Справа № 375/2239/25
Провадження № 1-кп/375/181/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000207 від 17.07.2025, у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленьки, Миронівського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта професійно-технічна, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. не депутат, не працює, раніше судимий:

- 09.07.2006 вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із, встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік;

-28.09.2007 вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 122. ст. 71 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;.

-25.03.2010 вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки;

-24.06.2010 вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч, 2 ст. 1 5. ч. 3 ст. 186. ч. 1 ст. 152, ст. 70 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 7 років:

- 02.02.2016 вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнено 15.09.2019 умовно-достроково на б місяців 9 днів.

- 14.06.2021 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 186 КК України, до покарання виді позбавлення волі строком на 5 років, та 21.02.2025 звільнений з Білоцерківської виправної колонії №35 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий 14.06.2021 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 21.02.2025 звільнений з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» по відбуттю покарання, на шлях виправлення не став та повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна за наступних обставин.

17.07.2025 в першій половині дня, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував разом із ОСОБА_4 в будинку за місцем проживання останнього, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали алкогольні напої.

Цього ж дня, близько 11 години, ОСОБА_5 , з метою власного збагачення, вирішив незаконно відкрито заволодіти майном ОСОБА_4 , яке знаходилось у будинку, у господарських приміщеннях та на подвір`ї будинку, тобто у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення повторного відкритого викрадення чужого майна.

Після цього, а саме 17.07.2025 близько 11 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв до рук сокиру, яка стояла у будинку, та металевим обухом наніс один удар в потиличну частину голови ОСОБА_4 з метою подавления опору останнього, після чого допоміг останньому лягти на ліжко у одній з кімнат будинку та при цьому висловив усну погрозу, щоб ОСОБА_4 мовчав та не вставав з ліжка.

Відразу після цього ОСОБА_5 , усвідомлюючи що за його діями спостерігає ОСОБА_4 , відкрито викрав речі останнього, а саме: мобільний телефон марки Samsung J3, чорного кольору, вартістю 1000 гривень, який знаходився у кімнаті, де лежав потерпілий, бензопилу марки «Alaska А-4500» із шиною Husqvarna вартістю 2068 гривень 22 коп., яка знаходилась у господарському приміщенні на території подвір`я, та велосипед марки «Україна» синього кольору, вартістю 1450 гривень, який стояв на подвір`ї будинку.

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме поїхав на викраденому велосипеді, на який погрузив бензопилу, на залізно-дорожню станцію «Рокитне», що розташована за адресою: селище Рокитне Білоцерківський район Київської області вул. Вокзальна, 209, таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 , майнову шкоду на загальну суму 4 518 гривень 22 копійки.

Отже, ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винуватим повністю, у вчиненому розкаявся.

Суду пояснив, що він 16.06.2025 прибув у селище Рокитне та зупинився переночувати у ОСОБА_4 . Того та наступного дня вони вживали алкогольні напої. 17.07.2025 після вживання алкогольних напоїв він вдарив ОСОБА_4 обухом сокири у потиличну частину голови та викрав речі потерпілого. Про вчинене шкодує, розкаюється, просив вибачення у потерпілого.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він разом із ОСОБА_5 два дні 16 та 17 липня 2025 року вживали алкогольні напої. 17.07.2025 збиралися іти на роботу, але затрималися та вживали алкоголь. У той момент, коли потерпілий заходив до будинку, ОСОБА_5 наніс йому один удар тупим предметом по голові, внаслідок чого ОСОБА_4 втратив координацію рухів. Після цього ОСОБА_5 допоміг йому лягти на ліжко.

Лежачи на ліжку, потерпілий почув, як ОСОБА_5 відчиняє дверцята шаф та тумбочок. Піднявшись із ліжка ОСОБА_4 побачив, що це був ОСОБА_5 , але обвинувачений наказав потерпілому лягти назад у ліжко. Пролежавши ще біля однієї години, ОСОБА_4 піднявся із ліжка та побачив, що деякі його речі були викрадені.

Також потерпілий повідомив суду, що ОСОБА_5 просив у нього вибачення. На переконання потерпілого ОСОБА_5 слід призначити мінімальний розмір покарання.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджуються його показаннями, які відповідають фактичним обставинам справи і які ніким не оспорювались, тому за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів суд визнав за недоцільне на підставі частини третьої статті 349 КПК України, при цьому, попередньо з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст вказаної обставини та добровільність їх позицій, а також роз`яснивши процесуальні наслідки зазначеного.

Враховуючи викладене, суд, допитавши потерпілого, обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст.186 КК України КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини п`ятої статті 38 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття обвинуваченого.

До такого висновку суд дійшов, враховуючи те, що ОСОБА_5 просив вибачення потерпілого та шкодував про вчинене під час судового розгляду. Факт того, що ОСОБА_5 вибачався перед потерпілим підтвердив і сам ОСОБА_4 .

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченомусуд відносить рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом також враховано думку потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_5 . Сторона обвинувачення також наполягала на позбавленні волі, але мінімальним терміном.

Санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При обранні виду та розміру покарання, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення був неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочин проти власності.

З урахуванням вказаних обставин суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати меті покарання.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 17.07.2025.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, і з 17.07.2025 він перебував під вартою до обрання до нього запобіжного заходу у виді триманні під вартою. А тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України вказаний строк попереднього ув`язнення слід зарахувати у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на продовженні застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання просив змінити застосований до нього запобіжний захід на домашній арешт.

Розглянувши дані клопотання, суд звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на свідків перестав існувати, оскільки справу розглянуто.

Однак, враховуючи повторність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у період незнятої та непогашеної судимості, незначний розрив у часі між датою звільнення з місця позбавлення волі до вчинення нового злочину поєднаного з насиллям над потерпілим, суд не вбачає можливості застосувати до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Адже тільки цей запобіжний захід, враховуючи поведінку ОСОБА_5 буде необхідним для уникнення ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення та переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

А тому підстав щодо зміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_5 суд не вбачає.

Отже, до набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити без змін, оскільки ризики переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим не змінилися та не зменшилися.

Відповідно до вимог ч. 4 ч. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 24.07.2025 на сокиру, папілярні візерунки слідів пальців рук, мобільний телефон марки «Samsung J3, гіпсову картину темно коричневого кольору, предмет схожий на ріг з металевими вставками, велосипед синього кольору марки «Україна», бензопилу марки «Аlaska А-4500», чоловічу спортивну кофту чорного кольору з написом білого кольору на обох рукавах «Аdidas», скляний флакон з парфумами на етикетці з написом «Сосоledy for men» Еаv Dе Parfum об`ємом 50 мл, які на праві власності належить та якими користується ОСОБА_4 , слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по даному кримінальтному провадженню відсутні.

Керуючись статтями 366-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, з 17.07.2025, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку день за день.

Арешт, накладений на сокиру, папілярні візерунки слідів пальців рук, мобільний телефон марки «Samsung J3, гіпсову картину темно коричневого кольору, предмет схожий на ріг з металевими вставками, велосипед синього кольору марки «Україна», бензопилу марки «Аlaska А-4500», чоловічу спортивну кофту чорного кольору з написом білого кольору на обох рукавах «Аdidas», скляний флакон з парфумами на етикетці з написом «Сосоledy for men» Еаv Dе Parfum об`ємом 50 мл, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- сокиру, мобільний телефон марки «Samsung J3, гіпсову картину темно коричневого кольору, предмет схожий на ріг з металевими вставками, велосипед синього кольору марки «Україна», бензопилу марки «Аlaska А-4500», чоловічу спортивну кофту чорного кольору з написом білого кольору на обох рукавах «Аdidas», скляний флакон з парфумами на етикетці з написом «Сосоledy for men» Еаv Dе Parfum об`ємом 50 мл, повернути власнику, ОСОБА_4 ;

- папілярні візерунки слідів пальців рук залишити у матеріалах кримінального провадження протягом строку їх зберігання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , до набуття вироком законної сили, залишити попередній, у вигляді тримання під вартою.

Вирок в частині запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , підлягає негайному виконанню.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскарженим до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1