Провадження № 1-кп/537/46/2025
Справа № 537/5419/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000560 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не маючого утриманців, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин. 11.09.2024 близько 10:20 год. ОСОБА_7 перебував у приміщенні гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Лісний», що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Д. Кострова, 90, де між ним та ОСОБА_5 під час спільного розпиття спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_7 схопив правою рукою кухонний ніж, який знаходився на поличці, розміщеній на стіні над кухонним столом, та наніс ним один удар у тулуб в ділянку живота ОСОБА_5 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 ОСОБА_5 спричинено одиночне проникаюче колото-різане ушкодження передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишківника і брижі, що спричинило гостру внутрішню крововтрату. Зазначене ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні встановленого судом кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив про обставини та мотиви скоєного, як вказано у описовій частині вироку. Додав, що розкаюється у скоєному, вибачився перед потерпілим, пояснив, що раніше у потерпілого вибачення не просив, оскільки бачив його лише у суді. Повідомив суду, що потерпілий ОСОБА_5 також наніс йому тілесні ушкодження, але кримінальне провадження за його, ОСОБА_7 , заявою було закрите на досудовому слідстві. У нього була тріщина ребра, розбита брова, синяк та розбитий ніс, тому він пішов додому, після чого його було госпіталізовано. Допомоги потерпілому він не надавав, бо був весь у крові. Він з ОСОБА_5 розмовляв за відшкодування шкоди, проте шкоду у будь-якому розмірі на даний час не відшкодував.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_7 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлений судом злочин, та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно між ним та обвинуваченим стався конфлікт, у ході якого, після словесної перепалки, обвинувачений зробив невдалу спробу його вдарити рукою, через що він, ОСОБА_5 , виволок його на вулицю. Після того, як він повернувся до гаража, ОСОБА_7 раптово наніс йому один удар ножем у область черевної порожнини. Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не заперечував. Коли він, ОСОБА_5 , відчув, що втрачає свідомість, то вийшов з гаража та пішов у напрямку прохідної, звідки його забрала швидка медична допомога.

Вина обвинуваченого в скоєнні встановленого судом кримінального правопорушення підтверджується його показаннями в судовому засіданні, показаннями потерпілого ОСОБА_5 . Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються. Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, так як обвинувачений спричинив потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд, враховуючи вимоги ст. 65-68КК України та реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги конкретні обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є тяжким злочином.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, неодружений, утриманців не має, його стан здоров`я, а саме те, що на обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері він не перебуває, під час розгляду справи отримав перелом стегна, також те, що обвинувачений раніше несудимий, характеризується посередньо.

Крім цього, судом береться до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого злочину та позиція потерпілої сторони, яка наполягала на ізоляції ОСОБА_7 від суспільства. Із пояснень у суді представника потерпілого вбачається, що ОСОБА_5 , на його думку, злочином була завдана шкода, але цивільний позов до суду не пред`являвся у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення у кримінальному провадженні, а тому потерпілий має намір пред`явити позов у цивільному процесі, про що обвинувачений повідомлявся відразу після першого судового засідання. Представник потерпілого вважала, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття, оскільки вибачення він приніс вимушено та не намагався відшкодувати шкоду, хоча у нього були засоби зв`язку потерпілого та його представника.

Суд погоджується із думкою представника потерпілого щодо відсутності у обвинуваченого щирого каяття. Щире каяття не повинно бути формальною вказівкою на визнання свої вини, воно повинно відображатися у відповідному ставленні до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. У судовому засіданні ОСОБА_7 приніс вибачення потерпілому лише на пропозицію суду, протягом часу перебування кримінальної справи на розгляді у суді, тобто більше року, не вчинив жодних дій, направлених на відшкодування шкоди потерпілому у будь-якому розмірі, що не свідчить про наявність щирого каяття у обвинуваченого.

На підставі викладеного суд не вбачає обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції статті закону у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Зважаючи на відсутність особливої довіри до обвинуваченого, враховуючи, що він не має постійного заробітку, міцних соціальних зв`язків, характеризується посередньо, суд вважає за можливе до вступу вироку в законну силу обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Доказів неможливості утримання обвинуваченого під вартою немає.

Відповідно до ст..124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 28.10.2025.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2024 на речовий доказ: сліди пальців рук на 1 відрізку липкої стрічки, фрагмент картону з нашаруванням РБК, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, щітку від пилососу з РБК, кухонний ніж з коричневою ручкою з нашаруванням РБК, пластиковий одноразовий стаканчик, картонний одноразовий стаканчик.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2024 на речовий доказ: темно-синю футболку з нашаруванням РБК, темно-сині шорти з нашаруванням РБК, темно-сині кросівки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2024 на речовий доказ: темно-синю футболку, темно-сині джинси з нашаруванням РБК, літні сірі кросівки з нашаруванням РБК

Речовий доказ - сліди пальців рук на 1 відрізку липкої стрічки, фрагмент картону з нашаруванням РБК, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, пластиковий одноразовий стаканчик, картонний одноразовий стаканчик - знищити.Щітку від пилососу з РБК, кухонний ніж з коричневою ручкою повернути власнику.

Речовий доказ - темно-синю футболку з нашаруванням РБК, темно-сині шорти з нашаруванням РБК, темно-сині кросівки - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ - темно-синю футболку, темно-сині джинси з нашаруванням РБК, літні сірі кросівки з нашаруванням РБК - повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1514 грн. 56 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1