У Х В А Л А

Іменем України

"22" грудня 2025 р. Справа153/1714/25

Провадження1-кп/153/80/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області у залі судових засідань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000230 від 23.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000230 від 23.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України.

По вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

04.12.2025 за вх.№7694 на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору. Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт №0000230 від 23.08.2025 містить внутрішні суперечності, нечітке формулювання обвинувачення, а також невідповідність обставин у сформульованому обвинуваченні правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, що перешкоджає реалізації права обвинуваченого на захист. Обвинувальний акт містить взаємовиключаючі формулювання ролі обвинуваченого за ч.3 ст.332 КК України. Фактичні обставини та сформульоване обвинувачення за ч.3 ст.332 КК України не містять ознак «Організації» злочину. Описані дії обвинуваченого відповідають лише пособництву, а не організації, адже згідно з фактичними обставинами ОСОБА_4 домовлявся про зустріч, погоджувався на вчинення дій за грошові кошти, вказував маршрут. В обвинувальному акті відсутні ознаки планування, керування, розподілу ролей чи координації інших осіб. Тобто, обвинувальний акт підлягає поверненню, якщо наведені форми вчинення злочину суперечливі між собою, не підтверджені фабулою, не дають зрозуміти роль співучасника. Крім того, фактичні обставини та сформульоване обвинувачення свідчать про незакінчене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, оскільки протиправні дії були виявлені та припинені під час спроби незаконного перетину державного кордону України працівниками ДПС (замах на злочин), в той час, як правова кваліфікація кримінального правопорушення містить відображення закінченого складу злочину. Крім цього, прокурор описує однакові факти для двох складів злочину без розмежування об`єктивних і суб`єктивних ознак, що робить обвинувачення юридично невизначеним. Фактично прокурор двічі описує один і той самий набір фактів, скопіювавши попередньо сформульоване обвинувачення за ч.3 ст.332 КК України і відображає ці обставини в обвинуваченні ОСОБА_4 за ч.1 ст.114-1 КК України. Прокурор інкримінує обвинуваченому вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України на тих же фактах, що і злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, але у Постанові ВС від 12.11.2020 у справі №752/14509/18 зазначено, що для ст.114-1 КК України обов`язково має бути пряма мета: «перешкоджання» діяльності ЗСУ. Такого умислу ОСОБА_4 обвинувальний акт не містить. На підставі зазначеного просив суд обвинувальний акт повернути прокурору.

Захисник в підготовчому судовому засіданні своє клопотання підтримав, навів обґрунтування аналогічне викладеному в письмовій формі, просив його задовольнити.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив суд обвинувальний акт повернути прокурору.

Прокурор заперечував щодо заявленого клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а встановлення обставин, на які покликається в клопотанні сторона захисту, на стадії підготовчого судового провадження нормами КПК України не передбачено, це є можливим лише під час судового розгляду кримінального провадження.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов наступних висновків.

Завданням підготовчого провадження є перевірка наявності підстав для призначення судового розгляду, в якому суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність правових підстав для прийняття судових рішень, передбачених частиною 3 статті 314 КПК України.

Підготовче судове засідання, окрім притаманих йому завдань організаційного характеру, спрямованих на з`ясування можливості призначення до судового розгляду кримінального провадження, виконує роль процесуального фільтра між досудовим провадженням та судовим розглядом з метою перевірки відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора.

З метою забезпечення цієї функції пунктом 3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. На стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам статті 291 КПК України та чи не містить він положень, що суперечать одне одному.

Порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту передбачено ст.291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Процесуальним законом окреслено межі перевірки обвинувального акта - лише його відповідність вимогам кримінального процесуального закону, зокрема, статті 291 КПК України. Оскільки частиною 4 ст.291 КПК України заборонено надання суду інших документів до початку судового розгляду, така перевірка здійснюється виключно на підставі самого обвинувального акта шляхом дослідження його змісту.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.

Даний обвинувальний акт складено 21 жовтня 2025 року старшим слідчим СВ ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 та затверджено 21 жовтня 2025 року начальником Ямпільського відділу Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме згідно з положеннями ст.291 КПК України. В обвинувальному акті відображено всі необхідні відомості, які він має містити, зокрема анкетні відомості обвинуваченого, викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000230 від 23.08.2025 містить внутрішні суперечності, нечітке формулювання обвинувачення, а також невідповідність обставин у сформульованому обвинуваченні правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, що перешкоджає реалізації права обвинуваченого на захист, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що прокурор як сторона у кримінальному провадженні є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, і суд не вправі змушувати прокурора викладати обвинувачення будь-яким іншим способом, оскільки саме до повноважень прокурора належить викладення таких, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000230 від 23.08.2025 містить всі передбачені в законі відомості в обсязі, достатньому для розуміння суті пред`явленого обвинувачення та можливості його розгляду у судовому засіданні. Він складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, оскільки містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом.

Виходячи зі змісту ст.ст.314-315 КПК України, встановлення та доведення обставин скоєння злочину, кваліфікація дій обвинуваченого, не може бути предметом судового розгляду на стадії підготовчого судового засідання, оскільки вказані питання підлягають вирішенню судом під час судового розгляду.

У відповідності до правової позиції касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 3 липня 2019 року по справі №273/1053/17, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Обставини, на які покликається захисник обвинуваченого, як підстави повернення обвинувального акту, фактично зводяться до заперечення обвинувачення та спростування обставин вказаних прокурором кримінальних правопорушень, що є виключно предметом стадії судового розгляду кримінального провадження, а не підставами повернення обвинувального акту.

При цьому, суд наголошує стороні захисту, що на стадії підготовчого судового провадження не здійснюється аналіз та оцінка змісту обвинувального акта, співставлення обставин інкримінованого злочину з іншими обставинами, перевірка правильності визначення прокурором обсягу обвинувачення, оскільки вказані питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення після судового розгляду.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором

Враховуючи викладене, суд вважає доводи захисника необґрунтованими і такими, що не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору та не перешкоджають судовому розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.314, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1