У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12412/25

№ 1-кс/183/2051/25

05 грудня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000033 від 04 березня 2022 р., про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Станиця Луганська Луганської області, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на встановленні досудовим розслідуванням обставини, а саме, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 07.09.2021 року № 335 о/с сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 3 (швидкого реагування) БПСПОП «Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова» ГУ НП в Луганській області.

З огляду на викладене ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_4 складеної ним присяги не дотримав та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст.ст. 1,2,17 Конституції України, ст.ст. 2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

24.02.2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2Ю2-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався у встановленому Законом порядку та діє і на теперішний час.

Військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «лнр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію частини території Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

06.03.2022 року ОСОБА_4 пройшов співбесіду з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на предмет його переходу на сторону окупанта. Під час вказаної співбесіди ОСОБА_4 надав згоду представникам РФ на добровільний вступ на посаду «працівника міліції» до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Станично-Луганського районного отделавнутреннихдел МВД ЛНР» (мовою оригіналу).

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, того ж дня ОСОБА_4 присягнув на вірність так званій «Луганській народній республіці», що є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації та добровільно вступив на посаду «працівника міліції» до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Станично-Луганского районного отдела внутренних дел МВД ЛНР» (мовою оригіналу).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

24.03.2022 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

24 березня 2022 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Станом на 28.11.2025 року ОСОБА_4 розшуканий не був та продовжує переховуватись від органу досудового розслідування .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту свідків, іншими матеріалами.

Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від слідства та суду та незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що є обґрунтована підозра, просила надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши пояснення прокурора, надані письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваного з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, обґрунтована, що підтверджується показаннями свідків, іншими документами. Також вказані під час судового розгляду прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів клопотання вбачається, що 24 березня 2022 року складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини, вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

24 березня 2022 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, однак на час розгляду клопотання суду не надано відомостей про те, що ОСОБА_4 розшуканий чи самостійно з`явився до слідчого.

Таким чином, приходжу до висновку, що прокурор довів, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Станиця Луганська Луганської області, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 (тел.: НОМЕР_1 ).

Ухвала діє до 05 червня 2026 року включно та втрачає законну силу 06 червня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1