Справа №: 398/6183/25
провадження №: 1-кп/398/457/25
ВИРОК

Іменем України

"22" грудня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001183 від 15.07.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Олександрія Кіровоградської області, громадянки України, українки, яка має вищу освіту, незаміжня, має на своєму утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2025 близько 12 год. 30 хв., більш точного часу встановити не представилось можливим, тобто у період дії на території України воєнного стану запровадженого Указом Президента України №64-2022 «Про введення воєнного стану на території України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, який у подальшому продовжено, ОСОБА_4 перебувала поблизу кафе-бару «СВ», розташованого за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Садова 10, де неподалік вищевказаного кафе знаходився ОСОБА_5 , поруч з яким на землі лежав мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi» чорного кольору.

В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmi» чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 достовірно знаючи про належність даного телефону ОСОБА_5 , скориставшись тим, що її злочинні дії не будуть помічені власником майна та сторонніми особами, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, діючи з корисливих мотивів та маючи на меті особисте збагачення, таємно викрала чужий мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі» чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта, проведеної судово-товарознавчої експертизи № 1832 від 25.07.2025, складає 3343 гривні 20 копійок.

У подальшому ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд продавши вищевказаний телефон 27.06.2025 на центральному ринку міста Олександрія іншій особі, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою по пред`явленому обвинуваченню за ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі. Погодилася із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами. У скоєному щиросердечно розкаялася. Суду пояснила, що 27.06.2025 року близько 12 год. 30 хв. біля кафе «СВ» на автовокзалі вона йшла з молодим чоловіком. В цей час потерпілий перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння лежав біля столика, спав. Телефон марки «Хіаоmі Redmi» чорного кольору лежав поряд з ним на асфальті. Вона підняла телефон і пішла. В той же день продала телефон на ринку, отримані гроші витратила на особисті потреби. Розуміє, що вчинила крадіжку. Ставиться до цього негативно, розкаюється, просить призначити покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Висловив позицію щодо призначення обвинуваченій покарання на розсуд суду (а.с.18).

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції, суд за згодою всіх учасників судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали, що характеризують обвинувачену, суд прийшов до переконання, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, доведена повністю, її дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинила умисний закінчений тяжкий злочини.

Як особа ОСОБА_4 незаміжня, має стійки соціальні зв`язки, на утриманні має неповнолітню дитину 2011 року народження, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, осудна, офіційно не працевлаштована, але займається суспільно корисною працею, працює у ФОП « ОСОБА_6 », раніше докримінальної відповідальності не притягувалася.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин визначених ч.1 ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи обвинуваченої, думки потерпілої особи, який на суворому покаранні обвинуваченої не наполягає, досудової доповіді, згідно якої орган пробації вважає її виправлення без позбавлення або обмеження волі можливим та таким, що не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки на думку суду виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченою інших злочинів, заходи контролю стимулюватимуть її виправлення.

Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

До обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк досудового розслідування. Під час судового розгляду справи до обвинуваченої запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована шляхом повернення майна потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи не застосовувалися.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та у відповідності до п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- коробку з-під мобільного телефону марки «Хіаоmі Rеdmі», модель А/3 4/128 GB чорного кольору, яку згідно розписки від 19.07.2025 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - повернути за належністю ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі», модель А/3 4/128 GB чорного кольору, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському РВП за квитанцією №810 (номер книги обліку речових доказів:597, порядковий номер:810) - повернути за належністю ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України, може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1