У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000273 від 12.09.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірне Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, працюючого інспектором прикордонної служби 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, учасника бойових дій, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 12.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.1 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонному загону № 1184-ОС від 25.08.2025, ОСОБА_4 призначений на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водій 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 займає посаду в органах охорони державного кордону, у зв`язку з чим є правоохоронцем.

Відповідно до посадової інструкції, ОСОБА_4 , у коло його службових обов`язків, серед іншого, входить запобігання злочинам та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Держприкордонслужби, а також виявлення і затримання правопорушників.

Таким чином, відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", прим. 1 до ст. 364 КК України, ОСОБА_4 є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Старший солдат ОСОБА_4 будучи службовою особою, у порушення вищевказаних вимог законодавства вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 05.09.2025 у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку, від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення особи через держаний кордон України, з корисливих мотивів, після обіду 05.09.2025, перебуваючи у кафе «Три Горба», за адресою: вул.Залізнична, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська обл., повідомив ОСОБА_7 , про можливість ним, за грошову винагороду, сприяти в незаконному переправленні третьої особи, через державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 19.09.2025, близько 18:40 год., перебуваючи у кафе «Віолета», що знаходиться в с. Паладь-Комарівці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл., ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 деталі незаконного переправлення осіб через держаний кордон України, надавши вказівки та поради, як незаконно перетнути державний кордон України, не будучи виявленим та затриманим з боку військовослужбовців Державної прикордонної служби України.

Зокрема, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про необхідність дотримуватися його ( ОСОБА_4 ) вказівок при перетині кордону, вказав на маршрут, яким необхідно буде рухатися для здійснення такого перетину, показавши його на своєму мобільному телефоні у застосунку «GoogleMaps»; вказав розташування контрольного посту прикордонної служби та ділянки на кордоні де знаходяться відеокамери, які зафіксують рух особи, якщо вони опиняться в цій ділянці місцевості; пообіцяв інформувати ОСОБА_7 про всі обставини пов`язані з охороною державного кордону України, які будуть заважати успішному незаконному переправленню осіб через кордон; повідомив куди саме на ділянці кордону необхідно буде довести осіб (500 метрів від лінії державного кордону), звідки вони самі надалі повинні рухати в напрямку кордону; повідомив про необхідність конспірації при здійсненні даної протиправної діяльності, зокрема не згадувати його ( ОСОБА_8 ) ім`я; повідомив про необхідність надати йому грошові кошти за таке сприяння в незаконному перетині вже після того, як воно відбудеться.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисл спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з використанням свого службового становища, з метою незаконного збагачення за рахунок таких протиправних дій, на виконання раніше обумовлених домовленостей, 23.09.2025, близько 14:30 год., зателефонував ОСОБА_7 через месенджер «Ватсап» та повідомив деталі незаконного переправлення особи через держаний кордон України, а саме: вказав що забезпечить безперешкодний проїзд транспортним засобом ОСОБА_7 та особі, яку незаконно переправлять через державний кордон України через контрольно-режимний пункт «Тарнівці», де він цей день, в прикордонному наряді, ніс службу.

При цьому, з метою реалізації їхніх домовленостей, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_7 здійснити перевезення особи, яка бажає незаконно перетнути кордон рухатися біля 17-18 год. 23.09.2025 через контрольно-режимний пункт «Тарнівці», та далі рухатися в напрямку місця, GPS координати якого він надіслав ОСОБА_7 на мобільний телефон, звідки особа, бажаюча незаконно перетнути кордон, безперешкодно зможе вибути з України в Словацьку Республіку.

Надалі, ОСОБА_4 23.09.2025, близько 20:20 год., зателефонував ОСОБА_7 через месенджер «Ватсап», запитав чи успішно відбулось незаконне переправлення особи через державний кордон України, після чого висловив ОСОБА_7 прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становило 123405,00 грн), за сприяння ним в незаконному переправленні особи через державний кордон України.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Ужгороді, по вул. Бабяка, 26, на території АСЗ «БРСМ», біля 21.25 год. 24.09.2025, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення з використанням службового становища, на виконання попередньої домовленості, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, за сприяння ним, завдяки службовому становищу, у незаконному переправленні особи через державний кордон України, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприянні незаконному переправленні особи через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, вчинене з корисливих мотивів службовою особою, з використанням службового становища та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дії, з використанням наданого службового становища.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2025 включно та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, що становить 151 400 грн., а також визначено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, існують і на даний час, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор відомості, викладені в клопотанні підтримав, просив таке задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозрюваний вже 2 місяці перебуває під вартою, йому обраний найтяжчий запобіжний захід. За час досудового розслідування дослідженні всі докази та вважає,, що допитані всі свідки, а тому впливати на свідків підозрюваний не може. Щодо ризиків покинути територію України або вчинити новий злочин, то такі ризики є безпідставними, оскільки підозрюваний відсторонений від посади і жодним чином не пов`язаний з кордоном. Також просив врахувати, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину. До затримання вся сім`я перебувала на його забезпеченні. Також підозрюваний є учасником бойових дій, мав поранення та контузії, через що стан здоров`я його погіршився, а перебування під вартою не сприяє покращенню здоров`я. Просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Підозрюваний заперечував проти поданого клопотання, з підстав зазначених захисником.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 12.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.1 ст. 368 Кримінального кодексу України.

25 вересня 2025 року ОСОБА_4 , у встановленому ст. ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.1 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: допитом свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду мобільного телефону, протоколом затримання, протоколом ідентифікації коштів, та іншими матеріали в сукупності.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2025 включно та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, що становить 151 400 грн., а також визначено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 від 19.11.2025 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 за №0000273 до трьох місяців, тобто до 25 грудня 2025 року включно.

Згідно з положеннями ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.1 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, зокрема протоколом затримання підозрюваного, протоколом допиту свідка, протоколом огляду та іншими матеріалами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 ст. 197 КПК України встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Розглядаючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не відпали і не зменшилися з часу обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу. Докази, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Також слідчий суддя враховує наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема складність кримінального провадження, необхідність проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, а саме: встановлення, допиту свідків та осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинених кримінальних правопорушень, розтаємнення матеріалів НСРД, проведення інших слідчих (процесуальних) дій, відкриття матеріалів кримінального провадження та надання стороні захисту достатнього строку для ознайомлення з ними, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення поданого клопотання.

Слідчий суддя зазначає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.3 ст. 332 КК України, суд приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід залишити без змін, а саме в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Керуючись ст. ст. 183, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 25 грудня 2025 року включно.

Залишити без змін раніше визначений розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 24 листопада 2025 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1