печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001827 від 29.09.2023, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Джанкоя Кримської області УРСР, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , підозрювана ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрювану ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001827, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 за підозрою за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255 КК України.

16.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

23.07.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів, зобов`язавши останню прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також строком до 16.09.2025 виконувати наступні обов`язки:

-не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну.

10.10.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 16.01.2026 включно.

Прокурор вказує, що встановлені ризики під час досудового розслідування не зменшились, продовжують існувати на даний час, чим обґрунтовується необхідність продовження підозрюваній ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, якими прокурор мотивує необхідність продовження запобіжного заходу.Зазначила, що стороною захисту було ініційовано проведення судово-економічної експертизи, висновки якої спростовують пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення. Надала письмові заперечення проти продовження запобіжного заходу.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення. Проте разом з вказаним, це не може бути безумовною причиною для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної та обмеження її прав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Під час судового розгляду клопотання стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків у кримінальному провадженні, з огляду на матеріали клопотання та встановлені обставини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 42 КПК України, розкривається зміст терміну «підозрюваний», з аналізу якого вбачається, що процесуальний статус підозрюваного не обмежується лише правами, які покладаються на особу підозрюваного, а й визначено також обов`язки, а саме, проте не виключно: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

За встановлених обставин вбачається, що частина обов`язків, які сторона обвинувачення просить покласти на підозрюваного, безпосередньо покладаються самим процесуальним статусом, у якому перебуває ОСОБА_4 , що є безумовною причиною їх виконання та одночасно інша частина вказаних обов`язків, визначено додатково, які в своїй сукупності не є надмірними, оскільки, визначені з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , даних, що характеризують її особу, тобто вказане свідчить про наміри органу досудового розслідування не допустити ризики, які б завадили досудовому розслідуванню, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження, а відтак слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001827 від 29.09.2023, а саме до 16.10.2025 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 194, 196, 199, 294, 295, 309, 534 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто до 16.01.2026, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні, перелік яких зобов`язати прокурора надати підозрюваній під підпис;

-здати на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали визначити до 16.01.2026.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9