Справа № 643/6165/18
Провадження № 1-кс/643/6613/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025

26 листопада 2025 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002479 від 21.03.2016, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0002479, внесеного до ЄРДР від 21.03.2016 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

20.11.2025 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_3 заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_6 .

Відвід мотивований тим, що стороною захисту зафіксовано сталу поведінку головуючого судді та прокурора ОСОБА_4 , яка порушує принцип рівності сторін. Так, безпосередньо перед початком судових засідань прокурор прибуває у судовому кабінеті судді ОСОБА_6 , заходить до нього та перебуває там тривалий час за зачиненими дверима без присутності сторін змісту. У цей час адвокат, обвинувачений, потерпілий змушені очкувати у коридорі. Початок засідання відбувається лише тоді, коли суддя та прокурор разом або один за одним виходять із службового кабінету та прямують до зали. Після зробленого зауваження сторони захисту щодо таких обставин, починаючи з 12.11.2025, суддею створюються штучні переваги для сторони обвинувачення. Так, суд задовольнив клопотання прокурора, на що захист заперечував. Водночас суддя відмовляє у задоволенні клопотань сторони захисту тощо. Крім того, на думку заявника, суддя ОСОБА_6 , діючи узгоджено з прокурором, під час підготовчого провадження, неодноразово та наполегливо пропонували обвинуваченому погодитися на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, тому такі дії викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 підтримав обставини, викладені у заяві та просив відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду вищевказаного кримінального провадження, додавши, що такі обставини та поведінка судді призвели до втрати довіри до справедливого розгляду справи саме цим суддею.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо обставин, на які посилається заявник, відповідно проти відводу судді ОСОБА_6 , т.я. доводи відводу безпідставні. Так, дійсно він приймає участь у даному кримінальному провадженні. В приміщенні приймальні судді ОСОБА_6 також перебуває приймальня іншого судді, де сумісно працюють їх секретарі та помічники. Оскільки у його провадженні перебувають інші кримінальні провадження, то він заходить до загальної приймальні суддів з метою ознайомлення з матеріалами справ, узгодженням дати призначення тощо.

Інші учасники кримінального провадження, будучі належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши доводи заявника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов такого.

Відповідно до ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього суду.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Згідно з частинами першою та другою ст. 80 КПК за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Отже, положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України викладені вичерпні підстави щодо відводу судді.

Разом з цим, жодної із зазначених підстав для відводу судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 заявником, не вбачається.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений захисником обвинуваченого відвід судді ОСОБА_6 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК.

Посилання адвоката ОСОБА_3 , що прокурор прибуває у службовому кабінеті судді ОСОБА_6 , заходить до нього та перебуває там тривалий час за зачиненими дверима без присутності інших учапсників кримінального провадження тощо, є неспроможними, оскільки приймальня судді ОСОБА_6 об`єднана з приймальною іншого судді та у кожного із суддів є особистий службовий кабінет. Перебування прокурора у приймальні суддів перед початком судового засідання, ніяким чином не свідчить, що суддя ОСОБА_6 діє узгоджено з прокурором при розгляді вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що може викликати сумніви у неупередженості судді.

Будь-яких належних, достовірних та достатніх доказів у своєї сукупності на підтвердження неупередженості судді, порушення судейської етики тощо, з боку заявника не надано. Доводи відводу в оцієї частині носять ознаки припущення.

Інші ствердження заявника при заявленому відводу ґрунтуються на незгоді із ухваленими судом процесуальними рішеннями, в тому числі, відмові у задоволенні клопотань сторони захисту, обговорення з учасниками процесу наявності спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, позиції сторін.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді.

Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Отже, непогодження з прийняттями суддею процесуальними рішеннями в ході розгляду справи, припущення сторони захисту щодо неупередженості судді, не є підставами для його відводу.

Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо.

Між тим з боку заявника такі обставини доведені не були.

Отже, як в судовому засіданні так і зі змісту заявленої заяви про відвід судді не наведені обставини та не надані докази, які об`єктивно та доведено викликали сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді ОСОБА_6 .

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи, викладені у відводі судді є неспроможними, безпідставними, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволені заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002479 від 21.03.2016, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2025

Суддя ОСОБА_1