Провадження №: 1-кс/755/4882/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" грудня 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні за участі заявниці ОСОБА_3 , клопотання ОСОБА_3 про невідкладну перевірку підстав позбавлення волі ОСОБА_4 та його звільнення, у порядку ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и л а :

29 грудня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому заявниця просить зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншу уповноважену особу доставити ОСОБА_4 до слідчої судді для з`ясування підстав позбавлення волі та надати оригінали документів, які дають законне право на обмеження волі останнього, за відсутності відповідних документів звільнити ОСОБА_4 з-під варти у залі суду та провести медичний огляд для фіксації слідів побиття та удушення.

Скаргу обґрунтовує тим, що 16.12.2025 підчас виконання своїх професійних обов`язків журналіста ОСОБА_4 було піддано побиттю та удушенню до стану непритомності службовими особами у формі ІНФОРМАЦІЯ_3 та поліції, після чого у безсвідомому стані викрадений та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що 17.12.2025 потерпілий встиг здійснити дзвінок керівнику Спілки журналістів та на лінію «102», повідомивши про своє незаконне утримання у закритому брудному приміщенні підвального типу. Крім того, ОСОБА_4 встиг передати відеозаписи, що зафіксували факти катувань та незаконного утримання його та інших осіб у вказаному підвалі. Після здійснення дзвінків мобільний телефон (робочий засіб журналіста) був силоміць вирваний з його рук та відібраний особами у формі.

Станом на 29.12.2025 місцезнаходження ОСОБА_4 приховується, зв`язок з ним відсутній. Жодного протоколу затримання (ст. 208 КПК) чи судового рішення про тримання під вартою не існує.

Відтак, враховуючи вищевикладене, просила розглянути клопотання та задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано провадження - 29 грудня 2025 року.

Слідчою суддею надіслано запити до ІНФОРМАЦІЯ_2 та до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з метою отримання інформації щодо з`ясування обставин затримання ОСОБА_4 .

На пошту суду надійшов лист начальника відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , з якого вбачається, що матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003983 від 26.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, направлені для визначення підслідності за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 підтримала обставини, зазначені у клопотанні, зауважила, що на даний час їй не відомо де утримується її чоловік, оскільки ніяку відповідну документацію їй не надано. Остання інформація, яку вона знає, зі слів її чоловіка, що його повезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де надалі і утримують.

Слідча суддя, перевіривши виконання вимог ст. 206 КПК України за клопотанням, встановила наступне.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Виходячи із наведених положень законодавства, розгляду в порядку статті 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді в ході досудового розслідування.

Отже, передбачені статтею 206 КПК Україн загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Відповідно до змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_4 не утримується в ІТТ (Ізолятор Тимчасового Тримання) та СІЗО (Слідчий Ізолятор). Зокрема самою заявницею зазначено, що ОСОБА_4 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зміст клопотання свідчить, що ОСОБА_3 , звертаючись до слідчої судді з метою захисту прав ОСОБА_4 із відповідним клопотанням, не погоджується із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_3, пов`язаними з мобілізацією відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Водночас незгода із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Таким чином, фактично до слідчої судді оскаржено дії (бездіяльність) державної установи (її посадових осіб) у сфері мобілізації під час воєнного стану, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку статті 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

Можливість оскарження таких дій (бездіяльності) до слідчої судді не передбачена нормами КПК України, відтак, у задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому, слідча суддя звертає увагу заявниці на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_3 при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту заявниця вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про невідкладну перевірку підстав позбавлення волі ОСОБА_4 та його звільнення, у порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_6