Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1300/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0003645 від 15 вересня 2025 рокупро продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, утримуючого малолітню дитину, не судимого, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

16 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють: в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини з метою її збуту, в незаконному збуті психотропної речовини; а також у повторному вчиненні аналогічних діянь, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків: переховування від органу досудового розслідування, суду; знищення, схову або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання провадженню іншим чином; а також незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві розслідується кримінальне провадження №0003645 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, в якому процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

О 20 годині 55 хвилин 22 жовтня 2025 року ОСОБА_5 було затримано слідчим, в порядку ст.208 КПК України, після чого йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України.

Строк застосованого слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із альтернативою визначення застави в розмірі 166 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, спливає 22 січня 2026 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 19 січня 2026 року до п`яти місяців, для завершення якого необхідно: отримати висновок раніше призначених експертиз за спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», а також амбулаторної судово-психіатричної експертизи; отримати в установленому порядку документи, які перебувають у володінні Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Вінницької обласної ради; звернутися до слідчого судді із клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів відносно ОСОБА_7 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (психіатрична лікарня із суворим спостереженням), ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; отримати та долучити до матеріалів провадження відповіді на доручення слідчого оперативному підрозділу про проведення слідчих (розшукових) дій; повідомити підозрюваних про заміну раніше повідомленої підозри чи про нову підозру, за результатами призначених експертиз матеріалів, речовин і виробів; встановити інших учасників злочинної діяльності та повідомити їм про підозру; розсекретити у визначений законодавством порядок матеріали отримані за наслідками проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальні носії інформації), клопотання та ухвали слідчого судді; допитати підозрюваних після їх ознайомлення з результатами негласних слідчих (розшукових) дій; в установленому законом порядку повідомити осіб, відносно яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, про вказаний факт; виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України; скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування; здійснити інші процесуальні та слідчі дії, у виконанні яких може виникнути необхідність під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Обґрунтованість підозри доводиться: матеріалами Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про виявлене кримінальне правопорушення від 15 вересня 2025 року; повідомленням Відділу ВВБ по 2 прикордонному загону ГВЗВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_9 від 15 вересня 2025 року; заявою ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 15 вересня 2025 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 16 вересня 2025 року, 04 жовтня 2025 року та 23 жовтня 2025 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 28 вересня 2025 року; протоколом отримання добровільно наданого предмету від 28 вересня 2025 року; протоколом огляду та повернення грошових коштів від 28 вересня 2025 року; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 02 жовтня 2025 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 06 жовтня 2025 року; протоколом обшуку від 22 жовтня 2025 року належного ОСОБА_5 автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», н/з НОМЕР_1 ; протоколом обшуку житла за місцем мешкання ОСОБА_7 від 22 жовтня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23 жовтня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23 жовтня 2025 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19 жовтня 2025 року; протоколом та огляду добровільно наданого предмету від 23 жовтня 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 23 жовтня 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 23 жовтня 2025 року; протоколом огляду від 23 жовтня 2025 року; а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України.

Незважаючи на отримані в суді дані про перше притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність у ОСОБА_5 статусу військовослужбовця правоохоронного органу, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Органом досудового розслідування продовжується здійснення слідчих дій в провадженні, в тому числі за участі свідків, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть тому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставинами, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Під час досудового розслідування також встановлено, що незаконна діяльність ОСОБА_7 здійснювалась системно, він мав намір на збут психотропної речовини, а відтак, він може продовжити неправомірну діяльність, пов`язану з незаконним обігом таких речовин.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згубно впливає на моральні принципи в суспільстві, сприяє поширенню наркотичної залежності громадян.

Окрім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого тому злочину, а також прибутковості незаконної діяльності із можливого збуту психотропних речовин, слідчий суддя вважає, як виключення, залишити без змін раніше визначений розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, який перевищує межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки менший розмір застави не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі підозрюваного, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » до 18 березня 2026 року включно.

Залишити без змін визначений розмір застави, як альтернативи триманню ОСОБА_5 під вартою, - у розмірі 166 (ста шістдесяти шести) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 552 448 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі чотириста сорок вісім) грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , Код ЄДРПОУ отримувача: НОМЕР_2 ; р/р НОМЕР_3 ; банк: ІНФОРМАЦІЯ_12 ; МФО НОМЕР_4 , після чого ОСОБА_5 звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; прибувати до слідчого щотижня кожної середи; утримуватись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному провадженні з питань, що є предметом досудового розслідування; здати на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_13 паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 19 березня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому) або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених частинами 8, 10, 11 ст.182 КПК України, а саме: у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний (обвинувачений), будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного (обвинуваченого) запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1