Провадження № 1-в/761/268/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації у м. Києві та Київській області» ОСОБА_2 про звільнення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, який здобув середню освіту, працюючого продавцем-консультантом ТОВ «НОВА ПОШТА», неодружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області» ОСОБА_2 , про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.08.2023 року вироком Печерського районного суду м. Києва.

Дане подання обґрунтоване тим, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_3 23.02.2023 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 2047 грн. 98 коп.

Разом з тим, 09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-ІХ щодо декриміналізації крадіжок, яким усувається кримінальна караність діянь, в яких сумах викраденого майна не перевищує 2 нмдг. Так, враховуючи, що станом на 1 січня 2023 року 2 нмдг, з якого діяння підлягає кваліфікації за ст. 185 КК України становить 2684 грн., однак вартість майна, яким заволодів ОСОБА_3 в результаті вчинення кримінального правопорушення, є меншою за вказаний розмір, наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 року, від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 у ході судового розгляду підтримав подання органу пробації та просив звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 року.

Провідний інспектор ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена про дату і час судового розгляду, до суду не прибула. Разом з тим, до початку судового засідання через канцелярію суду скерувала заяву, в якій просила розглядати клопотання ОСОБА_3 без її участі, подання підтримує.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, на неодноразові виклики суду не прибув. Водночас, судом вживалися вичерпні заходи для забезпечення явки засудженого ОСОБА_3 зокрема скерування на відомий суду мобільний номер телефону СМС-повістки про виклик в суд, яке, як вбачається із наявної у матеріалах провадження довідки, було успішно доставлено.

Водночас неприбуття засудженого в судове засідання для вирішення вказаного клопотання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації у м. Києві та Київській області» не перешкоджає розгляду цього клопотання.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши подання та долучені до нього документи, суд прийшов до таких висновків.

Так, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як встановлено у ході судового розгляду, вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У той же час, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни у розмежування адміністративного та кримінального правопорушення проти власності.

Отже, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у 2024 році - до 3028 грн.; у 2023 - до 2684 грн.; у 2022 - до 2481 грн., у 2021 - до 2270 грн.), настає відповідальність за статтею 51 КУпАП.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

У свою чергу, зі змісту вироку Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2023 вбачається, що сума викраденого 23.02.2023 ОСОБА_3 майна становить 2047 грн. 98 коп.. Відтак, ОСОБА_6 скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2023 році становив 2684 грн..

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна станом на день вчинення кримінального правопорушення - 23.02.2023 становила 2047 грн. 98 коп., тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме меншою за 2684 грн. 00 коп., то суд приходить до висновку про те, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до приписів ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023, та яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, оскільки інкримінована йому ч. 4 ст. 185 КК України не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 369-372, 377, 532-534, 537, 539 КПК України, ст. 1-5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 58 Конституції України, Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX, суд

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації у м. Києві та Київській області» ОСОБА_2 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1