Справа № 645/6805/25
Провадження № 1-кп/645/532/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000386 від 19.09.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.09.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 04.08.2023 звільнений з Темнівської виправної колонії Харківської області на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області 27.07.2023 умовно-достроково, на невідбутий строк 7 місяців 27 днів,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 приблизно об 11:00 годин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на вулиці неподалік від будинку № 34 А по вул. Амосова в м. Харкові, де зустрів раніше знайому йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, в ході раптово виниклої конфліктної ситуації, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Після цього, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи діяти саме таким чином, наблизився до ОСОБА_4 , яка на той час знаходилася спиною до останнього. Надалі, ОСОБА_3 тримаючи у своїй правій руці автоматичний висувний повідець-рулетка для собак, у металевому корпусі, перебуваючи позаду потерпілої на відстані витягнутої руки, наніс їй один удар своєю правою рукою, а саме вищевказаним предметом, в область правої лобної ділянки голови потерпілої. Після чого, ОСОБА_3 , поклавши повідець-рулетку до свого карману, перебуваючи на той же відстані від потерпілої ОСОБА_4 , яка вже повернулася до нього обличчям, наніс ще один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя, в ділянку лівого ока. В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, умисно схватив її за волосся та після чого повалив ОСОБА_4 спиною на землю. Надалі, коли ОСОБА_4 знаходилася у лежачому положенні на землі, ОСОБА_3 знаходячись ліворуч від потерпілої наніс їй один удар своєю правою ногою у верхню третину по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна та один удар своєю правою ногою в область лівого плеча. В подальшому, ОСОБА_3 , знаходячись вже праворуч від потерпілої ОСОБА_4 , яка досі знаходилася на землі, своєю лівою рукою схопив міцно праву руку потерпілої, а саме в ділянці передпліччя, та почав її тягти у свій бік, після чого потерпіла вирвалась від ОСОБА_3 та втекла.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/832-С/2025 від 23.09.2025, тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на голові, периорбітального синця лівого ока із двома саднами на його тлі, синця на лівому плечі, синця на правому передпліччі та синця на лівому стегні.?

Забійна рана у потерпілої ОСОБА_4 , яка утворилась від однократної ударної дії тупого твердого предмету, не є небезпечними для життя, а є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) відповідно до п.п. 2.3.1.а, 2.3.2.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Синці та садна (кожне окремо) у ОСОБА_4 , не є небезпечними для життя, а є такими, що викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2.6,2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, є легкими тілесними ушкодженнями.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор надала до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, просив суд призначити йому покарання у виді штрафу, посилаючись на наявність фінансових заощаджень для його сплати.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Частиною 2 ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий. Згідно інформаційної довідки ХРУП №2 ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 спиртними напоями не зловживає, від мешканців і сусідів скарги не надходили. Відомостей про наявність тяжких захворювань чи інвалідності матеріали справи не містять.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Враховуючи клопотання самого ОСОБА_3 та конкретні обставини справи, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави. На думку суду, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя