ВИРОК

іменем України

11.11.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритомусудовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001793 від 02.10.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новотроїцьке Добропільського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, розлученого, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не маючого, особою з інвалідністю будь-якої групи не є, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , номер телефону: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998, носив, зберігав та придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

Приблизно в кінці вересня 2025 року, в денний час доби (точна дата та час не встановлені) ОСОБА_5 , проходячи по вулиці Нова в с.Криворіжжя Криворізької сільської громади Покровського району Донецької області (точна адреса не встановлена), на узбіччі віднайшов боєприпаси - 273 патронів калібру 5,45 мм, та в нього виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання зазначених бойових припасів без передбаченого законом дозволу, без мети збуту.

Достовірно знаючи про те, що за носіння, зберігання та придбання бойових припасів без відповідного на те дозволу передбачена кримінальна відповідальність, ОСОБА_5 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, обернув 273 патронів, з яких: 272 проміжних патронів калібру 5,45 мм зразка 1974 року з кулею «ГІС» зі сталевим осердям та 1 бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм зразка 1974 року з трасуючою кулею «Т», які є боєприпасами, у своє володіння та таким чином умисно, незаконно придбав бойові припаси, після чого поклав їх для зберігання у свій рюкзак та пішки направився по своїм особистим справам, тим самим умисно, незаконно вчинив носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, без мети збуту.

Придбані бойові припаси ОСОБА_5 умисно, незаконно носив та зберігав при собі у рюкзаку до 02 жовтня 2025 року та у цей день, приблизно о 14.44 год. (точного часу не встановлено), ОСОБА_5 , продовжуючи незаконно носити та зберігати у своєму рюкзаку придбані ним вищезазначені бойові припаси, проходячи по ділянці відкритої місцевості, розташованої за адресою: Донецька обл., Покровський район, Добропільська міська територіальна громада, с. Копані, вул. Захисників України (колишня Чернишевського), навпроти будинку №32, був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року, введеного згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року, та продовженого Указом Президента України строком на 90 діб до 05 листопада 2025 року, ст. 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час перевірки документів на питання поліцейських щодо наявності предметів та речовин, обіг яких обмежено чи заборонено, ОСОБА_5 , повідомив, що він в своєму рюкзаку незаконно зберігає бойові припаси, через що на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Покровського РУН ГУНП в Донецькій області.

02 жовтня 2025 року, у період часу з 15 год. 46 хв. до 15 год. 59 хв., під час огляду місяця події, проведеного слідчим СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, з рюкзака у ОСОБА_5 , який перебував на ділянці відкритої місцевості, розташованої за адресою: Донецька обл., Покровський район, Добропільська міська територіальна громада, с. Копані, вул. Захисників України (колишня Чернишевського), навпроти будинку №32, вилучено боєприпаси - 273 патронів, з яких: 272 проміжних патронів калібру 5,45 мм зразка 1974 року з кулею «ПС» зі сталевим осердям та 1 бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм зразка 1974 року з трасуючою кулею «Т», які ОСОБА_5 умисно, незаконно носив, зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу, без мети збуту.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились в носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, у кримінальному провадженні 24 жовтня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, сторони підтвердили, що розуміють і усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, в тому числі і умисного, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства, просив вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання, з видом та мірою якого він згоден.

Захисник також просила затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона укладена добровільно, відповідає вимогам закону та інтересам її підзахисного.

Суд заслухав учасників кримінального провадження та переконався, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтересисторін і інших осіб. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено, суд вбачає наявність достатніх підстав для призначення ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з можливістю звільнити його від відбування якого з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому покарання, яке узгоджене сторонами.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України, якою передбачено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно-небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта.

Керуючисьст.ст. 369-371, 373, 374, 475, ч.15 ст. 615 КПК України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 жовтня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: боєприпаси - 273 патрони, з яких: 272 проміжних патронів калібру 5,45 мм зразка 1974 року з кулею «ПС» зі сталевим осердям та 1 бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм зразка 1974 року з трасуючою кулею «Т» передати у власність держави.

Стягнути зі ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/105-25/14266-БЛ від 13.10.2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесятчотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1