Справа №571/873/25
Провадження № 1-кп/571/137/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) кримінальне провадження №0000001 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березове, Рокитнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мальоване, Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники обвинувачених-адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , у період з 06.01.2025 по 11.01.2025, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період з 06.01.2025 по 10.01.2025 ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в ході телефонних розмов роз`яснив ОСОБА_8 , що він та ОСОБА_9 можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки Білорусь, заплативши за одну особу 5000 доларів США. При цьому, ОСОБА_3 повідомив, що він забезпечить їх перевезення з с. Блажове Рівненської області до державного кордону України з республікою Білорусь поблизу с. Березове Сарненського району Рівненської області та усуне перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху.

Так, 11 січня 2025 року о 13 год. 35 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_3 , прибули до околиці с. Блажове Сарненського району Рівненської області, де їх зустрів ОСОБА_3 ОСОБА_3 довів до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон та, керуючи невстановленим досудовим розслідуванням мотоциклом, шляхом об`їзду контрольно - пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, організував перевезення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до околиці с. Глинне Сарненського району Рівненської області, де їх зустрів ОСОБА_4 .

Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, спільно з ОСОБА_3 , автомобілем марки «Ford Transit Connekt» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , організував перевезення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з околиці с. Глинне Сарненського району Рівненської області до власного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючи невстановленим досудовим розслідуванням трактором та гужовою підводою, здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України, перевезли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до державного кордону України, де приблизно о 18 годині 00 хвилин 11.01.2025, на відстані близько 5 м до лінії державного кордону України з республікою Білорусь, неподалік с. Березове Сарненського району Рівненської області, де ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_4 , передав ОСОБА_3 10000 доларів США за організацію незаконного переправлення через державний кордон України.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненому злочині, фактичні обставини не заперечував. Підтвердив суду, що йому відомо про те, що в України введено воєнний стан, який продовжує діяти, а також про те, що на час воєнного стану оголошено про загальну мобілізацію. У зв`язку з тим, є обмеження щодо виїзду за кордон чоловіків мобілізаційного віку. Раніше він не цікавився тим, хто перевозить осіб через державний кордон, але в один із днів до нього зателефонував брат дружини ОСОБА_10 та запитав, чи знає він когось, хто може перевезти людину через кордон, на що він відповів, що таких не знає. Пізніше, обдумавши свою розмову з ОСОБА_11 , вирішив запропонувати своєму братові ОСОБА_4 допомогти в перетині кордону, так як їм потрібні були гроші: вони збирали кошти на квадроцикл для їх рідного брата, який служить у ЗСУ. Порадившись з ОСОБА_4 , він передзвонив на телефонний номер, з якого спілкувався з ОСОБА_11 та повідомив, що він зможе допомогти перевезти до кордону. З`ясувалось, що намір перетнути кордон мали ОСОБА_12 і, наскільки йому, відомо, його тесть ОСОБА_13 . Кожен з них заплатив по 5000 доларів США. Ці гроші для ОСОБА_14 не призначалися, тому йому ніяких коштів він не повинен був передавати і останній не мав відношення в подальшому до вчинення кримінального правопорушення. Спілкування відбувалося між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . До цього, ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 він не бачив та не знав про них. Вони обоє мали прибути до с. Блажево, звідки він, за домовленістю, повинен був їх забрати та перевезти до с. Березове. ОСОБА_15 слідував з с Блажево, через с. Хміль - с. Глинне - с. Березове. Перевозили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кордону гужовою підводою і трактором з причепом. Він керував гужовою підводою, з ним же їхав ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 їхав з ОСОБА_16 .

Обвинувачений ОСОБА_4 також повністю визнав свою вину у вчиненому злочині. Пояснив, що фактичні обставини вчинення правопорушення ним визнаються. Підтвердив показання ОСОБА_3 . Зокрема, до нього передзвонив ОСОБА_3 та запропонував заробити гроші на квадроцикла, на що він погодився. Він не знав кого треба перевозити, але знав куди треба відвезти цих осіб, а саме: до державного кордону із Республікою Білорусь. ОСОБА_3 мотоциклом, точної марки не пригадує, але може бути, що «Shineray» поїхав в с. Блажове забрав двох осіб і привіз до с. Глинне. А він приїхав бусом до них та забрав брата і ще двох осіб. Маршрут слідував наступний: с.Хміль - с. Глинне с.Березове. Він знав, де розташовані блок пости точніше блок - пост був один і розташований він понад дорогою, але цей пост він оминув, оскільки рухався не прямою дорогою до села, а об`їзною лісовою дорогою, тому їх не було видно. Приїхав у с. Березово, лишив бус, взяв належну йому гужову підводу, трактор та причіп, належні батькові - ОСОБА_17 і доставили цих двох осіб прямо до державного кордону. Дорога до кордону пролягала в напрямку руху до його городу, тому і гужова підвода і причіп були навантажені перегноєм, він керував підводою і віз ОСОБА_8 . Довіз до кордону. Йому відомо, що таке державний кордон, так як він живе у прикордонному населеному пункті і добре знає, де проходить кордон, бачив огорожу з колючого дроту. Цих двох осіб лишив біля кордону, приблизно за 100 м до нього.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Прокурор просив взяти до уваги, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є умисним тяжким. Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади. Обвинувачені раніше не судимі, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, не перебувають на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога з приводу зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами, визнали свою вину за ч. 3 ст. 332 КК України та фактичні обставини справи, дали показання, які не суперечать їхнім показам на досудовому розслідуванні, чим фактично активно сприяли досудовому розслідуванню, щиро розкаялися. Звертає увагу на те, що як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 належно виконували покладені на них процесуальні обов`язки, щоразу з`являлися за викликом слідчого, суду. Під час досудового розслідування встановлено відсутність обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених. У підтвердження щирого каяття просить врахувати, що застоводавці та обвинувачені просять перерахувати на потреби ЗСУ кошти у сумі 242240 грн., сплачені їх рідними за кожного з них, як заставу. Зазначає, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває п`ятеро малолітніх дітей. З огляду на наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, вважає, що є підстави застосувати відносно ОСОБА_4 ОСОБА_3 положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі з випробуванням, у зв`язку з чим не застосувати конфіскацію їх майна на підставі ст. 77 КК України. Просив призначити кожному покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права виконувати адміністративно розпорядчі функції у сфері перевезення на строк 2 роки. Звільнити від відбування покарання на підстав ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати з місця проживання без дозволу органу пробації та з`являтися на реєстрацію. Стягнути судові витрати на проведення експертизи у сумі 5969,25 грн та 4775,40 грн з кожного та перерахувати кошти, внесені як застава на ЗСУ. Скасувати арешти на майно згідно ухвал суду. Речові докази повернути власникам, оскільки бус використовувався для перевезення двох осіб до місця проживання одного з обвинувачених у с. Березове, де його залишили і він безпосередньо не використовувався у вчиненні злочину, а безпосередньо до державного кордону особи перевозилися гужовою підводою та трактором, які не вилучались та власник яких не встановлювався, арешт на вказаний транспорт не накладався, речовими доказами ці транспортні засоби не визнавалися ; несправжні грошові купюри - знищити.

На початку судового засідання 16.12.2025 прокурор звернувся з клопотанням на підставі поданих заставодавцями ОСОБА_18 та ОСОБА_19 заяв про перерахування коштів у сумі 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) внесених як застава за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рахунок Збройних Сил України.

Обвинувачені підтвердили що вони та застоводавці - їх близькі родичі погоджуються перерахувати заставу на спеціальний рахунок для потреб ЗСУ, просять врахувати, що їх рідний брат також служить у ЗСУ, інший рідний брат загинув.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просить врахувати, що підзахисний не є суспільно - небезпечним, вперше вчинив злочин, визнав вину, бажає та просить перерахувати кошти, у розмірі застави на ЗСУ, а тому погоджується із позицією прокурора щодо призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України та положень ст. 75 КК України.

Захисник ОСОБА_7 просить врахувати, що її підзахисний ОСОБА_4 є багатодітним батьком, п`ята дитина народилася у жовтні 2025 року, дружина, здійснюючи догляд за дітьми є непрацездатною, а тому зобов`язаний самостійно утримувати сім`ю, працює на заробітках. ОСОБА_4 щиро розкаявся, не заперечує обставин, встановлених слідством, добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, І дружина, яка внесла за нього заставу, і він, просять перерахувати кошти на ЗСУ. Захисник вважає, що є підстави застосувати положення ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 332 КК України - 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від призначеного покарання строком на 1 рік ( враховуючи строки розслідування та розгляду справи, підзахисний, будучи багатодітнім батьком, не мав можливості працевлаштуватися на більш тривалий термін чи постійно, щоб утримувати свою сім`ю). Тому, іспитовий строк в 1 рік буде достатнім для того, щоб він усвідомив та поніс негативні наслідки свого засудження та довів про своє виправлення. Просить скасувати арешт майна, яке повернути підзахисному.

Суд, призначаючи покарання, відповідно до ст. 50,65 КК України, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п.1 ч.1ст.66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України перерахування коштів, внесених заставодавцем в розмірі застави, за умови належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків на підтримку ЗСУ, визнається судом як пом`якшуюча обставина, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові ККС ВС від 19 липня 2023 року у справі № 442/2407/22 (провадження № 51-2963 км23).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні та судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений та має сталі соціальні зв`язки, не зловживає алкоголем чи наркотичними речовинами, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, усвідомив свою вину та запевнив що такі дії не повторить (к.п.т.2 а.с.141, 145,147-149, с.п. т.2 а.с.62 зворот); обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи всі обставини справи та особу винного, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, відсутності обтяжуючих покарання обставин, враховуючи думку прокурора та захисника, які просили застосувати до обвинуваченого положення статті 69 КК України, суд приходить до висновку про можливість відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.332 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарської діяльністю у сфері перевезень, без конфіскації майна, що буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Враховуючи встановлені обставини справи, особу винного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність заподіяної шкоди, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі ч.2 ст.66 КК України , суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину готовність обвинуваченого ОСОБА_4 , який належно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки упродовж досудового розслідування та судового розгляду, перерахувати кошти, внесені заставодавцем як застава на підтримку ЗСУ, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові ККС ВС від 19 липня 2023 року у справі № 442/2407/22 (провадження № 51-2963км23).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не зловживає алкоголем та наркотичними речовинами та не перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, має сталі соціальні зв`язки та є багатодітним батьком, проживає разом дітьми (к.п. т.2 а.с. 192-204, 215, с.п. т.2 а.с.48,57); обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи обставини справи та особу винного, існування декількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи думки прокурора та захисника, які просили застосувати до обвинуваченого положення статті 69 КК, суд приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_4 покарання на підставі ст. 69 КК України - нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.332 КК у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарської діяльністю у сфері перевезень, без конфіскації майна, що буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Враховуючи встановлені обставини, особу винного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність заподіяної шкоди, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень ч.1 ст. 77 КК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням можливо призначити додаткові покарання, проте, переліком таких додаткових покарань у ч. 1 цієї статті додаткового покарання у виді конфіскації майна не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому такі витрати в сумі 21489,30 грн. суд стягує з обвинувачених в рівних частинах.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, підлягають скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,368-371,373,374,395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 332 КК України та призначити покарання, згідно з положеннями ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарської діяльністю у сфері перевезень на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у виді застави.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та відповідно до ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарської діяльністю у сфері перевезень на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у виді застави.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 21489,30 грн. ( двадцять одну тисячу чотириста вісімдесят дев`ять гривень 30 копійок ).

Суму коштів в розмірі 242240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), внесені 15.01.2025 ОСОБА_19 , як застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Рівненській області (депозитний рахунок 0559, банк отримувача Державна Казначейська Служба України, м. Київ, МФО 820172, ), перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) з наступними реквізитами: Банк: Національний банк України МФО 300001, рахунок №UA0992708, Код Отримувач: Національний банк України.

Суму коштів в розмірі 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), внесені 15.01.2025 ОСОБА_18 , як застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Рівненській області (депозитний рахунок 0559, банк отримувача Державна Казначейська Служба України, м. Київ, МФО 820172, ), перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) з наступними реквізитами: Банк: Національний банк України МФО 300001, рахунок №UA0992708, Код Отримувач: Національний банк України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Рівненського міського суду від 14.01.2025 на майно ОСОБА_4 (к.п. т.1 а.с. 116).

Скасувати арешт, накладений ухвалою Рівненського міського суду від 14.01.2025 на майно ОСОБА_3 (к.п. т.1 а.с. 131).

Скасувати арешт, накладений ухвалою Рівненського міського суду від 30.01.2025 на майно, що перебуває у власності ОСОБА_4 ( к.п. т.2 а.с. 228)

Речові докази:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , який упаковано до спец пакету НПУ та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Рівненській області ( к.п. т.1 а.с. 111) повернути власнику,

- мобiльний телефон марки «Redmi С11» ( у судовому засіданні уточнено марку «Realme»), IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з ciм карткою оператора мобiльного зв`язку «Київстар» а/н НОМЕР_5 , який упаковано до паперового конверту з печаткою «Для пакетів №1 Рівненського РВУСБУ в Рівненській області ( з дислокацією м. Здолбунів) передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Рівненській області (к.п. т.1 а.с.151-152,) повернути власнику;

-1 ключ до автомобіля марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 ( к.п. т.1 а.с.104,105) повернути власнику,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , упаковане до спец пакету НПУ та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Рівненскій області (к.п. т.1 а.с. 105,111) повернути власнику.

- купюри зовні схожі на купюри номіналом по 100 доларів США в загальній сумі 10000 доларів США, які знаходяться в поліетиленовому пакеті типу «файл» і є імітаційними коштами і зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів знищити ( к.п. т. 2 а.с. 22, т.1 а.с. 122,126-127,128),

- мобiльний телефон (Samsung Galaxy A32) з IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з ciм карткою а/н , поміщені до паперового конверту , опечатано печаткою «Для пакетів №1 Рівненського РВУСБУ в Рівненській області ( з дислокацією м. Здолбунів) та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Рівненській області передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Рівненській області, повернути власнику (к.п. т.1 а.с. 122,152,153)

мопед марки MUSSTANG MT125-3 ACTIVE 120, н.з. НОМЕР_9 , 2024 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , автомобіль марки «Ford Transit Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 повернути власнику ( к.п. т. 2 а.с. 228) .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження можуть отримати в суді копію вироку.

Суддя: