Справа № 383/1123/25
Номер провадження 1-кп/383/72/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області, в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000962 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, військовослужбовця, солдата Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, проходячи військову службу на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти, у період з 28.08.2024 року по 02.09.2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час бойового чергування на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 на території Миколаївської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст. 1, ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, знайшов та в подальшому привласнив, тим самим незаконно придбав, боєприпаси споряджені бездимним порохом.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , у період часу з 28 серпня 2024 року по 02 вересня 2024 року, перебуваючи під час бойового чергування на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 на території Миколаївської області, (більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено), помістив до особистих речей, раніше віднайдені ним: боєприпаси споряджені бездимним порохом, та в подальшому перевіз їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 за допомогою ручного інструменту провів демонтаж боєприпасів, та вилучив з них сипучу речовину загальною масою 140,4 грама, яка являється вибуховою речовиною метальної дії - бездимним порохом, придатна до вибухового перетворення. З метою зберігання вибухової речовини, ОСОБА_4 помістив бездимний порох до полімерної банки зеленого кольору із кришкою коричневого кольору, тим самим почав незаконно зберігати її без передбаченого законом дозволу до 10 год. 36 хв. 07 липня 2025 року (до моменту вилучення).

Крім цього, ОСОБА_4 , обвинувачується також за ч.1 ст.263 КК України.

12 січня 2026 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження і вказаній частині просять закрити, оскільки кримінальне правопорушення вчинено вперше, обвинувачений добровільно проявив намір продовжити військову службу та виконувати військовий обов`язок і отримав погодження з військової часини НОМЕР_2 .

Обвинувачений також зазначив, що провину свою визнає, має намір повернутись до лав ЗСУ, тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України.

Разом з тим, судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, які ОСОБА_4 були зрозумілі.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, в частині розгляду клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, на обґрунтування клопотання, серед іншого, до матеріалів справи долучено письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 щодо подальшого проходження служби ОСОБА_4 у даній військовій частині.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що ОСОБА_4 , який під час воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно проявив намір продовжити проходження військової служби, без будь-якого тиску або впливу. Крім того, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього з наведеної підстави.

Приписами ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Аналогічні норми викладені у п.12 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч.5 ст.401 КК України.

Згідно з ч.1 ст.285 та ч.3 ст.288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 16.12.2025 року, останній надає згоду на проходження військовослужбовцем ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а командир військової частини надав письмову згоду на проходження ним військової служби, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття кримінального провадження з підстав передбачених ч. 5 ст. 401 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, і безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Також відповідно даної норми, військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, оскільки судом встановлена наявність усіх передбачених законом підстав для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0000962 від 04.02.2025 року в частині притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання даною ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання даною ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі та надіслати до суду відповідну інформацію щодо прибуття ОСОБА_4 до військової частини.

Продовжити розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 12 січня 2026 року о 16 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1