Справа № 303/3154/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/674/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000328 від 20.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, - закрито.

Зобов`язано ОСОБА_6 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) для продовження проходження військової служби.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України поновити військовослужбовця ОСОБА_6 на військовій службі та забезпечити продовження проходження ним військової служби.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано в порядку ст.ст.203, 377 КПК України та звільнено його з під варти у залі суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати дану ухвалу та направити справу на новий розгляд у суд першої інстанції.

На підтримку своїх вимог покликається, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню з допущенням істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та її неповнотою.

Вважає, що суд в повній мірі не оцінив сукупність факторів та доказів, поданого прокурором клопотання. Зокрема, суд в повній мірі не дослідив факти того, що він є військовослужбовцем ЗСУ, довгий час перебував на передовій, на шлях дезертирства не став, а покинув місце служби через конфлікт з керівництвом, оскільки їх посилали на смерть у бій з ворогом без достатньої екіпіровки та зброї, а він не розуміє яку діяльність буде здійснювати у новій військовій частині.

На апеляційний розгляд обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не прибули. При цьому захисник про причини неявки не повідомив, а обвинувачений по електронній пошті надіслав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із вагітністю його дружини, проте вказана причина не є поважною для перенесення розгляду справи, через що у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України колегія суддів вважає за необхідне продовжити розгляд справи за відсутності захисника та обвинуваченого, які не прибули до суду без поважних причин.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор заперечив вимоги поданої апеляційної скарги, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора на заперечення апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала щодо ОСОБА_6 відповідає даній нормі закону.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000328 від 20.09.2023 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

17.06.2025 прокурор у судовому засіданні місцевого суду подав клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України.

На переконання колегії суддів, розгляд місцевим судом зазначеного клопотання прокурора та прийняття рішення про задоволення такого у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства. В оскаржуваній ухвалі наведено належні та достатні мотиви прийнятого рішення.

Так, згідно ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно положень ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

На розгляді місцевого суду перебував обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, згідно якого ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого стрільця 3 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько- штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 28.01.2023 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до пункту постійної дислокації підрозділу, а саме військового містечка № НОМЕР_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та був відсутній без поважних причин на військовій службі по 28.02.2025, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Згідно врахованих місцевим судом матеріалів справи, у тому числі поданого прокурором клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, 10.06.2025 обвинувачений ОСОБА_6 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора, суду у якому, покликаючись на положення ч. 5 ст. 401 КК України, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із наявною можливість продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с.116).

Також у матеріалах справи наявна особиста письмова згода ОСОБА_6 від 10.06.2025 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ст. 401 КК України (а.с. 117).

Крім цього, у матеріалах справи наявний лист № 25/52/12-1528-2025 від 11.06.2025 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 , адресований керівнику Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, згідно якого командир даної військової частини надав згоду на продовження проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_6 у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 118-119).

Також згідно цього листа командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомив, що до командування цієї військової частини добровільно звернувся ОСОБА_6 з наміром повернутись для проходження подальшої військової служби.

Отже, з наведеного вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 особисто ініціював питання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ст. 401 КК України, оскільки мав бажання продовжити проходження військової служби.

При цьому, згідно клопотання ОСОБА_6 та зазначеного листа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_6 мав намір продовжити проходження військової служби саме у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто у військовій частині, яку визначив йому місцевий суд у своїй ухвалі.

Крім цього, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується даними довідки про притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно матеріалів справи у судовому засіданні місцевого суду прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали наведене вище клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та просили таке задоволити.

Місцевим судом враховано, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Врахувавши наведене, те, що ОСОБА_6 був призваний на військову службу за мобілізацією, до відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався, подав відповідну заяву щодо його бажання продовжити проходити військову службу, а також наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на продовження проходження військової служби солдату ОСОБА_6 у зазначеній військовій частині, рішення місцевого суду про задоволення вищезазначеного клопотання прокурора та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, прийнято за наявності усіх передбачених законом обставин та підстав для прийняття такого.

В апеляційній скарзі обвинувачений хоча і покликається, що при прийняті оскаржуваної ухвали допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак в апеляційній скарзі не наводить які конкретно порушення вимог КПК мали місце під час судового провадження щодо нього.

Водночас, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи наведене, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.06.2025 щодо ОСОБА_6 слід залишити в законній силі, оскільки така є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: