Справа № 761/102/26
Провадження № 1-кс/761/1227/2026
УХВАЛА

про арешт майна

08 січня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000937 від 07.03.2025,

установив:

26.12.2025 за допомогою поштового зв`язку прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням (вхід № 634 від 05.01.2026) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000937 від 07.03.2025.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_3 зазначив про таке.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000937 від 07.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

До слідчого відділення Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшов рапорт оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою, спільно із невстановленою групою осіб, займаються збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Шевченківського району та інших районів міста Києва.

24.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва (справа № 761/51393/25) проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: один зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спец пакету CRI1054949, один зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спец пакету CRI1054952, один зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спец пакету CRI1054953, один зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спец пакету CRI1054925, трубка для паління, яка поміщена до спец пакету NPU 5078855, чотири зіп пакети з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, які поміщено до спец пакету CRI1054925, грошові кошти у сумі 2410 гривень, які поміщено INZ2004330, мобільний телефон марки Samsung, який поміщено до спец пакету INZ2004316, один зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спец пакету INZ2004315, один зіп пакет з речовиною сірого кольору, який поміщено до спец пакету INZ2004329, мобільний телефон марки Samsung чорного кольору із абонентським номером НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету INZ2004318 та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000937 від 07.03.2025.

У зв`язку викладеним, з метою збереження вилученого майна, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 06.01.2026, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Водночас на електронну адресу суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд справи без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

Так, слідчими Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 07.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.12.2025 у справі № 761/51392/25 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником якої є ОСОБА_6 (1/2 ч.) та ОСОБА_5 (1/2 ч.), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, речей та документів, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та інших речовин, що перебувають у незаконному обігу, сировини, приладдя для їх виготовлення, упаковки для розфасування, коштів здобутих у результаті вчинення кримінального правопорушення, а також носіїв інформації, що містять відомості щодо виготовлення, обліку, походження, реалізації вказаних речовин, документів, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, електронних носіїв інформації (карти пам`яті, флеш-карти), блокнотів, записних книг.

Відповідно до протоколу обшуку від 24.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/51392/25 під час проведення обшуку виявлено та вилучено, зокрема майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Звернення прокурора 26.12.2025 з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 від 24.12.2025 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке визнано речовими доказами постановою слідчого від 24.12.2025, приходить до висновку про наявність на цьому етапі досудового розслідування достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

На думку слідчого судді, накладення арешту на майно в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власника майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для них. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Керуючись статтями 2, 7, 22, 26, 98, 170-173, 309, 372, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000937 від 07.03.2025 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 24.12.2025 виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: трубку для паління, грошові кошти у сумі 2410 гривень, мобільний телефон марки Samsung, мобільний телефон марки Samsung чорного кольору із абонентським номером НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1