Справа № 541/3795/25
№ провадження 1-кп/541/374/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 13.09.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Обухівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одружений, утриманців не має, працює електромонтером в АТ «Полтаваобленерго», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», вчинив дії спрямовані на пособництво у підробленні посвідчення водія на своє ім`я за наступних обставин.

На початку серпня 2025 року (точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим) у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «С». З цією метою останній через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з наданням послуг по незаконному виготовленню та продажу посвідчення водія.

Після цього, ОСОБА_4 на початку серпня 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, перебуваючи в Миргород Полтавської області, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у незаконному виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, шляхом здійснення листування у мобільному застосунку «Telegram», через невстановлений канал, з невстановленою дізнанням особою, замовив собі посвідчення водія, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «С», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , узгодивши при цьому оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідченні водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав свої персональні, а саме: особистий підпис, фотознімок, паспортні дані та відомості щодо групи крові для внесення їх до підробленого посвідчення водія, вказавши при цьому адресу, на яку необхідно скерувати посвідчення водія, тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального правопорушення.

Після цього, невстановлена під час дізнання особа, у невстановленому місці та у невстановлений час виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23.08.2025 на ім`я ОСОБА_4 . У подальшому 30.08.2025 ОСОБА_4 , засобами поштового зв`язку через відділення «Нової пошти» №3, яке за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 154, отримав від невстановленої досудовим розслідування особи посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Крім цього, 13 вересня 2025 року о 10 год. 47 хв. ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні ТСЦ 5344, що заходиться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Анатолія Карбана, 14А, маючи при собі підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , придбане у невстановленої особи, достовірно знаючи, що вказане посвідчення за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, та є підробленим, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою верифікації даного водійського посвідчення до застосунку «ДІЯ» пред`явив його адміністратору ТСЦ №5344 ОСОБА_5 , тим самим використавши його.

Після цього, 13 вересня 2025 року в ході огляду у ОСОБА_4 вилучено посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 із його анкетними даними та фотокарткою.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/117-25/20400-ДД від 19.09.2025, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними, заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що він в Інтернеті побачив оголошення та замовив собі водійські права категорії «С», перейшовши за посиланням в мобільному застосунку «Telegram» зв`язався з представником, який більш детально повідомив які документи треба скинути це паспорт, медичну довідку, довідку з місця реєстрації, зразок підпису, групу крові, а також повідомив йому ціну такого замовлення 10-11 тисяч гривень. Оплату він вибрав при отриманні на «Новій пошті». Через деякий час на «Нову пошту» прийшло це замовлення, де він його оглянув, оплатив та забрав там було посвідчення водія категорія «С», сертифікат з навчального закладу та номер талону. Всі ці події відбувалися в серпні 2025 року. Розумів, що все це він отримав незаконно, але він проходив до цього відповідне навчання, проте не зміг здати іспити. В подальшому він з`ясував, що в «Дії» не відображається це отримане ним водійське посвідчення, тому звернувся до Сервісного центру для з`ясування, але там йому повідомили, що це водійське посвідчення не дійсне і викликали поліцію. У вчиненому розкаявся, більше такого не повторить.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається визначеною установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання; та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який за місцем проживання характеризується з нейтрального боку, раніше не судимий, працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у скоєному, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в межах санкцій ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд

З а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 90 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2025 року на: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 ; довідку ГСЦ, видану на ім`я ОСОБА_4 ; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №.

Речові докази: посвідчення водія заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 ; свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 ; довідка ГСЦ, видану на ім`я ОСОБА_4 ; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №, а також оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом з камер внутрішнього відео-спостереження з приміщення ТСЦ 5344 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1