Справа № 591/4695/21
Провадження № 1-кп/591/231/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Суми кримінальне провадження №0000552 від 09.03.2021 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янка, Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

07.07.2021 прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , яке мотивовано тим, що останній вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, за таких обставин: 09.03.2021 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «ЕКО маркет» TOB «ЕКО», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна буд. 1, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, взяв зі стелажів з товарами: ром Captain Morgan Original Spiced Gold, 1 л, вартістю 379 грн. 00 коп., у кількості - 1 шт.; грудинку свинну запечену з медом вагову на суму 62 грн. 07 коп; хек смажений на суму 66 грн. 47 коп. Після цього, ОСОБА_5 сховав вказані товари під одяг, та не розрахувавшись за вказаний товар, оминув касову зону та направився у бік виходу з магазину, однак одразу був затриманий співробітниками охорони перед виходом з магазину. 19.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України. Але, під час досудового розслідування ОСОБА_5 було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та за результатами її проведення встановлено, що на момент скоєння кримінального проступку він страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг з наростаючим дефектом, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом.

Після надходження справи до суду, ОСОБА_5 в судові засідання не з`являвся та заходи, які вживались судом, прокурором, а також працівниками карного розшуку щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та забезпечення його явки до суду не дали результатів.

24.12.2025 у підготовчому судовому засіданні захисник заявила клопотання про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. При цьому, захисник зазначила про те, що таке клопотання вона заявляє в інтересах свого клієнта, розуміючи, що підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою.

Прокурор не заперечувала щодо клопотання захисника, зазначила, що суд в такому випадку має право відмовити у задоволенні її клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, просила з урахуванням вказаних обставин провадження у справі закрити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_5 інкримінується, відповідно до клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, вчинення суспільно-небезпечного діяння у 2021 році.

Так, згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Станом на 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50% від його розміру становили 1135,0 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення кримінального правопорушення, розмір викраденого майна для настання кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, становив 2270 грн (1135,0*2=1135).

Отже, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказане узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 жовтня 2024 (справа № 278/1566/21).

Як зазначалось вище, згідно з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння замаху на крадіжку майна на суму 507,54 грн, і такі дії кваліфікувались за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі, якщо буде з`ясовано, що наявні підстави, передбачені частиною 2 ст.284 КПК України

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст.314,372,500 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у зв`язку з декриміналізацією суспільно-небезпечного діяння, що інкримінувалось останньому.

Кримінальне провадження №0000552 від 09.03.2021 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: тому, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: оптичний диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000552.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1