Провадження №1-кс/333/474/26
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2026 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ ВП №4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001652 від 17.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, шляхом скерування його засобами поштового зв`язку «Укрпошта».

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001652 від 17.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Згідно з матеріалами клопотання, у період з 05.12.2025 по 16.12.2025 невстановлена особа шляхом проникнення до будинку АДРЕСА_1 таємно викрала майно, що належить потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В ході розслідування встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_7 , який під час опитування пояснив обставини проникнення до домоволодіння та викрадення майна, зокрема: фена «Дайсон», парфумів, тримера «Philips» та шуруповерта «Metabo». Так, ОСОБА_8 добровільно видав флакон прозорий об`ємом 10 мл з наліпкою з назвою «Intio Musk Therap; ІНФОРМАЦІЯ_1 », який було вилучено в ході огляду предмету, упаковано до пагізрового конверту, та визнано речовим доказом.

19.12.2025 року дані речі було визнано речовими доказами.

У досудового слідства є достатні підстави вважати вилучене майно речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно є предметом злочину, належить ОСОБА_5 та необхідне для проведення судової товарознавчої експертизи. З метою запобігання його приховуванню, пошкодженню, знищенню чи відчуженню та забезпечення збереження доказів на підставі статей 98, 167 і 170 КПК України майно підлягає накладенню арешту.

Слідчий, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився. До клопотання про арешт майна надав заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 до матеріалів клопотання надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 19.12.2025 року ОСОБА_8 добровільно видав працівнику поліції флакон прозорий об`ємом 10 мл з наліпкою з назвою «Intio Musk Therap; ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належать потерпілій ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 17.12.2025 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0001652). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

З огляду за зміст клопотання слідчого зазначене вище майно, яке було добровільно видано працівнику поліції, є в розумінні ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою: забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності і співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.16, 98, 170-175 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання СВ ВП №4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженню №0001652 від 17.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, яке було добровільно видане ОСОБА_8 та належить потерпілій ОСОБА_5 а саме: флакон прозорий об`ємом 10 мл з наліпкою з назвою «Intio Musk Therapy ОСОБА_9 », упаковано до паперового конверту.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1