ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2523/25 Справа № 212/5854/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Кривий Ріг

03.12.2025р. колегія суддів судової палати Дніпровського апеляційного суду з розгляду кримінальних справ в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2025р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, відбуває покарання в УВП № 3 міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, та на підставі ч. 1 ст. 70., ч. 1 ст. 71 КК України призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки один місяць

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та відповідно о вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2025р., та остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на три роки один місяць.

Вирок суду першої інстанції оскаржено обвинуваченим та прокурором.

В апеляційній скарзі обвинувачений:

- вказує, що у оскаржуваному вироку зазначено, що він спільно із захисником підписали угоду про визнання винуватості, проте він з 16.05.2025р. з адвокатом та прокурором ніякої згоди не підписував, участі у судовому засіданні не приймав, показання не надавав;

- прохає оскаржуваний вирок скасувати.

В апеляційній скарзі прокурор:

- вважає, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 2, 302, 381 КПК України;

- вказує, що спрощене провадження передбачене для розгляду обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, тобто за діяння, яке за визначенням не може потягнути покарання у виді позбавлення волі;

- зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 був раніше засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2025р. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на три роки з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, нове кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку, та під час спрощеного судового провадження обвинуваченому не були роз`яснені наслідки підписання заяви про розгляд кримінального провадження судом відповідно до вимог ст. ст. 381, 382 КК України;

- зазначає, що обвинувачений не усвідомлював наслідків згоди на спрощене судове провадження, оскільки не міг передбачити, що за оскаржуваним вироком йому буде призначено реальне покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України;

- прохає оскаржуваний вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Про дату, час та місце судового розгляду обвинувачений та його захисник були повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, їх відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, частково підтримала апеляційну скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження тат доводи апеляційних скарг дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він на початку лютого 2025р. у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, замовив на невстановленому сайті посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час серії та в цей час у нього винник умисел, спрямований на підроблення посвідчення, з метою використання його підроблювачем, в зв`язку із чим він залишив вказане посвідчення у себе.

Далі, реалізуючи свій умисел, направлений на підроблення посвідчення, обвинувачений, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення про відстрочку від призову на військову службу, з метою використання його підроблювачем, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про підроблення посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час.

При цьому, обвинувачений, розуміючи, що вказане посвідчення буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, надавши свої особисті анкетні дані для внесення відомостей у посвідчення, яке надає право на відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час.

На виконання вказаної домовленості, у лютому 2025 року, діючи умисно, за попередньою змовою від невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав підроблене посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час серії ЮТ № 188/09 посвідчення № НОМЕР_1 від 21.02.2025р. видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яке є посвідченням що посвідчується, яке обвинувачений отримав з метою його подальшого використання.

Крім того, 15.05.2025р., приблизно о 17-30год., обвинувачений був зупинений працівниками поліції разом з працівниками Покровсько-Тернівського РТЦК біля будинку № 13 по вул. Джона Маккейна в Покровському районі м. Кривого Рогу. на підставі.

Обвинувачений реалізуючи свій кримінально-противоправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, пред`явив співробітнику поліції посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, яке заздалегідь було підроблене невстановленою особою.

Згідно відповіді на запит № 45/3.4-1174 від 16.05.2025р. наданий уповноваженою особою про те, що обвинувачений, на військовому обліку військовозобов`язаних не перебуває, виходячи з цього, посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час серії ЮТ № 188/09, посвідчення № НОМЕР_1 від 21.02.2025р. обвинувачений не отримував.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи доводи поданих обвинуваченим та прокурором апеляційних скарг встановив, що обвинуваченим було вчинено кримінальний проступок, та до органу досудового розслідування подано заяву про визнання своєї винуватості, згоди на встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У наведеній вище заяві обвинувачений прохав, за можливості призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судовий розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 проведено у спрощеному порядку відповідно до вимог ст.ст. 302, 381, 382 КПК України, без виклику у судове засідання обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обвинуваченому у присутності захисника було роз`яснено зміст обмежень, які тягне за собою спрощене провадження, зокрема неможливість апеляційного оскарження фактичних обставин справи та недослідження доказів.

Проте суд апеляційної інстанції зазначає, що обвинуваченому не було належним чином роз`яснено наслідки спрощеного провадження в частині ймовірного покарання, яке може бути йому призначено з урахуванням відомостей про його особу, а саме, вчинення ним нового кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у період іспитового строку, та вірогідність призначення реального покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд мав би викликати у судове засідання обвинуваченого та належним чином роз`яснити йому наслідки поданої ним заяви та ймовірні наслідки ухваленого рішення.

Такі дії суд першої інстанції мав обґрунтувати тим, що обвинувачений розумів, що за нове кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком, йому може бути призначено покарання, не пов`язане із позбавленням волі, проте обвинувачений не обізнаний у принципах призначення, зокрема у призначенні покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, та неможливість у такому випадку застосування вимог ст. 75 КК України

Одним із прав, гарантованих ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, є право на справедливий судовий розгляд.

Зазначене право є одним із фундаментальних прав особи і включає в себе як право на захист, тобто право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, а також право на участь у судовому розгляді та право на оскарження постановлених щодо особи судових рішень.

Поряд з цим, хоча назване право є одним з фундаментальних прав особи, проте воно не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в закону.

Одним з таких обмежень, визначених кримінальним процесуальним законом, а саме ст.ст. 381-382 КПК України, є розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні.

За змістом вимог ч. 1 ст. 302 КПК України однією з передумов для направлення прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку є встановлення під час досудового розслідування того факту, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

При цьому за положеннями ч. 2 ст. 302 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що, у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди, зокрема і в частині призначення покарання.

Оскільки спрощене провадження у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд (зокрема, права на захист, права брати участь у судовому розгляді, права на оскарження судового рішення), стороною обвинувачення мають бути належним чином виконані вимоги ст. 302 КПК України, тоді як суди повинні належним чином переконатися, що сторона обвинувачення виконала зазначені вимоги, а також належним чином перевірити скарги сторони захисту (у разі їх наявності) на порушення прокурором, слідчим положень указаної статті.

Наведений вище висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеному у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 06.10.2021р. у справі №185/7793/20.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції встановив, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне до скасування судового рішення із призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Таким чином з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та підлягають задоволенню у повному обсязі, доводи апеляційної скарги обвинуваченого є слушними частково та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2025р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, та на підставі ч. 1 ст. 70., ч. 1 ст. 71 КК України призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки один місяць задовольнити.

Вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2025р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, та на підставі ч. 1 ст. 70., ч. 1 ст. 71 КК України призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки один місяць - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді