справа № 208/5907/24
провадження № 1-в/208/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши справу за клопотанням засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про її умовно-дострокове звільнення, про дострокове звільнення під пробаційний нагляд, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 10.02.2022 року ОСОБА_6 засуджена за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 34)»

ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення та пробаційний нагляд.

Представник виправної колонії та прокурор, кожен окремо заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно не відповідає законодавчим підставам.

Розглянувши клопотання засудженої вивчивши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, суд встановив наступне.

Дострокове звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання, матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого.

Матеріальна підстава застосування ст. 81 КК України полягає у тому, що засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Відповідно до наданих суду установою відбуття покарання матеріалів, з 19.03.2021 року ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34»

По прибуттю до установи відбуття покарання ОСОБА_6 працевлаштована виробництві, до роботи ставилась посередньо, потім звільнилась.

Відбуваючи покарання в Кам`янській ВК № 34 ОСОБА_6 заохочень не має. Соціально-корисну ініціативу не проявляє. Залучена до програм диференційованого виховного впливу, до заходів ініціативу не проявляє.

Згідно характеристики ОСОБА_6 з працівниками установи дотримується правомірних відносин, конфліктних ситуацій у колі засуджених не створює. Хоче повернутись до родини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002

року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…» звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто саме для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Оскільки судовий розгляд такої справи справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання.

При прийнятті рішення за ст. 81 КК України суд повинен оцінити позитивні зміни в поведінки засудженої, які можуть свідчити про можливість умовно-дострокової відміни кримінальної репресії, у тому числі ставлення до праці, навчанню, ставлення до вчиненого злочину.

В судовому засіданні доведена формальна підстава застосування до ОСОБА_6 ст. 81 КК України умовно-дострокового її звільнення від покарання.

Матеріальна підстава умовно-дострокового звільнення як сумлінна поведінка засудженої та зразкове виконання вимог режиму, зіркове ставлення засудженої до праці, в судовому засіданні нічим об`єктивно не підтверджена, тобто і не доведено факт її виправлення у тій мірі яка визначає саме мету покарання виправлення особи і відсутності необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом суду, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання і така заміна може бути застосована за певних умов.

Суд наголошує, що доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, чого не встановлено в цьому провадженні для досягнення мети заходу примусу за вчинення ОСОБА_6 злочину. Засуджена просто хоче звільнитись з місця ув`язнення, але формальне ставлення до застосування ст. 81 КК України є неприпустимим.

Відбутий засудженою строк покарання, хоч і узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст. 82 КК України, а саме заміна невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, щодо засудженого є невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженої має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є більш м`яким покаранням, визначеним КК України у порівнянні з покаранням у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про визначення їй пробаційного нагляду, та як це покарання не буде відповідати його меті, передбаченого статтею 50 КК - запобіганню вчинення нових злочинів, а отже є передчасною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування ст. ст. 81, 82 КК України, про зміну покарання на пробаційний нагляд, яке залишилось та призначене вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 10.02.2022 року, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом семи днів з дня оголошення, засудженою в той строк, з дня вручення їй копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_1