ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/4668/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000283 від 03.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Також вказав, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000283 від 03.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що місцеві мешканці м. Миколаєва Миколаївської області організували функціонування фейкових веб - ресурсів псевдоінвестиційного спрямування, для торгівлі криптовалютними активами, які в подальшому могли бути передані представникам держави-агресора чи її збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, при цьому заволодівши чужим майном, шляхом зловживання довірою.

До вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може мати відношення група осіб, серед яких наявний місцевий мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.11.2025 під час проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Постановою слідчого від 19.11.2025, як знаряддя та засіб досягнення злочинної мети кримінальних правопорушень, визнано речовими доказами та вирішено питання про зберігання речей та документів, які вилучені під час обшуку.

З урахуванням того, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone», моделі «13 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з номером мобільного телефону НОМЕР_3 ;

- персональний комп`ютер марки ASUS, моделі «PRIME A620M-K», s/n 01606, разом з проводом.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5