Провадження № 1-кс/592/7131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м.Суми

Слідча суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтава) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0017031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотоношка Драбівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,

встановила:

Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

Сторона обвинувачення обґрунтовує клопотання, погоджене з прокурором, тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0017031 від 26.09.2025 ОСОБА_4 29.10.2025 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із вчиненням умисних дій, які виразилися в самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підставою для винесення клопотання вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, останній з метою уникнення відповідальності за скоєні злочини може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків з метою зміни ними своїх показань чи відмови від них; продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, з огляду на те, що він був викритий працівниками правоохоронних органів, вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з виконанням обов`язків по службі.

Зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, просить не визначати заставу, посилаючись на абзац 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він бажає й надалі продовжувати військову службу, був поранений, тому покинув місце проходження військової служби з метою проходження лікування, має цивільну дружину, власне житло, де зареєстрований.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідча суддя дійшла таких висновків.

Слідча суддя встановила, що Четвертим СВ (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0017031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в якому 29.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідча суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколами допиту свідків, матеріалами службового розслідування, іншими доказами в їх сукупності.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04).

Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особи були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07).

Отже, наявні матеріали на думку слідчої судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, серед іншого, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідча суддя вважає, що існує обґрунтована ймовірність можливості, що підозрюваний ОСОБА_4 , побоюючись відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, під загрозою тяжкості покарання та втрати свободи на тривалий термін, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведеною є ймовірність продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), зважаючи на те, що останній проходив військову службу за контрактом, як особа, що звільнена від відбування покарання для проходження військової служби на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 18.02.2025 справа №359/1805/25, та вчинення кримінального правопорушення було припинено фактичним затриманням підозрюваного працівниками правоохоронних органів.

Водночас, прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідча суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного та його репутацію, а саме те, що останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, неодружений, наявність постійного місця проживання.

Щодо позиції підозрюваного та його захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тримання під вартою).

Абзацем 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

На підставі зазначених приписів законодавства, враховуючи, характер і серйозність пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, з огляду на те, що ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби, пов`язаного з самовільним залишенням місця служби, зважаючи, що зазначена категорія справ викликає значний суспільний інтерес, слідча суддя дійшла висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, та неможливість запобігти ризикам на стадії досудового розслідування в разі звільнення підозрюваного під заставу.

З огляду на доведеність обґрунтованості підозри, наявність існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

З огляду на викладене клопотання старшого слідчого першого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого першого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 25 грудня 2025 року включно.

Ухвала слідчої судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого першого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_6 , якому негайно повідомити членів сім`ї, близьких родичів чи інших осіб про застосування запобіжного заходу.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Строк дії ухвали до 25 грудня 2025 року включно.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1