Справа № 466/5230/25
Провадження № 1-кп/466/709/25
У Х В А Л А

«03» листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з учасники провадження:

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000300 від 12.05.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, непрацюючого, одруженого, несудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 11 квітня 2025 року, приблизно о 20 годин 45 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Тоуоtа Саmrу» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі, що проходить по вул. Варшавська у напрямку до просп. Чорновола міста Львова, поблизу будинку №42 вул. Сеньковича, що у місті Львові, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, а саме: п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 (в частині значення терміну «пішохідний перехід» ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч; п.п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменпшти швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час початку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити і надати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка з права на ліво по ходу руху транспортного засобу, переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» додатку 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1; 5.38.2 додатку 1 ПДР України, розпочав рух транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_6 , отримала: забій лівого колінного суглобу із розривом волокон колатеральної зв`язки суглобу, пошкодження медіального меніска, які згідно висновку судово-медичного експерта №141/25 від 30.05.2025 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження оскільки відбулося примирення з обвинуваченим, останній щиро вибачився за скоєне, повністю відшкодував їй завдану моральну шкоду, жодних претензій до нього потерпіла не має. Для відшкодування понесеної матеріальної шкоди потерпіла планує звернутися до страхової компанії, в якій був застрахований транспортний засіб марки «Тоуоtа Саmrу» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав таке клопотання потерпілої та просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою у справі та повністю відшкодував завдані моральні збитки.

Заслухавши клопотання потерпілої, згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження, думку представника потерпілої, адвоката обвинуваченого, прокурора на підтримку цього клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою, повністю відшкодував завдані ним моральні збитки, а також ту обставину, що право на примирення у розумінні норм ст.46 КК України - це особисте право потерпілого.

Таким чином суд дійшов переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, судом не встановлено.

Таким чином заява потерпілої ОСОБА_6 , підтримана обвинуваченим ОСОБА_4 є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.

Заходи забезпечення у виді арешту на майно, підлягають скасуванню, а речові докази поверненню.

Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Питання відшкодування витрат на лікування і реабілітацію потерпіла має намір врегулювати зі страховою компанією.

Керуючись ст.46 КК України, ст. ст.284, 285, 286, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження №0000600 від 12.05.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Скасувати арешт автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19.05.2025 року.

Автомобіль марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цілому, повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення:

судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічного дослідження № СЕ-19/114-25/11633-ІТ від 27.05.2025 в сумі 4457,00 грн.

судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/114-25/11631 -ІТ від 27.05.2025 в сумі 4457,00грн.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_9