Номер провадження: 11-сс/813/1931/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву скаржника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

установив:

Відповідно до протоколу передачі судової справи визначеному складу суду, апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, зареєстровано в автоматизованій системі документообігу суду 22 вересня 2025 року. Судовій справі присвоєно № 523/18517/25 (провадження № 11-сс/813/1931/25) та здійснено її автоматизований розподіл, за результатами якого справу передано колегії суддів: ОСОБА_2 (головуючий суддя), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.81).

До початку апеляційного розгляду на електрону адресу суду надійшла заява від ОСОБА_6 про відвід колегії суддів від розгляду вказаної апеляційної скарги, яка обґрунтована порушенням законодавчо визначених строків розгляду апеляційної скарги, що може свідчити про упередженість суду, що, на її думку, виключає можливість розгляду зазначеної вище апеляційної скарги визначеною колегією суддів (ст. ст. 75, 80 КПК України).

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 23 жовтня 2025 року, учасники судового провадження не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду (а.с.92).

Приймаючи до уваги скорчені строки розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, та той факт, що у даному випадку апеляційним судом вжиті усі можливі заходи для забезпечення участі сторін у судовому засіданні, тому з метою дотриманням розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви про відвід, без участі сторін та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи заяви про відвід колегії суддів та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, наводиться у статті 75 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Надаючи оцінку викладеним в заяві ОСОБА_6 підставам для відводу колегії суддів від розгляду зазначеної апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною сьомою ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша ст. 9 КПК України).

Як визначено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» одним із критеріїв оцінки дотримання розумних строків є своєчасність призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно із частиною другою ст. 28 КПК України обов`язок забезпечення проведення судового розгляду у розумні строки покладається на суд. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

У справі «Полтораченко проти України» (заява № 77317/01) від 18 січня 2005 року Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що попри те, що предмет судового розгляду у цій справі не був особливо складним, а також, не дивлячись на відкладення справи і скасування в кінцевому підсумку остаточного рішення, винесеного на користь заявника, у випадку, коли провадження у справі в цілому з безперервним судовим розглядом не перевищило трьох років і двох місяців, можна стверджувати, що така тривалість сама собою не перевищує ту, яка вважається «розумною» (пункти 28-29 згаданого рішення).

У справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» щодо тлумачення положення «розумний строк» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що строк, який можна вважати розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б не природно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків.

Отже, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Ураховуючи специфіку оскарження судових рішень, які ухвалюються під час досудового розслідування, якими є: а) спрощений порядок подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду (ч. 1 ст. 395 КПК України); б) скорочений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді - протягом 5-ти днів з дня її оголошення; для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення; для особи, без виклику якої постановлено ухвалу слідчого судді і яка її оскаржує, - з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України); в) скорочений строк розгляду апеляції - не пізніше як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції (ч. 2 ст. 422 КПК України), колегія суддів звертає увагу на фактичні обставини справи.

22 вересня 2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року (а.с. 75-80), розгляд якої було призначено на 09 годину 50 хвилин 24 вересня 2025 року та витребувано до суду апеляційної інстанції матеріалів справи із Пересипського районного суду Одеської області з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного апеляційного розгляду відповідно до вимог ст. 422 КПК України (а.с.82).

Разом з тим, станом на 24 вересня 2025 року, на запит Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року, матеріали зазначеного провадження надані не були, тому апеляційний розгляд було відкладено на 15 жовтня 2025 року, з урахування відсутності матеріалів, перебування головуючого судді ОСОБА_2 у відродженні з 16 години 24 вересня 2025 року по 27 вересня 2025 року (наказ № 23-аг від 04 вересня 2025 року) та навантаження суддів Одеського апеляційного суду (а.с. 83).

Слід зазначити, що витребуванні матеріали провадження з Пересипського районного суду м. Одеси надійшли до Одеського апеляційного суду 30 вересня 2025 року (а.с.84).

У свою чергу, судове засідання призначене апеляційним судом на 15 жовтня 2025 року, про яке були належним чином сповіщенні сторони, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та телефонограмою (зворот а.с.85-86), було відкладено у зв`язку із надходженням заяви від ОСОБА_6 про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату та надання можливості ознайомлення з матеріалами (а.с.87-90).

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 17 жовтня 2025 у період з 12 години 42 хвилини по 12 годину 55 хвилин ознайомилась у повному обсязі з матеріалами справи (а.с. 93).

Апеляційний суд звертає увагу, що у судове засідання, яке призначено на 23 жовтня 2025 року ОСОБА_6 не прибула, будучи належним чином повідомлена, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. зворот 98), про поважні причини свого неприбуття не повідомила та з клопотанням про відкладання не зверталася.

Варто відмітити, що наразі, в Одеському апеляційному суді існує проблема неукомплектування суддівського корпусу. Так, рішенням Вищої ради правосуддя №852/0/15-23 від 24.08.2023 визначено на 2023 рік тимчасову кількість суддів, зокрема, Одеському апеляційному суду - 45 суддів. Однак, наразі, фактична чисельність суддів апеляційного суду складає лише 18 штатних одиниць (з яких 5 суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та 13 суддів судової палати з розгляду цивільних справ). Вказані фактори, нажаль, спричиняють надмірне навантаження на суддів Одеського апеляційного суду та можуть впливати на тривалість строків розгляду справ.

При цьому, динаміка значного навантаження в Одеському апеляційному суді спостерігається вже котрий рік.

Так, згідно з інформацією про орієнтовні розрахунки нормативів навантаження на суди та суддів, яка публікується щоквартально на офіційному сайті Ради суддів України, у 2019 році, до Одеського апеляційного суду надійшло 27 465 справ та матеріалів та відповідно визначено чисельність у кількості 96 суддів, у 2020 році 20 784, у 2021 році 21 733, у 2022 році -16 404, у 2023 20 961 (третє місце за кількістю справ і матеріалів серед апеляційних загальних судів), чисельність суддів за нормативами повинна складати 63 судді. У 2024 році до Одеського апеляційного суду надійшло 22 395 справ та матеріалів, чисельність суддів за нормативами повинна складати 65 суддів.

Отже, прослідковуючи динаміку надходження справ та матеріалів до Одеського апеляційного суду протягом останніх років, що свідчить про збереження тенденції істотного перевищення показника навантаження на суддю, який повний рік відправляв судочинство, порівняно з модельним показником річного навантаження, визначеним Радою суддів України.

На вказану ситуацію керівництво Одеського апеляційного суду неодноразово звертало увагу уповноважених органів. Втім, проблема неукомплектованості суду та надмірного навантаження, наразі, залишається не вирішеною.

Таким чином, недотримання встановленого ст. 422 КПК України строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, який становить 3 дні з моменту її надходження до суду апеляційної інстанції, автоматично не свідчить про упередженість колегії суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки у колегії суддів була відсутня можливості дотримати цих строків, зважаючи на об`єктивні обставини.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Сутністю норм КПК України, покликаних врегулювати порядок та підстави відводу та самовідводу суддів, полягає в необхідності забезпечення розгляду кримінальних проваджень неупередженим та безстороннім судом та усунення від такого розгляду тих суддів, які з об`єктивних чи суб`єктивних причин не можуть бути незалежними в прийнятті певного рішення.

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що колегія суддів виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Колегія суддів констатує, що жодна із вимог, встановлених нормами КПК, під час призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 не була порушена, а відкладення судових засідань зумовлено об`єктивними причинами, які не залежали від волі колегії суддів.

Підсумовуючи викладене, зазначені заявником ОСОБА_6 в заяві про відвід колегії суддів доводи не можуть слугувати обставинами, які б викликали сумнів у неупередженості суддів апеляційного суду та, як наслідок, підставою для їх відводу.

Інших доводів на підтвердження своєї позиції про упередженість суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявник ОСОБА_6 не навела.

Отже, з огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд дійшов переконання, що доводи заявника ОСОБА_6 щодо упередженості колегії суддів Одеського апеляційного суду нічим не вмотивовані та є голослівними, тому її заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75,76, 80, 370-372, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заяву скаржника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4