Провадження №1-кп/522/2801/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000478, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2025 року, на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подільська, Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, який працює машиністом електропоїзда у ВАТ «Укрзалізниця», одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

29.03.2025 року приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , у темний час доби, при штучному освітленні, в умовах мокрого дорожнього покриття та необмеженій видимості, керуючи технічно справним легковим автомобілем «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Старопортофранківській, у Приморському районі, м. Одеси з боку вул. Ольгіївської, у напрямку вул. Розкидайлівської, на якій організовано двосторонній рух та дорога має по дві смуги для руху в кожному напрямку.

При під?їзді до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, розташованому напроти будинку N?43, по вулиці Старопортофранківській, перед яким у лівій смузі руху зупинилися транспортні засоби, водій ОСОБА_3 , проявив злочинну недбалість, був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість руху, та не зупинився, продовжив рух, та виїхав на пішохідний перехід, внаслідок чого у своїй правій смузі руху, передньою правою частиною кузову автомобіля «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїжджу частину, по вул. Старопортофранківській, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо по ходу руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «Міська клінічна лікарня N? 1» ОМР, де після надання допомоги була направлена на амбулаторне лікування.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми у формі закритого лінійного перелому скріплення та основи черепа - потиличної кістки справа з переходом на великий потиличний отвір, дрібних забоїв обох півкуль головного мозку, садна правої виличної ділянки; закритий скалковий перелом правої плечової кістки на рівні хірургічної шийки зі зміщенням уламків, підшкірна гематома в проекції правого плечового суглобу, закритий уламковий перелом проксимального (ближче до ліктя) кінця правої ліктьової кістки з задовільним стоянням уламків, закриті переломи кісток тазу, закритий перелом обох гілок лонної кістки справа зі зміщенням уламків, закритий перелом бічної маси крижі справа, які супроводжувались незначеним скупченням рідинного вмісту в порожнині малого тазу справа, закритий перелом тіл обох кісток правої середньої третини зміщенням уламків, закритий перелом середньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків.

Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП (контакту автомобіля, що рухається з тілом пішохода 29.03.2025 року), та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Також судом встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п.18.1, п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Peugeot 301»

реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 належним виконанням вимог п.18.1, п.18.4 Правил дорожнього руху України.

У цій дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Peugeot

301» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п.18.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв?язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином водій ОСОБА_3 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості допустив порушення вимог п. п. 2.3. (б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п.2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний:

6) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.18.1 ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

п. 18.4 ПДР «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 , та має намір у майбутньому у разі необхідності продовжити добровільно її лікування у санаторних закладах, фінансувати у повному обсязі її реабілітацію до повного одужання.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із письмовими заявами від 27.06.2025 року за вх.№59172/25, та від 30.06.2025 року за №59172/25, у яких вона зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував їй матеріальну шкоду у повному обсязі, та профінансував витрати на її лікування, та поновлення фізичного, та морального стану, та просила призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що він позитивно характеризується за місцем роботи.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі, що вінмає на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 28.05.2012 року).

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що із метою запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, та з метою його виправлення йому необхідно призначити покарання без ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування основного покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на указаного обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

Також, відповідно до ст.77 КК України, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем роботи, приймаючи до уваги вище зазначені чотири обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним призначення указаному обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого, як альтернативне у санкції статті ч.2 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави України документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи за №1572-34-25 у розмірі 2544 грн. 48 коп., за проведення судової авто-технічної експертизи за №1571-34-25 у розмірі 3392 грн. 64 коп., за проведення судової авто-технічної експертизи за №2188-34-25 у розмірі 5088 грн. 96 коп., а всього на загальну суму у розмірі 11026 грн. 08 коп. на користь держави України.

Суд вважає, що у подальшому застосуванні арешту, який був накладений, згідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2025 року на речовий доказ, а саме на автомобіль «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 відпала потреба, тому його необхідно скасувати, на підставі ст.174 КПК України.

У зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно використано як засіб чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У зазначеному прокурором формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, будь-які посилання на використання ОСОБА_3 автомобіля «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 , як знаряддя злочину відсутні, тому до цього автомобіля не може бути застосована спеціальна конфіскація.Вище указаної правової позиції дотримується також і Верховний Суд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, відповідно до постанови суду від 07 травня 2025 року справа №335/12523/23, провадження № 51-3838км24.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі - 3 /три/ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 23.09.2025 року. Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 11 026 грн. 08 коп. на користь держави України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2025року, а саме на автомобіль «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 , видане 23.02.2022 року, ТСЦ 5152 - скасувати.

Речовий доказ автомобіль «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 , видане 23.02.2022 року, ТСЦ 5152 повернути обвинуваченому ОСОБА_3 за належністю.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1