УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ізяслав, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з судньою спеціальною освітою, одруженого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000969,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2025 року старший слідчий в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, строком на 60 днів, з можливістю визначення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або визначити мінімальний розмір застави, вивчивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000969 від 17.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.

28 листопада 2025 року о 14 год. 48 хв. ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 листопада 2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, а саме про те що: « ОСОБА_5 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді головного сержанта військової частини НОМЕР_1 , будучи службовою особою, на яку покладено адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції у військовій частині НОМЕР_1 володів інформацією про фактичну наявність підпорядкованого йому особового складу, а також особового складу по підрозділах, місця їх дислокації, відомості про призначення та переведення військовослужбовців по посадах, знав про штатну чисельність та володів інформацією про задіяний до виконання завдань особовий склад в підрозділах військової частини НОМЕР_1 та інші відомості, які міг використати у власних інтересах, з метою участі у злочинній схемі по ухиленні від обов`язків несення військової служби та заволодінню грошовими коштами.

Разом з тим, ОСОБА_5 розумів, що штатна чисельність особового складу військової частини НОМЕР_1 є значною, має структурні підрозділи, які дислокуються та виконують завдання на різних ділянках, що територіально віддалених одна від одної, а тому військовослужбовці військової частини не мають фізичної можливості знати один одного та володіти інформацією про місця перебування інших військовослужбовців під час несення військової служби. Вказані обставини надають можливість приховати відсутність військовослужбовця у військовій частині НОМЕР_1 та створити умови фіктивного проходження ним військової служби.

ОСОБА_5 , також, розумів, що використовуючи надану йому владу та службові повноваження, може створити умови за яких до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 буде включено військовослужбовців, які отримуватимуть грошове забезпечення, проте в дійсності вони службу проходити не будуть. Військовослужбовці, що фіктивно проходять військову службу після зарахування на особисті карткові рахунки грошового забезпечення матимуть можливість заволодіти вказаними грошовими коштами. За свої дії, як службової особи, що полягають у впливі на підлеглих діяти в його злочинних інтересах, складанні, погодженні ряду фіктивних документів в тому числі рапортів, наказів, що в подальшому стануть підставою для нарахування грошового забезпечення, дії спрямовані на приховання справжнього місця перебування військовослужбовців ОСОБА_5 для власного збагачення та його невстановлені на теперішній час спільники зможуть отримувати грошові кошти, в тому числі кошти нараховані на картковий рахунок військовослужбовця який проходитиме військову службу фіктивно.

Одночасно, ОСОБА_5 усвідомлював, що для заволодіння грошовими коштами, які нараховуватимуться військовослужбовцям за фіктивне проходження ними служби військової частини НОМЕР_1 , він має залучити спільника з числа особового складу військової частини, який уповноважений на ведення обліку особового складу.

З цією метою ОСОБА_5 вирішив залучити до вчинення даного кримінального правопорушення свого колегу начальника лазні військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який в силу своїх функціональних обов`язків володів відомостями про особовий склад, їх здібності та може сприяти у відборі військовослужбовців, яких би він міг залучити до вчинення даного кримінального правопорушення, водночас в силу своєї посади може сприяти облікуванню особового складу у військовій частині НОМЕР_1 .

Для реалізації злочинного плану ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мали залучити вже діючих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 або підшукати особу, яка буде формально зарахована до списків особового складу та жодних дій пов`язаних із проходженням військової служби виконувати не буде.

При цьому, ОСОБА_5 , в силу своїх службових повноважень достеменно розумів, що процес нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 включає в себе стадії, у т.ч. облікування військовослужбовця на військовій службі.

Таким чином, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у невстановлений слідством час, проте не пізніше жовтня 2024 року (точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено), виник умисел на вчинення діянь, пов`язаних із залучення особового складу окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до робіт, не пов`язаних з безпосереднім виконанням службових обов`язків та заволодінням грошовими коштами, які призначені для нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .

Для заволодіння грошовими коштами державного бюджету передбаченими для виплати грошового забезпечення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та додаткової грошової винагороди передбаченою постановою КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, залучили інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які в дійсності військову службу не проходили, а займались власними справами, в тому числі виконували завдання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , не пов`язаними з обов`язком несення військової служби.».

Дана підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 19.07.2025, протоколи про хід і результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 17.09.2025, протоколи про хід і результати проведення НСРД спостереження за публічно доступним місцем від 23.10.2025, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.11.2025, та інші матеріали кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Санкція ст. 409 ч.4 КК України передбачає покарання позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та санкція ч. 5 ст. 426-1, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років тобто дані злочини є тяжким і особливо тяжким відповідно, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не дослідженні, а, можливо, ще й і не відшукані.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України,. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5-ми до 10-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того існує ризик знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків, у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, одружений, має на утриманні хворіючу матір являється учасником бойових дій, ветеран військової служби, неодноразово відзначений нагородами за виконання військових обов`язків, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів вину у вчиненні яких визнає в чому розкаюється.

Наявність у ОСОБА_5 , постійного місця проживання та робити, хворіючої матері на утриманні та визнання вини, не є визначальним і таким щоб давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш м`які запобіжні заходи, забезпечити виконання цієї функції не зможуть.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 23.01.2026 року включно.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вважаю, що застава в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 23 січня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, а також іншими особами, процесуальний статус яких органом досудового розслідування дотепер не визначено у кримінальному провадженні,в тому числі: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та іншими.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 23 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя