Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа №635/3747/24

Провадження №1-кп/635/338/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 05 квітня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого водієм в КП «КВПВ», одруженого, має на утриманні дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , 23.03.2023 близько 18:00 годині керуючи технічно справним транспортним засобом «Daewoo Lаnos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по ділянці дороги з с.Докучаївське, Харківського району, Харківської області в напрямку с.Рогань Харкіського району Харківської області, в період світлого часу доби, по крайній правій смузі руху на прямій, сухій асфальтобетонній дорозі для двох напрямків руху під час чого частково виїхав на зустрічну смугу руху де в цей час рухався транспортний засіб «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 . В ході скорочення відстані між автомобілями ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що його дії будуть безпечними і не створять небезпеки між іншими учасниками руху, частково продовжив рух в зустрічному напрямку на зустрічній смузі руху чим грубо порушив вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху України. В результаті чого, ОСОБА_4 здійснив зіткнення передньою правою частиною кузова «Daewoo Lаnos», д.н.з. НОМЕР_1 з передньою частино автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №09/448-С/2023 від 14.08.2023 закриту травму грудної клітини з переломом тіла грудини без зміщення косих уламків, яка виникла від дії тупого твердого предмету; садно на праві нозі, яке виникло від дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання. По ступеню тяжкості: садно це легке тілесне ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2 «б», 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.09.95 №6 Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень); закрита тупа травма грудної клітини це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 днів) (згідно п.п.2.2.1. а,б,в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95 №6 Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень);

Порушення вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України, які згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/27038-ІТ від 19.03.2024, знаходиться в причинному зв`язку з подією, виразилась в тому, що ОСОБА_4 , в даній дорожньо-транспортній ситуації перед зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В дорожній обстановці, що склалась, ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання ним вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення злочин, передбачений частиною 1 статті 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, судом встановлені обставини вчиненого даного кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Позиція сторони обвинувачення та сторони захисту

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, щиросердного каяття, відсутності обтяжуючих обставин призначити покарання за частиною 1 статті 286 КК України у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на один рік із застосування статті 75 КК України.

Допитаний у судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що свою вину у вчиненні вказаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 23.03.2023 керуючи транспортним засобом «Daewoo Lаnos», на ділянці дороги с.Докучаївське Харківського району Харківської області частково виїхав на зустрічну смугу руху та в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2109» яким керував ОСОБА_6 та вказаними діями спричинив потерпілому тілесні ушкодження.

Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, а також погодився з мірою покарання, на якому наполягав прокурор.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковано за частиною 1 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та стосуються процесуальних питань, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює водієм в КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок не порушував, скарг від сусідів або мешканців сусідніх будинків не надходило, за місцем працевлаштування ОСОБА_4 зарекомендував себе відповідальним та дисциплінованим працівником, а також неоднаразово був премійований за результатами роботи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді одного року обмеження волі в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, не перебуває на обліку лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується посередньо, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 готовий до самокерованої правослухняної поведінки та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства тобто без відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

За частиною 1 статті 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання, зокрема у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Згідно постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року(справа №702/301/20, провадження № 11-кп/821/579/22), до особи, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення, отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, що призвело до спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій, що є достатньою підставою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Щодо вирішення процесуальних питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судових експертиз №СЕ-19/121-23/27038-ІТ від 19 березня 2024 року, №СЕ-19/121-23/25983-ІТ від 27 грудня 2023 року, №СЕ-19/121-23/25988-ІТ від 04 січня 2024 року, №СЕ-19/121-23/25989-ІТ від 04 січня 2021, №СЕ-19/121-23/15522-ІТ від 23 листопада 2023, №СЕ-19/121-23/15521-ІТ від 21 листопада 2023 та №СЕ-19/121-23/15537-ІТ від 01 грудня 2023 суд стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази транспортний засіб, автомобіль «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , транспортний засіб«Daewoo Lаnos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів у загальному розмірі 27 391,00 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_9