Провадження № 1-кс/201/4576/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІКАР»., на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №001233, внесеного до ЄРДР 05.09.2025 за ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІКАР» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №001233, внесеного до ЄРДР 05.09.2025 за ч.3 ст. 190 КК України, у якій представник заявника просить суд:

1.Поновити строк подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001233.

2.Скасувати постанову слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0001233 від 05.09.2025 року.

3.Направити матеріали кримінального провадження до органу досудового розслідування для продовження розслідування.

4.Зобов`язати слідчого провести необхідні слідчі дії, зокрема: допитати ОСОБА_5 ; встановити місцезнаходження автомобіля; допитати свідків; перевірити факт передачі транспортного засобу третій особі без згоди власника.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що було відкрито кримінальне провадження №0001233 від 05.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

18.09.2025 року слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001233 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

У постанові зазначено, що між сторонами ТОВ «ІЗІКАР» та ОСОБА_5 нібито існують цивільно-правові відносини у межах укладеного договору оренди транспортного засобу №16/01/24 від 10.10.2024, а тому ситуація не має ознак шахрайства.

З вказаною постановою ТОВ ІЗІКАР катигорично не згодні, вважають її незаконною, передчасною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав: у постанові зазначено, що предметом кримінального правопорушення є заволодіння грошовими коштами, хоча у заяві про вчинення кримінального правопорушення ТОВ «ІЗІКАР» чітко вказувало, що заволодіння відбулося транспортним засобом, а саме автомобілем CITROEN BERLINGO, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Відповідно до договору оренди №16/01/24 від 10.10.2024 року між ТОВ «ІЗІКАР» та громадянином ОСОБА_5 , останній отримав автомобіль у строкове платне користування. Після короткого періоду користування він припинив здійснювати орендні платежі, не повернув автомобіль законному власнику та, за наявними відомостями, передав його третій особі у рахунок власних зобов`язань, без будь-яких правових підстав і без відома орендодавця. Отже, мова йде саме про заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, а не про спір щодо оплати за договором

Слідчий, посилаючись на постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у сраві №754/1504117 та від 12.05.2022 у справі №758/6135/19, дійшов висновку, що у зв`язку з наявністю договору між сторонами їхні відносини мають цивільно-правовий характер і не утворюють складу кримінального правопорушення. Однак такий висновок є хибним, оскільки вказані рішення стосуються ситуацій, де сторона мала намір виконувати договір, але не змогла це зробити з об`єктивних причин. У їхньому випадку наявні всі ознаки шахрайства, а саме укладення договору без наміру його виконання з метою заволодіння чужим майном.

Правова позиція Верховного Суду у постанові від 13.08.2019 року у справі №753/19554/17 прямо вказує: «Відмежування шахрайства від невиконання цивільно-правових зобов`язань полягає у тому, що при шахрайстві особа з моменту укладення договору не мала наміру виконувати свої зобов`язання, а діяла з метою заволодіти майном іншої особи». Фактичні дії ОСОБА_5 часткова оплата, припинення платежів, неповернення автомобіля та його подальша передача іншій особі саме і свідчать про відсутність наміру виконувати договір.

У постанові зазначено, що в ситуації між сторонами виникли розбіжності, які призвели до цивільно-правової суперечки, які повинні вирішуватися у встановленому законом порядку, а не кримінально-правовими методами.

У ході проведення досудового розслідування було допитано лише директора ТОВ ІЗІКАР ОСОБА_6 . Наскільки їм відомо, більше слідчим не проведено жодної з необхідних слідчих дій, передбачених КПК України, а саме: не допитано ОСОБА_5 , не встановлено місцезнаходження транспортного засобу, не проведено слідчих дій щодо перевірки фактів передачі авто третій особі, не допитано можливих свідків, не призначено жодної експертизи чи оцінки вартості транспортного засобу.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належного з`ясування всіх обставин справи, без дослідження доказів і є передчасною

Винесена слідчим постанова від 18.09.2025 року суперечить вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України, відповідно до якої орган досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, надіслала заяву у якій просить провести судове засідання без участі позивача та її представника, викладені вимоги у скарзі підтримують повністю.

Представник ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідча суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження під час досудового розслідування можуть бути рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом вживались заходи для витребування матеріалів кримінального провадження з метою їх дослідження під час розгляду скарги. Однак станом на день судового засідання матеріали кримінального провадження №0001233, внесеного до ЄРДР 05.09.2025 за ч.3 ст. 190 КК України, до суду не надійшли. У зв`язку з цим слідча суддя позбавлена можливості дослідити їх у судовому засіданні та з`ясувати, які саме процесуальні дії здійснював слідчий під час досудового розслідування, а також перевірити обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001233, внесеного до ЄРДР 05.09.2025 за ч.3 ст. 190 КК України.

18.09.2025 року слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001233 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Слідчий мотивував своє рішення про закриття кримінального провадження тим, що в ході розслідування було встановлено: між сторонами виникли розбіжності, які мають характер цивільно-правового спору й підлягають вирішенню в порядку, передбаченому цивільним законодавством, а не засобами кримінально-правового впливу. Проаналізувавши матеріали провадження, слідчий не виявив обставин, які б свідчили про наявність у діях будь-якої особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,на підставі цього він дійшов висновку про відсутність складу злочину та прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно до ст.2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст.92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Разом з тим, слідчим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення дізнавача, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак при проведенні досудового розслідування слідчий не здійснив всього обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, хоча мав таку можливість, що є неприпустимим.

Зокрема, слідчим не було допитано ОСОБА_5 , не встановлено місцезнаходження транспортного засобу, не перевірено обставини можливої передачі автомобіля третім особам, не допитано можливих свідків, не призначено жодної експертизи чи оцінки вартості транспортного засобу.

Такі недоліки свідчать про те, що слідчим не забезпечено належного дослідження всіх істотних обставин справи, що унеможливлює зроблення обґрунтованого висновку щодо наявності або відсутності в діях осіб ознак складу кримінального правопорушення.

Невиконання цих дій свідчить про формальний підхід до проведення досудового розслідування та порушення вимог ст. 2, 9, 22, 91, 93 КПК України щодо обов`язку забезпечити повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий під час винесення постанови про закриття кримінального провадження належним чином не виконав вимоги КПК України, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим про закриття кримінального провадження.

Також, в поданій скарзі представник заявник просить направити матеріали кримінального провадження до органу досудового розслідування для продовження розслідування та зобов`язати слідчого провести необхідні слідчі дії, зокрема: допитати ОСОБА_5 , встановити місцезнаходження автомобіля, допитати свідків, перевірити факт передачі транспортного засобу третій особі без згоди власника.

У цій частині скарги слід відмовити, оскільки виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Відповідно до положень статей 22, 26, 303307 КПК України, слідчий суддя не має повноважень втручатися у процесуальну діяльність слідчого та визначати перелік чи послідовність проведення слідчих дій, оскільки це є виключною компетенцією органу досудового розслідування.

Завдання слідчого судді при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження полягає у перевірці законності й обґрунтованості такого рішення, а не у керівництві досудовим розслідуванням.

Згідно зі статтями 303307 КПК України, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя може лише скасувати таку постанову або залишити скаргу без задоволення. Після скасування постанови досудове розслідування поновлюється автоматично, а подальше процесуальне керівництво здійснює прокурор.

Також представник заявника просить поновити строк оскарження бездіяльності слідчого у зв`язку з тим, що дана скарга вже подавалася до суду раніше, однак ухвалою слідчого судді від 21.10.2025 її було повернуто заявнику у зв`язку з відсутністю серед додатків свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Представник заявника просить визнати причини пропуску поважними та поновити строк на подання цієї скарги.

Відповідно до ч.?1 ст.?117 КПК існують підстави для поновлення строку на подання скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, зокрема на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідча суддя вважає необхідним задовольнити клопотання представника заявника про поновлення строку подання скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи викладені обставини, слідча суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

Керуючись ст..2,9,110,284,303-306 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк ОСОБА_3 , яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІКАР»., на подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №001233, внесеного до ЄРДР 05.09.2025 за ч.3 ст. 190 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІКАР»., на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №001233, внесеного до ЄРДР 05.09.2025 за ч.3 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0001233 від 05.09.2025 року, скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1