визнав цивільний позов, а тому враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості суд вважає що заявлена сума у розмірі 300000,00 грн. є справедливою сумою відшкодування моральної шкоди.
Потерпілим надано копії чеків про сплату коштів за медичні обстеження, медикаменти та медичні матеріали, які придбалися для лікування на суму 5418 гривень 13 копійок; копію чеку від 27.05.2021 про сплату за відвідування тренажерного залу, з урахуванням відвіданих днів у розмірі 732 гривні 00 копійок; розрахунок втрат двох середньомісячних доходів на суму 40 166 гривень (20 083 х 2), які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок може бути оскаржений Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя -