Справа № 951/618/25
Провадження №1-кп/951/55/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001180 від 22 жовтня 2024 рокупро обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Золочівка Козівського району Тернопільської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, начальника технічного обслуговування взводу регламенту та ремонту зенітних ракетних комплексів ремонтної роти зенітного та радіолокаційного озброєння ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, учасника бойових дій, не депутата, не адвоката, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 восени 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на околицях м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, знайшов два бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які споряджені вибуховими речовинами, що знаходяться в запалі та придатні до вибухового перетворення у формі вибуху (після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля), та в той час у нього виник злочинний умисел спрямований на придбання, носіння, зберігання без передбаченого законом дозволу вказаних бойових уніфікованих підривачів ручних гранат дистанційної дії.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, восени 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи на околицях м. Краматорськ Краматорського району Донецької області та оглянувши знайдені ним два бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) привласнивши, взяв їх із собою, таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне придбання та розпочав незаконно зберігати бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, на початку листопада 2024 року, точного часу та дати не встановлено, ОСОБА_4 два вищевказані бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу та продовжив умисно незаконно їх зберігати за місцем свого проживання без передбаченого на це законом дозволу.

Надалі, у листопаді 2024 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел направлений на незаконний збут боєприпасів ОСОБА_6 , а саме двох бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), задля чого, під час телефонної бесіди, домовився з ним про зустріч на 27 листопада 2024 року на околиці с. Золочівка Тернопільського району Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 27 листопада 2024 року, незаконно зберігаючи при собі два бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), прибув на обумовлене із ОСОБА_6 місце, а саме на околицю с. Золочівка Тернопільського району Тернопільської області, де близько 13 години 23 хвилин зустрівся із ОСОБА_6 та в той же час, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, умисно збув ОСОБА_6 боєприпаси - два бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які споряджені вибуховими речовинами, що знаходяться в запалі та придатні до вибухового перетворення у формі вибуху (після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля).

Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного кодексу України, види об?єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав, переносив та збув боєприпаси, чим порушив вимоги: п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв?язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за №901-VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної Ради України за №2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21 серпня 1998 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні, зберіганні і збуті боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, ОСОБА_4 восени 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на околицях м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, знайшов 419 (чотириста дев?ятнадцять) бойових патронів із звичайними кулями калібру 5,45 мм зразка 1974 року, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою та 6 (шість) бойових великокаліберних патронів калібру 12,7х99 мм (50 BMG), де 5 (п?ять) патронів споряджені бронебійними кулями та 1 (один) патрон кулею пристрілка-сигнал-трасер, призначені для стрільби з великокаліберних кулеметів «M2 Browning», та у той час у нього виник злочинний умисел спрямований на придбання, носіння, зберігання без передбаченого законом дозволу вказаних боєприпасів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, восени 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на околицях м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та оглянувши знайдені ним вищезазначені 419 бойових патронів калібру 5,45 мм та 6 бойових великокаліберних патронів калібру 12,7?99 мм, привласнивши, взяв їх із собою, таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне придбання та розпочав незаконно зберігати бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, на початку листопада 2024 року, точного часу та дати не встановлено, знайдені 419 бойових патронів калібру 5,45 мм та 6 бойових великокаліберних патронів калібру 12,7?99 мм, ОСОБА_4 переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де 419 бойових патронів калібру 5,45 мм заховав у підсобному приміщенні, а 6 бойових великокаліберних патрони калібру 12,7?99 мм заховав у житловому будинку та таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу та продовжив умисно незаконно їх зберігати за місцем свого проживання без передбаченого на це законом дозволу.

Надалі, 12 серпня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 під час санкціонованого обшуку виявлено та вилучено 419 (чотириста дев?ятнадцять) бойових патронів із звичайними кулями калібру 5,45 мм зразка 1974 року, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою та 6 (шість) бойових великокаліберних патронів калібру 12,7?99 мм (50 BMG), де 5 (п?ять) патронів споряджені бронебійними кулями та 1 (один) патрон кулею пристрілка-сигнал-трасер, призначені для стрільби з великокаліберних кулеметів «M2 Browning».

Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного кодексу України, види об?єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, переносив та зберігав боєприпаси, чим порушив вимоги: п. 8 Прикінцевих та перехіднихположень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» за №901-VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної Ради України за №2471-ХІІ від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21 серпня 1998 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснивши, що він є військовослужбовцем, брав активну участь у бойових діях. Восени 2024 року, перебуваючи поблизу м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, знайшов два бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) та привласнивши, забрав їх з собою до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому 27 листопада 2024 року, попередньо домовившись з ОСОБА_6 та зустрівшись з ним в с. Золочівка Тернопільського району Тернопільської області, передав йому боєприпаси - два бойових уніфікованих підривачі ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). Крім того, восени 2024 року, перебуваючи поблизу м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, знайшов кілька сотень бойових патронів, привласнивши, забрав їх з собою до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати. Про точну кількість патронів (425 штук), дізнався вже під час проведення обшуку. Патрони видав одразу, коли правоохоронці прийшли додому з обшуком, не мав наміру їх використовувати в протиправний спосіб.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Захисник звернув увагу суду на щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, позитивну характеристику за місцем служби, те, що обвинувачений раніше не судимий, був добровільно мобілізований до лав Збройних Сил України, брав активну участь у бойових діях, заходах, пов`язаних із захистом Батьківщини, висловив готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене, відтак просив суворо не карати обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, вважала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння, зберігання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

Із урахуванням ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх дій, беручи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки, які, на думку суду, будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Вирішуючи питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, суд, ураховуючи думку учасників судового процесу та відомості, які характеризують обвинуваченого, вирішив залишити без змін застосований до ОСОБА_4 ухвалою суду від 14.08.2025 запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, внесена заставодавцем ОСОБА_7 19.08.2025 застава на рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області у розмірі 60560,00 грн, підлягає поверненню заставодавцю відповідно до вимог статті 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення у кримінальному провадженні судових експертиз, а саме: комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/112-25/5 від 13.01.2025 у розмірі 4775,40 грн, судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/10319-БЛ від 14.08.2025 у розмірі 2674,20 грн, судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/10316-БЛ від 14.08.2025 у розмірі 2674,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один рік).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_4 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 в розмірі 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні: 419 (чотириста дев?ятнадцять) боєприпасів калібру 5,45 мм промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї та 6 (шість) великокаліберних боєприпасів калібру 12,7 мм, визнані речовими доказами згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 12.08.2025, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили - передати у власність держави в особі Міністерства оброни України для потреб Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз, а саме:

комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/112-25/5 від 13.01.2025 у розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 20 копійок,

судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/10319-БЛ від 14.08.2025 в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок,

судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/10316-БЛ від 14.08.2025 в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1