УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001143 від 06.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001143 від 06.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 серпня 2025 року, близько 13 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в районі продуктового магазину «М`ясний Маркет», що за адресою: місто Вінниця, вулиця Юрія Клена, 2, перед початком руху заднім ходом з прилеглої території вищевказаного магазину, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, рухаючись в напрямку до проїзної частини провулку Залізничного в місті Вінниці, не був особливо уважним та обережним, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на пішохода похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, рухався позаду автомобіля, зліва-направо по ходу його руху.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 посадив ОСОБА_6 в салон власного автомобіля та відвіз за місцем проживання, після чого поїхав у невідомому напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий трансцервікальний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням», який утворився від дії тупих твердих предметів, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Відповідно до висновку судово інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» - «В даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_6 .. При цьому в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.9 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди».

Таким чином водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 1.7, 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.7 «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.10 « У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу»; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»…;

п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху»;

п. 10.9 - «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючому в ТОВ «Корнер-Агро» на посаді керівника охорони, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався: - 01.11.1991 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України - відстрочити виконання вироку на 1 рік; 08.11.2002 Липовецьким районним судом Вінницької обл. за ч. 2 ст. 189 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки; раніше судимому: - 20.02.2009 Апеляційним судом Вінницької обл. за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений 27.04.2016 з невідбутим терміном - 2 роки 10 місяців 25 днів; відносно якого на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, 19.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 доводиться наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування:

1.Висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-25/18011-ІТ від 03.09. 2025;

2.Протоколом допиту свідка ОСОБА_4 ;

3.Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

4.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

5.Висновком судово-медичної експертизи № 1025 від 08.10.2025;

6.Висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/102-25/23004-ІТ від 11.11.2025.

7.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.11.2025;

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому орган досудового розслідування вважає за доцільне покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 06.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 19.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання ОСОБА_4 , та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчим в клопотанні зазначено, що підставою застосування особистого зобов`язання є наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ст. 179 ч. 1 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Разом з тим, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання не може запобігти зазначеному ризику.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії», ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

В судовому засіданні та з поданих слідчим документів встановлено, що ОСОБА_4 раніше засуджувався: - 01.11.1991 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України - відстрочити виконання вироку на 1 рік; 08.11.2002 Липовецьким районним судом Вінницької обл. за ч. 2 ст. 189 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки; раніше судимому: - 20.02.2009 Апеляційним судом Вінницької обл. за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений 27.04.2016 з невідбутим терміном - 2 роки 10 місяців 25 днів; відносно якого на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає, що наразі існує також ризик впливу на свідків та потерпілу, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання відсутній допит потерпілої, відомості про її стан на момент розгляду клопотання, відомості щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при подачі клопотання до суду, слідчим не з`ясовано усіх обставин справи, які мають суттєве значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, характеризуючих даних підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не доведено, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на період здійснення досудового розслідування, тому клопотання не підлягає до задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001143 від 06.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя