Провадження 1-кп/193/100/25
В И Р О К
12 грудня 2025 рокуСофіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Калініна Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби, кулеметника-розвідника 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти 1 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійне місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , вчинив крадіжку за таких обставин.
Так, 26 березня 2025 року, о 01 год 00 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, зайшов на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,розташованого по АДРЕСА_2 , де за допомогою фізичної сили штовхнув металопластикове вікно, розташоване на фасадній стороні будинку і через відчинене вікно проник у середину будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємновикрав: LED - телевізор марки Smart моделі 43 UHDT2S2SA9, фрезер манікюрний марки Nail Drill моделі DM-999 65 W рожевого кольору, фрезер ручку для манікюру і педикюру Variable Speed Rotary Detail Carver, фен для волосся марки Anbolife моделі AD 008, що належить ОСОБА_6 , після чого місце вчинення злочину з викраденим майном покинув, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав вказаній потерпілій матеріальної шкоди, яка згідно висновку експерта № 1243/25 від 29.04.2025 складає у загальному розмірі 11 191, 60 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.
Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вказаному злочині визнав повністю і пояснив, що він є військовослужбовцем ЗСУ за контрактом. Станом на березень 2025 року він самовільно залишив військову частину та перебував за місцем проживання по АДРЕСА_4 . Оскільки у нього не було коштів він вирішив викрасти ціннне чуже майно з домоволодіння по АДРЕСА_5 цього ж населеного пункту, де певний час ніхто не проживав. 26.03.2025 приблизно о 01 год 00 хв. він проник через хвіртку на територію вищевказаного домоволодіння, застосувавши фізичну силу натиснув на металопластикове вікно й відчинив його, після чого потрапив в середину будинку, де в одній із кімнат побачив плазмовий телевізор, який висів на стіні. Зняв його, потім пішов до іншої кімнати будинку, де знайшов настільну лампу, фен для волосся, манікюрні приналежності. Всі речі він поклав у пакет, який він знайшов у даному будинку, після чого він покинув приміщення будинку з викраденим майном та розпорядився ним як власним. Наступного дня в обід він поїхав до м. Кривого Рогу, де продав викрадений плазмовий телевізор невідомоу чоловіку. Щиро розкаявся у вчиненому, засудив свій вчинок, просив суворо його не карати. Вказав, що все викрадене майно було повернуто потерпілій. Наголосив, що на теперішній час вирішується питання про його поновлення на військовій службі.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, у матеріалах кримінального провадження мається письмова заявя згідно якої вона вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом лише обвинуваченого, та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Суд також пересвідчився у добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Протиправні злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 пов`язані з вчиненням крадіжки у потерпілої ОСОБА_6 телевізора, фену та електричних інструментів для виконання манікюру, загальною вартістю 11 191,60 грн., в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житловий будинок потерпілої, вказують на вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, однак не за кваліфікуючою ознакою проникнення до іншого приміщення, а за ознакою проникнення саме до житла, оскільки як встановлено під час судового розгляду справи та зазначено в описовій частині обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 вчиняв крадіжку з проникненням саме до будинку по АДРЕСА_2 .
Той факт, що потерпіла певний час не проживала у цьому будинку не створює передумов для віднесення його до "іншого приміщення", оскілький цей будинок призначений саме для проживання людей.
Так, за змістом положень статей 4 та 6 Житлового кодексу Української РСР житлом є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати в квартирах чи одноквартирних будинках, а також інші приміщення, призначені для постійного або тимчасового проживання людей, що завершені будівництвом та віднесені у встановленому порядку до житлового фонду.
На переконання суду указана неточність в обвинувальному акті не змінює правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, і така зміна формулювання обвинувачення не погіршує становище обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України при судовому розгляді справи не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив тяжкий злочин.
Суд також враховує особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності. 04.04.2023 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації до ВЧ НОМЕР_2 , відповідно до характеристики наданої за місцем несення військової служби характеризується посередньо, зокрема допускав самовільне залишення місця служби, у зв`язку із чим було порушено кримінальне провадження за ч. 5 ст.. 407 КК України. Скарги на нього до селищної ради не надходили, працездатний, однак офіційно не працює. Зі слів обвинуваченого він неофіційно працює монтажником-будівельником КП "БРУКС ЗП" у м. Запоріжжя. Неодружений, малолітніх та повнолітніх дітей на утриманні не має. Має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З огляду на викладене, за наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги позицію прокурора, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України за якою він обвинувачується.
При цьому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, за наявності трьох пом`якшуючих обставин, критичне ставлення обвинуваченого до скоєного ним злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку.
Запобіжний захід до обвинуваченого на стадії досудового розслідування чи судового розгляду не обирався, необхідності для обрання обвинуваченому запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.369-371,373-376 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 2 ч. 3, п. 2 та п.1 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно вимог ч. 4 ст. 76 КК України, у разі несення засудженим ОСОБА_3 військової служби, нагляд за виконанням останнім вищевказаних обов`язків покласти на командира відповідної військової частини.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: LED - телевізор марки Smart моделі 43 UHDT2S2SA9, фрезер манікюрний марки Nail Drill моделі DM-999 65 W рожевого кольору, фрезер ручку для манікюру і педикюру Variable Speed Rotary Detail Carver, фен для волосся марки Anbolife моделі AD 008, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.к.п.82) - залишити останній, як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1