Справа № 287/2603/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000211 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000211 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому просить надати дозвіл старшому слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , слідчому слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , заступнику начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітану поліції ОСОБА_8 , начальнику слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , строком на 60 діб, а саме:

- до інформації про власника рахунку № НОМЕР_2 AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на який надходили кошти з рахунку потерпілої, а саме: анкетних даних власника, місця проживання, місця роботи, копій документів, що посвідчують особу власника картки (паспорту, ІПН), відомостей про абонентський номер з яким працює картка;

- до інформації про рух коштів по вказаному рахунку, а саме: на які рахунки перераховувались кошти з даного рахунку, коли саме, в якій сумі та яким способом, призначення платежів, номери платіжних доручень, місця зняття грошових коштів та фото (відео) з банкоматів особи яка знімала грошові кошти, IP - адрес, які використовувались для входу в мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за період часу з 00 год. 00 хв. 02.09.2025 року по дату винесення ухвали;

- до інформації про ІP-адресу, МАС-адресу та ідентифікаційні дані пристрою, з якого здійснювався вхід правопорушника до систем Інтернет-банкінгу в період з 00 год. 00 хв. 02.09.2025 року по дату винесення ухвали.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.09.2025 року, о 13 год. 28 хв., на мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_3 зателефонував номер телефону НОМЕР_4 , особа якого представилася співробітником служби безпеки банку AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та повідомила, що невідомі особи намагаються зняти грошові кошти з її карток та запропонували звернутися на «гарячу лінію» банку. Після цього, ОСОБА_10 зателефонувала на «гарячу лінію» за номером « НОМЕР_5 ». При спілкуванні, ОСОБА_10 повідомили, що з нею зв`яжеться спеціаліст та тоді ж їй надійшов виклик з мобільного номеру телефону НОМЕР_6 , якому ОСОБА_10 за вказівками надала дані по своїй банківській картці АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_7 , з якої згодом було перераховано грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп. на невідомий банківський рахунок. У подальшому, о 13 год. 58 хв., того ж дня до ОСОБА_10 зателефонував невідомий номер телефону НОМЕР_8 , який запитав у ОСОБА_10 про наявні у неї банківські картки іншого банку, на що остання повідомила, що має ще банківську карту АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_9 . В ході спілкування з невідомою особою, на мобільний телефон ОСОБА_10 , надходили коди підтвердження, які остання повідомляла в телефонному режимі невідомій особі. Після спілкування ОСОБА_10 виявила, що з її банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_9 було перераховано грошові кошти на невідомі банківські рахунки трьома платежами на загальну суму 33000 грн. 00 коп. Таким чином ОСОБА_10 було заподіяно матеріального збитку на загальну суму 39000 грн. 00 коп.

02.09.2025 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000211, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування отримано інформацію про рух коштів по банківській картці АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_9 , відповідно до якої встановлено, що 02.09.2025 року, о 14 год. 05 хв. та о 14 год. 07 хв. з вказаної банківської картки здійснено два перекази грошових коштів в сумі 18 000 грн. 00 коп. та 15000 грн. 00 коп. відповідно на банківську картку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 .

Враховуючи наведене, з метою встановлення істини в кримінальному провадженні, в органу досудового розслідування виникла необхідність у отриманні дозволу на доступ до інформації по банківському рахунку № НОМЕР_2 AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зокрема руху коштів по даній картці, чи перераховувались кошти з даної картки на інші, коли саме, в якій сумі та яким способом, номери рахунків на які перераховувались грошові кошти, призначення платежів, номери платіжних доручень, місця зняття грошових коштів та фото з банкоматів особи яка знімала грошові кошти, IP-адресу, МАС-адресу та ідентифікаційні дані пристрою, з якого здійснювався вхід правопорушника до систем Інтернет-банкінгу в момент вчинення шахрайських дій, тобто виникла необхідність в доступі до документів, а також до інформації, яка становить банківську таємницю.

Вказана інформація зберігається в Головному офісі AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначила, що провести зазначене дослідження в інший спосіб ніж шляхом тимчасового доступу до документів та службових комп`ютерів неможливо. Дані речі мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, проте звернулися на адресу суду із заявами, що були зареєстровані за вх. №ЕП-1913/25 від 19.11.2025 року та вх. №7603/25 від 19.11.2025 року, відповідно до яких підтримали клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, просили його задоволити, розгляд клопотання здійснювати за їх відсутності.

Особа, у володінні якої знаходяться речі і документи щодо яких розглядається клопотання AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повідомлене належним чином про дату, час та місце слухання клопотання шляхом здійснення судового виклику на офіційну електронну адресу. Свого представника для участі в судовому засіданні не направило, про причини неявки суд не повідомило, заяв про відкладення розгляду або клопотання про його розгляд у їх відсутності не надало.

З цього приводу слід зазначити, що за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 7 Кримінального процесуального кодексу України до однієї із засад кримінального провадження відноситься, зокрема, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Приписами частини 4 статті 163 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами, в тому числі й особою, у володінні якої знаходяться речі і документи щодо яких розглядається клопотання, їх процесуальних прав на участь у розгляді в суді справи, що стосується їх прав та обов`язків, у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність прокурора, слідчого та представника AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань 02.09.2025 року під № 0000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні у їхній сукупності та оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, а також ретельно перевіривши наявність об`єктивної необхідності і виправданості саме такого втручання у права і свободи особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, щодо яких розглядається клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід задоволити з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, слідчий суддя перш за все враховує, що завданням кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами кримінального процесуального законодавства України визначено слідчого суддю як суддю суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).

Вирішуючи вказане клопотання слідчий суддя виходить з положень статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, який, виходячи зі змісту частини першої цієї ж статті, застосовується з метою дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частини 3 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України).

Положеннями статті 159 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором (частина 1 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України).

Отже, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

За приписами частини 2 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України у клопотанні в тому числі зазначаються: речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи (частина 5 статті 163 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому у відповідності до приписів частини 6 зазначеної вище норми права, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам частини 2 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України.

Інформація, тимчасовий доступ до якої просить надати слідчий, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 162 Кримінального процесуального кодексу України належить до банківської таємниці.

У частинах 1 3 статті 21 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Так, правовий режим банківської таємниці в Україні визначається Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно зі статтею 1076 Цивільного кодексу України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Частина 1 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк.

Зокрема, як обумовлює частина 2 цієї ж статті зазначеного закону України, банківською таємницею, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності;

10) інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей;

11) інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, оверсайту платіжної інфраструктури, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

12) інформація про банки чи клієнтів банків, отримана ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави;

13) рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Як вбачається з клопотання, відомості, що містяться у вказаних слідчим документах будуть використані, як докази в кримінальному провадженні, а обставини, які передбачається підтвердити цими відомостями, не можливо встановити іншим способом.

Таким чином, отримання тимчасового доступу до документів та інформації, які перебувають у володінні AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є необхідною слідчою дією.

Враховуючи викладене, зокрема ту обставину, що отримати зазначені у клопотанні документи та інформацію без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не можливо, оскільки вони містять інформацію важливу для кримінального провадження та для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження, зокрема для підтвердження події кримінального правопорушення та можливої причетності до його вчинення конкретних осіб, слідчий суддя дійшов до переконання, що шляхом надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи фізичних та юридичних осіб, про який йдеться в клопотанні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, ту обставину, що документи мають значення для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного кримінального провадження, самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 21, 22, 84, 99, 107, 131, 132, 135, 137, 159, 160, 163, 164, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000211 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задоволити.

Надати дозвіл старшому слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , слідчому слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , заступнику начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітану поліції ОСОБА_8 , начальнику слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , а саме:

- до інформації про власника рахунку № НОМЕР_2 AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на який надходили кошти з рахунку потерпілої, а саме: анкетних даних власника, місця проживання, місця роботи, копій документів, що посвідчують особу власника картки (паспорту, ІПН), відомостей про абонентський номер з яким працює картка;

- до інформації про рух коштів по вказаному рахунку, а саме: на які рахунки перераховувались кошти з даного рахунку, коли саме, в якій сумі та яким способом, призначення платежів, номери платіжних доручень, місця зняття грошових коштів та фото (відео) з банкоматів особи яка знімала грошові кошти, IP - адрес, які використовувались для входу в мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за період часу з 00 год. 00 хв. 02.09.2025 року по 19.11.2025 року;

- до інформації про ІP-адресу, МАС-адресу та ідентифікаційні дані пристрою, з якого здійснювався вхід правопорушника до систем Інтернет-банкінгу в період з 00 год. 00 хв. 02.09.2025 року по 19.11.2025 року.

Визначити строк дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів 2 (два) місяці з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, у відповідності до вимог ч.1 ст.166 КПК України, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених вище речей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1