Провадження № 1-кп/127/1161/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 05.09.2025 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця села Муровані Курилівці, Могилів-Подільського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого середню спеціальну освіту, інваліда III-групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-Х від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025, який затверджено Законом України від 15.07.2025 № 4524-ІХ, 01.09.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у КНП «Вінницький обласний клінічний центр ендокринологічний центр Вінницької обласної Ради», що за адресою: м. Вінниця, вул. Міклера, 34, на лікуванні, зайшов до приміщення палати № 15, де помітив на дерев`яній тумбі належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy A05s» моделі «SM-A057G» чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128 Гб, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 . Після цього, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, підійшов до дерев`яної тумби, на поверхні якої знаходився належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy A05s» моделі «SM-A057G» чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128 Гб, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю, згідно з висновком експерта 5030,22 гривень та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрав вищевказаний телефон.

Після цього, ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5030,22 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому діянні визнав в повному обсязі, в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним у обвинувальному акті. Пояснивши суду, що перебував у КНП «Вінницький обласний клінічний центр ендокринологічний центр Вінницької обласної Ради», оскільки лікувався, хворіє на цукровий діабет, має інвалідність III групи. У зв`язку із тим, що не мав коштів для придбання інсуліну, зайшов у сусідню палату та скориставшись відсутністю у ній інших осіб взяв з тумбочки мобільний телефон марки «Samsung». В подальшому, телефон здав до ломбарду, за що отримав суму коштів в розмірі 3200 грн, за яку придбав інсулін.

Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, суду повідомив, що ставиться до вчиненого негативно, щиро кається, завдану потерпілому ОСОБА_4 шкоду відшкодував повністю, потерпілий претензій, в тому числі матеріальних, немає.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що перебував на лікуванні у КНП «Вінницький обласний клінічний центр ендокринологічний центр Вінницької обласної Ради», так як хворіє на цукровий діабет, палата № 15. Пішов у їдальню, телефон марки «Samsung» залишив на тумбочці. Повернувся із їдальні та виявив, що телефон зник. Щодо міри покарання, просив суд суворо не карати ОСОБА_5 .

Заслухавши показання обвинуваченого, покази потерпілого, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, враховує практику Верховного Суду щодо призначення судами кримінального покарання, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно вимоги про судимість, ОСОБА_5 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно довідки-характеристики, виданою Мурованокуриловецькою селищною радою на громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмові заяви та скарги про порушення громадського порядку громадянином ОСОБА_5 станом на 10.09.2025 року на адресу селищної ради не надходило.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 12.09.2025 року № 31/7195 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні № 2 з 26.07.2023 року по 22.08.2023 року з діагнозом: «Паталогічне ваблення до азартних ігор».

Згідно відповіді директора КНП «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з діагнозом: «Паталогічна пристрасть до азартних ігор» F63.0, вперше звернувся 12.11.2024 року.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) № 2050, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом III-групи, основний діагноз цукровий діабет типу 1 з діабетичною полінейропатією.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_4 , станом на 10.12.2025 року ОСОБА_5 повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду, будь-яких претензій, в тому числі матеріальних, потерпілий до обвинуваченого не має.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 : раніше не судимий; за місце проживання характеризується позитивно; є інвалідом III-групи, основний діагноз цукровий діабет типу 1 з діабетичною полінейропатією; перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні № 2 КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» у 2023 році;звертався у 2024 році до КНП «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» за медичною допомогою до лікаря-психіатра з діагнозом: «Паталогічна пристрасть до азартних ігор»;вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в чому щиро розкаявся, вартість викраденого мобільного телефону відшкодував.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає: 1) щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується заявою потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частиною другою статті 50 КК України передбачено чотири види мети покарання: - кара; - виправлення засуджених; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами.

Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, які обтяжують покарання, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом III-групи, відшкодував завдану шкоду потерпілому, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд вважає що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України, оскільки призначення саме цього виду покарання визнано судом найбільш відповідним досягненню мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що, обвинувачений злочин вчинив вперше, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, за місце проживання характеризується позитивно, є інвалідом III-групи,добровільно відшкодував шкоду потерпілому, що у своїй сукупності є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № 1981/25-21 від 10.09.2025 року, вартістю 1696 гривень 32 копійки.

Арешти у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 05.09.2025 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 - не накладались.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, 75, 185 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 23.12.2025.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 1696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- електричний носій інформації DVD-R диск з наявними файлами (відеозаписи), які перебували у володінні ТОВ «Ломбард «Дім Мікрофінанс» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 3-х аркушах, що вилучена 28.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2025 у справі № 127/29705/27 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: