Справа № 953/7788/25
Провадження № 1-кс/953/6476/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого слідчим слідчого відділу Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001209 від 26.07.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчої судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебуває справа за клопотанням слідчого слідчого відділу Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001209 від 26.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні 23.09.2025 року підозрюваний ОСОБА_4 усно заявив відвід слідчій судді ОСОБА_6 , посилаючись на її необ`єктивність, упередженість та обвинувальний ухил під час здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.09.2025 року для розгляду заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід було визначено суддю ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_6 звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд заяви про відвід без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю, проти доводів заяви заперечила, посилаючись на відсутність передбачених у ст. 75 КПК України підстав для відводу судді.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заяву і в обґрунтування своєї позиції послався на такі обставини. Підозрюваний не довіряє судді ОСОБА_6 і вважає, що вона демонструє необ`єктивність у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки санкціонує всі ініційовані слідчим, прокурором заходи забезпечення кримінального провадження без належного з`ясування наявності для цього правових підстав. Зокрема, на переконання ОСОБА_4 , слідча суддя ОСОБА_6 раніше безпідставно задовольнила клопотання слідчого про застосування щодо нього запобіжного заходу, проігнорувавши доводи захисту про необґрунтованість підозри у кримінальному правопорушенні те, що ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесне ушкодження, захищаючи безпеку, честь, гідність дітей від протиправного посягання, дії підозрюваного не були зумовлені хуліганським мотивом, працівники поліції жорстоко поводилися з ОСОБА_4 , пред`явлення його особи для впізнання за фотознімками здійснювалося з грубим порушенням установленої законом процедури, й інші докази винуватості заявника в інкримінованому злочині одержані незаконним шляхом. Крім цього, на думку підозрюваного, слідча суддя ОСОБА_6 протиправно санкціонувала обшук у його житлі, а 05.08.2025 року невмотивовано відхилила заявлений слідчому і прокурору відвід, не давши належної оцінки доводам ОСОБА_4 про особисті стосунки між цими службовими особами, що, на його думку, свідчать про заінтересованість слідчого і прокурора у результатах кримінального провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав заяву свого підзахисного, зазначивши, що відмова слідчої судді ОСОБА_6 у задоволенні відводу, раніше заявленого підозрюваним слідчому і прокурору, ставить під сумнів її об`єктивність та неупередженість.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення відводу з тих міркувань, що зміст аргументів ОСОБА_4 по суті зводиться до особистої незгоди з процесуальними рішеннями і діями судді, і це не є обставинами, які б відповідно до ст. 75 КПК України перешкоджали її участі у розгляді справи.

Розглянувши заяву і додані до неї матеріали, заслухавши доводи й аргументи підозрюваного, захисника і прокурора, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення відводу з огляду на таке.

Право людини на справедливий суд належить до фундаментальних прав людини у сучасній демократичній державі. Забезпечення справедливого правосуддя, що ґрунтується на верховенстві права, є міжнародним зобов`язанням України на підставі низки міжнародно-правових актів, які ратифіковані Україною і становлять частину національного законодавства. Одним із таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року (далі Конвенція).

Відповідно до статей 2, 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди під час розгляду справ застосовують як джерела права Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є обов`язковою для виконання.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи під час розгляду будь-якого пред`явленого їй кримінального обвинувачення.

Одним зі способів забезпечення даного права є інститут відводу, що полягає у гарантованому кожному учаснику процесу праві за наявності передбачених законом обставин висловити недовіру судді чи складу суду і заперечити проти участі цього судді (суддів) у розгляді справи.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ безсторонність суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію

визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 р., п. п. 27, 28, 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 21.12.2000 року, заява № 3958/96, п. 42).

Щодо суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справах: "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43; «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., заява № 33949/02, п. 50).

Відповідно до сформованих Судом орієнтирів застосування п. 1 ст. 6 Конвенції з точки зору дотримання стандартів незалежності і безсторонності суду навіть зовнішні прояви мають певну важливість. Іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 р., п. 26). Адже йдеться про довіру, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення у справах: «Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 42; "Кастілло Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain) від 28.10.1998 р., п. 45).

Разом із тим, під час вирішення питання про те, чи є у конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати зазначені побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справах: "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; «Ферантеллі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 07.08.1996 р., п. 58; «Білуха проти України», п. 52).

Перелік підстав для відводу судді у кримінальному судочинстві законодавець встановлює у ч. 1 ст. 75 КПК. Відповідно до цієї норми процесуального права суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за таких обставин: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заява підозрюваного ОСОБА_4 не містить аргументованих доводів про існування жодної з наведених вище обставин, які могли б бути процесуальними підставами для відводу слідчої судді ОСОБА_6 .

За змістом ст. 81 у взаємозв`язку з вимогами ст. 30, ч. ч. 3, 7 ст. 35, ст. 319 КПК України суддя, розглядаючи питання про відвід іншого судді, не вправі перебирати на себе його процесуальні повноваження, вирішувати питання, що підлягають вирішенню по суті у справі, в якій заявлено відвід, і давати правову оцінку обставинам відповідної справи. Такі дії судді призвели б до порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції щодо розгляду справи судом, установленим законом.

Натомість під час вирішення відводу суд з`ясовує лише питання про наявність чи відсутність обставин, які б виключали участь судді у розгляді справи. Сама лише незгода заявника з процесуальними діями чи рішеннями судді не свідчить про існування таких обставин. Задоволенню підлягає лише заява про відвід, обґрунтована підтвердженими фактами, які свідчать про недопустимість здійснення цим конкретним суддею кримінального провадження у силу прямої законодавчої заборони або з точки зору поінформованого та розсудливого стороннього спостерігача ставлять під сумнів його об`єктивність і безсторонність.

Конкретних обставин, які могли би свідчити про особисту заінтересованість слідчої судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та/або ставити під сумнів її неупередженість, суд за підсумками розгляду заяви про відвід не встановив.

Суд звертає увагу, що вирішення питання про обґрунтованість чи необґрунтованість підозри виходить за межі повноважень судді під час розгляду заяви про відвід іншого судді від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Водночас у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України законодавець наділяє підозрюваного та його захисника правом окремого оскарження до слідчого судді повідомлення про підозру у вчиненні злочину після спливу двох місяців з дня прийняття відповідного процесуального рішення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом. Не позбавлена сторона захисту можливості звернутися до суду зі скаргами й на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора на підставах і в порядку, визначених у ст. ст. 303, 304 КПК України.

Не охоплюється процесуальною компетенцією судді під час вирішення відводу у порядку ч. 1 ст. 81 КПК України і оцінка законності й обґрунтованості процесуальних рішень судді, якому заявлено відвід, у тому числі ухвал про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, надання судових дозволів, задоволення чи відмову у задоволенні відводів. Водночас сам по собі факт попереднього постановлення слідчою суддею ОСОБА_6 відповідних ухвал у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 75, 76 КПК України не перешкоджає розгляду нею клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Суб`єктивна незгода заявника з цими рішеннями не є обставиною, яка б викликала обгрунтовані побоювання щодо небезсторонності слідчої судді під час здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого слідчим Слідчого відділу Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001209 від 26.07.2025 року, відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1