УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000269 від 03.06.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

В Т А Н О В И В:

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими, невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, у період з 12.11.2025 по 01.12.2025, переслідуючи корисливі мотив і мету, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, вчинив дії спрямовані на реалізацію незакінченого замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, щодо кількох осіб, стосовногромадянина України призовного віку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, під час воєнного стану за грошову винагороду в розмірі 11 000 доларів США з кожного, незважаючи на діючі обмеження.

Зокрема, в період з 12.11.2025 по 17.11.2025, невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, в ході телефонних розмов та переписок в месенджері «Телеграм» роз`яснили ОСОБА_7 , що він зможе безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану в напрямку республіки білорусь, за грошову винагороду в сумі 11 000 доларів США. При цьому, зазначені особи вказали ОСОБА_7 прибути 20.11.2025 в готель «Айвенго» за адресою вул. Зелена, 53, с. Колоденка Рівненського району Рівненської області та чекати подальших вказівок щодо організації переправлення через державний кордон України в напрямку республіки білорусь.

В подальшому, до готелю «Айвенго» за адресою вул. Зелена, 53, с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, за вказівкою невстановлених досудовим розслідуванням осіб приїхали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які також чекали подальших вказівок щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України в напрямку республіки білорусь.

Далі, 21.11.2025, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, приїхав до готелю «Айвенго» за по вул. Зелена, 53, с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, взяв у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 їхні особисті речі, які необхідні для переправлення через державний кордон України у важкодоступних місцях таз метою виконання конспіративних заходів, усунення перешкод у вигляді ймовірних підозр у працівників правоохоронних органів під час проїзду блокпостів, перевіз їх на транспортному засобі марки та моделі SkodaSuperB з реєстраційним номером НОМЕР_1 та номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_2 »до невстановленої на даний час схованки поблизус. Старе Село Сарненського району Рівненської області.

У подальшому, 01.12.2025 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, приїхав до готелю «Айвенго» за адресою вул. Зелена, 53, с. Колоденка Рівненського району Рівненської області та надав вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 сідати до транспортного засобу марки та моделі SkodaSuperB з реєстраційним номером НОМЕР_1 та номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_2 », за яким вказане авто не зареєстроване, з метою подальшого руху у напрямку державного кордону України.

ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які діяли за попередньою змовою групою осіб, сіли до вказаного вище транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_5 та виїхали в напрямку державного кордону України з республікою білорусь.

Прибувши 01.12.2025 приблизно о 17 год. 00 хв. до с. Великі Озера Сарненського району Рівненської області, яке знаходиться на відстані приблизно 40-50 км від державного кордону України з республікою білорусь, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, висадив ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поблизу вказаного населеного пункту.

Після цього, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , використовуючи невстановлені квадрацикл та автомобіль, доставили ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з с. Великі Озера Сарненського району Рівненської області до с. ПереходичіСарненського району Рівненської області, де останні були зупинені працівниками Державної прикордонної служби України на відстані приблизно 15-20 км до державного кордону з республікою білорусь.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, не довели свої дії, спрямовані на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

03.12.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_11 , щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.01.2026.

18.12.2025 колегією суддів Рівненського апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , змінено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_15 , на домашній арешт та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 30.01.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто Зокрема відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 ККУкраїни відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, наявнийризик,передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_16 може шляхом умовляння, залякування та здійснення інших активних дій може впливати на свідків, інших підозрюваних із метою надання ними показань для покращення свого становища. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незакінченому замаху у організації незаконногопереправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а в ході досудового розслідуванняна даний час не встановлено всі обставини вчиненого злочину, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи так звані списки осіб, які мали незаконно перетнути державний кордон України, мобільні телефони з наявними в них переписками між співучасниками, тощо.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний постійних доходів немає, а тому є ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З огляду на вказані обставини, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних рішень.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, наявність ризиків, сторона обвинувачення вважає, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, ніж домашній арешт, є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам і вказані ризики виправдовують подальше застосування саме такого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання з підстав, наведених в ньому підтримали просили продовжити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник незаперечували з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до переконання, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту наявні з наступних підстав.

Судом вставлено, що в провадженні СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000269 від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

По даному кримінальному провадженню 03.12.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_11 , щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.01.2026.

18.12.2025 колегією суддів Рівненського апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , змінено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_15 , на домашній арешт та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 30.01.2026.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, вбачаю підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Саме такий запобіжний захід гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 181, 184,186, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 60 днів, а саме до 30.03.2026 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття.

Встановити строк дії ухвали до 30.03.2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та з іншими підозрюваними, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 30.03.2026 року.

Виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про продовження тримання підозрюваного під домашнім арештом визначити до 30.03.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_17