Справа № 496/6591/25
Провадження № 1-кс/496/1801/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

14 жовтня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, одруженого, працюючого на посаді завідувача складу ТОВ СТОВ «Агрофірма Петродолинське», середня освіта, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000791 від 30.09.2025 року за ч. 1 ст. 299 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з зазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 30.09.2025 року ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де приблизно о 14 год. 00 хв., з вікна будинку побачив на території свого домоволодіння собаку рудого забарвлення. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», ОСОБА_6 взяв на веранді будинку гладкоствольну рушницю, зарядив в неї один патрон та вийшов у двір, де перебувала собака по кличці «Рижик» рудого забарвлення, яка належить ОСОБА_7 . Після чого здійснив один постріл з гладкоствольної рушниці у напрямку собаки в ділянку її тіла, що завдало їй фізичного болю та спричинило тілесні ушкодження, несумісні з життям. 06.10.2025 р. про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено: ОСОБА_4 . В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи імовірність засудження за інкримінованим злочином, передбаченим ч. 1 ст. 299 КК України, та призначення йому реальної міри покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органу досудового розслідування, що в свою чергу унеможливить виконання завдання кримінального провадження та встановлення у ньому об`єктивної істини.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваний буде обізнаний про їх анкетні данні та адреси проживання, після вручення клопотання про обрання запобіжного заходу із додатками до нього та проживає з останніми в одному селі, тому є реальна загроза ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в свою чергу унеможливить виконання завдання кримінального провадження встановлення у ньому об?єктивної істини, в свою чергу необхідно уникнути шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, просить застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищенню, переховуванню або спотворенню доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілу, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор підтримала подане клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні повідомив, що йому немає необхідності призначати захисника, та це не пов`язано з його матеріальним становищем. Просив врахувати, що йому необхідно зранку о п`ятій ранку їхати на роботу, тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту просив застосувати з урахуванням цього часу.

Вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Доцільність перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Конституційний Суд України у даному Рішенні зокрема вважає, що обґрунтування необхідності тримання під вартою особи самою лише кваліфікацією злочину, не забезпечує і не може забезпечити балансу між метою застосування такого виняткового запобіжного заходу у кримінальному провадженні та конституційним правом особи на свободу та особисту недоторканність. При цьому обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, а також бути пропорційними та обґрунтованими.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Пунктом 38 рішення ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України» від 12.03.2009 р. (заява № 1291/03) передбачено, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Водночас, відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Застосовуючи відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, суд виходить з того, що в порядку ст. 178 КПК України суд, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; відсутність судимостей.

Суд погоджується, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може зникнути та переховуватись від слідства чи суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вплинути на свідків та потерпілого.

Метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

На підставі ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 182, 183 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з 20:00 по 05:00 годин, з 14 жовтня 2025 року до 04 грудня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

1)заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 20:00 години до 05:00 години наступного дня, окрім періоду часу - під час оголошення повітряної тривоги в межах населеного пункту, де проживає підозрюваний, та у разі необхідності, щодо отримання медичної допомоги;

2)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом, в тому числі за номером телефону;

3)не відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

4)повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

5)заборонити спілкування, щодо обставин події, з потерпілим: ОСОБА_7 , свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників СВ Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 17 жовтня 2025 року 10.00 год в залі судових засідань № 13 у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1