Справа № 372/6380/25
Провадження № 1-кп-453/25
В И Р О К

іменем України

06 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000263 від 14.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гусачівка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, офіційно працюючого в приватному акціонерному товаристві «Київський картонно-паперовий комбінат» на посаді машиніста, не одруженого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи винним згідно постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 14 березня 2024 року (справа № 372/1226/24, провадження № 3/425/24), у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік не пройшов встановлену процедуру отримання водійського посвідчення.

Згідно до п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.21 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, відповідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій Al, А, В1, В, Cl, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії BE, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії на майданчиках для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху на визначених територіальним сервісним центром МВС маршрутах.

Відповідно до п.23 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е- посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення. Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №844 від 16.09.2020 року «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Однак, не зважаючи на це ОСОБА_3 , не пройшовши встановлену процедуру отримання в водійського посвідчення, затверджену постановою КМУ № 340 від 08.05.1993р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яка передбачає: закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС та отримання водійського посвідчення, вчинив дії спрямовані на пособництво у підробленні посвідчення за наступних обставин.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше червня 2025 року перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я, що надає право керування транспортними засобами категорії «В,С», з метою його подальшого використання та для пред`явлення за вимогою.

Цього ж дня (точна дата та час не встановлені), але не пізніше червня 2025 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що його було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за місцем свого проживання, за вказаною адресою, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, зі свого особистого мобільного телефону зайшов до Всесвітньої мережі Інтернет, де знайшов оголошення про виготовлення бланків водійських посвідчень за плату.

В подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на пособництво у підробленні посвідчення водія, ОСОБА_3 , шляхом надсилання повідомлень, надав невстановленій особі свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, особистий підпис, та фотознімок, а також пообіцяв придбати завідомо підроблене посвідчення водія після його виготовлення, тим самим, сприяючи особі у підробці посвідчення.

В подальшому, точна дата та час в ході розслідування не встановлені, але не пізніше червня 2025 року вказана невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці, умисно виготовила підроблене посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 19.04.2025 ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_3 , який не відповідає за способом та спеціальними елементами захисту аналогічних бланків посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, невстановлена досудовим розслідуванням особа, за вказаними координатами передала ОСОБА_3 попередньо виготовлений нею завідомо підроблений офіційний документ бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 19.04.2025 ТСЦ 4641, на ім`я ОСОБА_3 який не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічних бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В,С», для його особистих потреб, за що останній заплатив грошові кошти у сумі 19 000 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2025 року близько 08:20 год. ОСОБА_3 переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що його було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 (один) рік та усвідомлюючи те, що його посвідчення водія вилучено, будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Київ-Знам`янка 52 км. в місті Обухів Київської області, був зупинений працівниками ПОГ ВСГ ВП Обухівського РУП ГУНП в Київській області, з метою перевірки документів на підставі п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію».

При цьому, під час перевірки документів, ОСОБА_3 надав працівникам ПОГ ВСГ ВП Обухівського РУП ГУНП в Київській області завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я серії КІВ 637821 виданий 19.04.2025 ТСЦ 4641 та виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що дане посвідчення водія є завідомо підробленим офіційним документом, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія, яке дає право на керування транспортним засобом відповідної категорії і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху (ст.126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я серії КІВ 637821 виданий 19.04.2025 ТСЦ 4641, із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке не відповідає за способом та спеціальними елементами захисту аналогічних бланків посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав його.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-25/50900-ДД від 19.08.2025, наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорював встановлені під час дізнання обставини, висловив розуміння роз`ясненим наслідкам неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявні у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Обвинувачений обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнав, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у пособництві підроблення посвідчення водія, яке видається установою з метою використання такого документу, а також у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, дані про особу, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч.2 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 2228,50 грн. на користь держави.

Речові докази: оптичний DVD-R диск марки «My media», та посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 19.04.2025 ТСЦ 4641, на ім`я ОСОБА_3 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1