У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком до 08.02.2026, заборонивши йому в період часу з 23.00 год. до 06.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому віна зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; ) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя мав врахувати наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконно виливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний є працівником правоохоронного органу та наразі продовжує перебувати в системі правоохоронних органів, має службові зв`язки та спеціальні знання, що створює реальний ризик незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.Крім того, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

11.12.2025, в день розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, підозрюваного госпіталізовано бригадою екстреної медичної допомоги безпосередньо із адреси приміщення суду першої інстанції. Про вказаний факт суд повідомлено захисником підозрюваного в судовому засіданні, що стало підставою для його відкладення.

Після чого підозрюваний неодноразово змінював лікувальні заклади, перебуваючи у кожному із них нетривалий час. Апелянт зазначив, що підозрюваному вручені повістки про його виклик до слідчого на 11.12.2025, 12.12.2025, 13.12.2025, 18.12.2025, 19.12.2025, 22.12.2025. Однак, підозрюваний він не повідомив слідчого про своє фактичне місце перебування, чим унеможливлював належне здійснення процесуальних дій.

Будь-яких документів про причини неприбуття підозрюваного на виклик до слідчого, органу досудового розслідування не надано. Відомості про перебування підозрюваного у відповідних медичних закладах отримано із медичних установ на запит слідчого - на підставі відповідної оперативної інформації.

Вказана поведінка підозрюваного свідчить про навмисне ускладнення встановлення місця перебування підозрюваного, створення перешкод для його виклику та участі у слідчих і процесуальних діях, що в сукупності підтверджує наявність реального ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно підозри, 07.12.2025 близько 16:50 год, ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом службовим автомобілем АП САП-Е1, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), рухався по сухому та чистому дорожньому покритті проїзної частини проспекту 200-річчя Херсону у напрямку від вулиці 49-ї Гвардійської Дивізії до вулиці Вишнева в місті Херсон. Рухаючись у вищевказаному напрямку ОСОБА_6 наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений інформаційно-вказівними знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, що знаходився на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг проспекту 200-річчя Херсону та вулиці Каштанова в місті Херсоні.Наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, на якому в той час перебували пішоходи, зокрема, ОСОБА_8 , які переходили проїзну частину проспекту 200-річчя Херсону зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, водій ОСОБА_6 , діючи необережно, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, внаслідок чого скоїв наїзд на громадянина ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 19 год. 04 хв. ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди є порушення водієм автомобіля марки АП САП-Е1, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), ОСОБА_6 вимог пункту 18.1. ПДР України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Слідчий суддя вважав, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 має стаж роботи у правоохоронних органах, а отже обізнаний про форми та методи документування злочинів, що може використовувати задля спроб незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання, оцінивши в сукупності обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 2024 р.н, раніше не судимий, є учасником бойових дій, проходив службу у лавах добровольчого батальйону, строкову військову службу, позитивно характеризується, має ряд хронічних захворювань та незадовільний стан здоров`я, дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002713 від 07.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

08.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є обґрунтованою.

На думку колегії суддів, надані до клопотання матеріали здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею, під час апеляційного розгляду встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що запобігти встановленим ризикам, які зазначені у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є можливим шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При прийнятті рішення слідчим суддею достатньо враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має хронічні захворювання. У нього міцні соціальні зв`язки: ОСОБА_6 одружений, проживає з дружиною, має малолітню дитину 2024 р.н., раніше не судимий, є учасником бойових дій, проходив службу у лавах добровольчого батальйону, строкову військову службу та позитивно характеризується за місцем роботи.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9