ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/66/25 Справа № 712/6681/23 Категорія: ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисниці - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 28.08.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000099 від 10.01.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , який

народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси,

українець, громадянин України, має

неповну вищу освіту, неодружений,

не працює, раніше судимий 14.11.2022 р.

Соснівським райсудом м. Черкаси, вирок

змінений ухвалою Черкаського апеля-

ційного суду від 22.02.2023 р., за ч. 3

ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України до 3

років 6 місяців позбавлення волі, на під-

ставі ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання, іспитовий строк

1 рік, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 190 КК України та засуджений за:

- ч. 1 ст. 361 КК України до 2 років обмеження волі;

- ч. 3 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його затримання після набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 14.11.2022 р., змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22.02.2023 р., яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського райсуду м. Черкаси від 23.05.2023 р у справі № 712/5004/23.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 6.02.2022 р. о 4:51 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, умисно, використовуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 марки Xiomi Redmi Note 8 Pro, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , що являється фінансовим номером до інтернет-банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_9 , розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема, щодо надання послуг клієнтам АТ КБ «ПриватБанк» без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_9 , здійснив вхід до його облікового запису у мобільному додатку Приват24, що був установлений на вище вказаний мобільний телефон, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», після чого 6.02.2022 р. о 7:18 год. здійснив збільшення кредитного ліміту на вже наявній кредитній карті «Універсальна» з № НОМЕР_4 до 25000 грн., в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_9 , відкритих у АТ КБ «ПриватБанк», що призвело до несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, витоку інформації та спотворення процесу обробки інформації, що відповідно до ЗУ «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Він же, 6.02.2022 р. о 6:12 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, умисно, використовуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 марки Xiomi Redmi Note 8 Pro, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , що являється фінансовим номером до інтернет-банкінгу АТ «УніверсалБанк» потерпілого ОСОБА_9 , розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам АТ «УніверсалБанк», без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_9 , здійснив вхід до його облікового запису у мобільному додатку «Моно24», що був установлений на вище вказаний мобільний телефон, авторські права на який належать АТ «УніверсалБанк», в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_9 відкритих у АТ «УніверсалБанк», що призвело до несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, витоку інформації та спотворення процесу обробки інформації, що відповідно до ЗУ «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України (в редакції Закону № 2289-IV від 23.12.2004 р.; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015 р.) - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації та спотворення процесу обробки інформації.

Крім того, за вище встановлених обставин, 6.02.2022 р. о 7:18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, використовуючи мобільний телефон марки Redmi 6A та мережу Інтернет, здійснив збільшення кредитного ліміту на вже наявній кредитній картці АТ КБ «ПриватБанк» «Універсальна» № НОМЕР_4 , відкритій на ім`я ОСОБА_9 до 25000 грн., після чого заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , а саме:

- 6.02.2022 о 07:30:30 год., на суму 1039,1 грн., переказ з картки № НОМЕР_6 на картку № НОМЕР_7 ;

- 6.02.2022 о 07:40:36 год., на суму 5200,00 грн., переказ з картки № НОМЕР_6 на картку № НОМЕР_7 ;

- 6.02.2022 о 08:56:52 год., на суму 2082,56 грн., покупка ЕPAY, KYIV, UA P10;

- 6.02.2022 о 09:08:26 год., на суму 1561,92 грн., покупка ЕPAY, KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:10:22 год., на суму 1041,28 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:11:17 год., на суму 2082,56 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:12:29 год., на суму 520,64 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:13:39 год., на суму 2082,56 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:14:36 год., на суму 2082,56 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:15:27 год., на суму 2082,56 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:16:19 год., на суму 2082,56 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 01:17:10 год., на суму 2082,56 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 02:16:49 год., на суму 520,64 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10;

- 11.02.2022 о 02:17:48 год., на суму 520,64 грн., покупка GIOCHI KYIV, UA P10, після чого розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 24982,14 грн..

Він же, за вище вказаних обставин, у період часу з 6.02.2022 р. о 6:18 год. до 8.02.2022 р. 2:21 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, використовуючи невстановлений електронний пристрій, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , які знаходились на банківській картці АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_8 , відкритій на ім`я ОСОБА_9 , а саме:

- 06.02.2022 о 06:18 год., коштів на суму 148,00 грн., купівля товару Neon Gruop ;

- 06.02.2022 о 06:26 год., коштів на суму 54,00 грн., купівля товару Neon Gruop;

- 06.02.2022 о 06.50 год., коштів на суму 500,00 грн., поповнення м.т.НОМЕР_5;

- 06.02.2022 о 08.36 год., коштів на суму 410,00 грн., поповнення м.т.НОМЕР_5;

- 06.02.2022 о 12.12 год., коштів на суму 100,00 грн., поповнення м.т.НОМЕР_5;

- 06.02.2022 о 12.12 год., коштів на суму 1030,44 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.12 год., коштів на суму 1030,44 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.13 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.14 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.15 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.16 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.17 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.17 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.18 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.19 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.19 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.20 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.21 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.22 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 12.22 год., коштів на суму 1040,00 грн., зняття готівки банкомат DN00 Сумгаїтська, 24;

- 06.02.2022 о 13.46 год., коштів на суму 5200,00 грн., перерахування коштів на б/к № НОМЕР_9 ;

- 06.02.2022 о 16.31 год., коштів на суму 4888,00 грн., перерахування коштів на б/к № НОМЕР_9 ;

- 06.02.2022 о 17.11 год., коштів на суму 312,00 грн., перерахування коштів на Білу карту;

- 06.02.2022 о 18.01 год., коштів на суму 1976,00 грн., перерахування коштів на б/к № НОМЕР_10 ;

- 08.02.2022 о 02.21 год., коштів на суму 81,06 грн., виведення кешбеку №100.71, після чого розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 29249,94 грн.

Окрім того, 6.02.2022 р. о 12:41 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки Redmi 6А із сім-картками ОСОБА_9 НОМЕР_3 та НОМЕР_5 (вказаний як додатковий телефон), створив заявку до фінансової установи ТОВ «Лінеура Україна» та о 14:55 год. уклав Договір кредитної лінії №2908151, наслідком якого було отримання грошових коштів в сумі 2000 грн. на вказану в заявці банківську картку АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_9 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Він же, 6.02.2022 р. о 13:32 год., перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки Redmi Note 8T із сім-карткою ОСОБА_9 НОМЕР_5 , створив заявку до фінансової установи ТОВ «Авентус Україна» та о 13:38 год. уклав Договір кредитної лінії №5498124, наслідком якого було отримання грошових коштів в сумі 5100 грн. на вказану в заявці банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

6.02.2022 р. о 16:14 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки Redmi Note 8 Рro, із сім-карткою НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_9 , створив заявку до фінансової установи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та о 16:20 год. уклав Договір кредитної лінії №74857333, наслідком якого було отримання грошових коштів в сумі 2288 грн. на вказану в заявці банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Він же, 6.02.2022 р. о 15:48 год., перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки Redmi Note 8 Рro, із сім-карткою НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_9 та мобільного телефону Redmi 6A створив заявку до фінансової установи ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та о 17:50 год. ОСОБА_8 уклав Договір кредитної лінії №297999654, наслідком якого було отримання грошових коштів в сумі 3800 грн. на вказану в заявці банківську картку АТ «Міжнародний інвестиційний Банк» № НОМЕР_11 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

7.02.2022 р. о 2:21 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та невстановленого електронного пристрою із сім-карткою ОСОБА_9 НОМЕР_5 , створив заявку до фінансової установи ТОВ «Інстафінанс» та о 8:00 год. уклав Договір кредитної лінії №ID4157419, наслідком якого було отримання грошових коштів в сумі 1300 грн. на вказану в заявці банківську картку АТ «Універсал Банк» НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Він же, 8.02.2022 р. о 2:08 год., перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та невстановленого електронного пристрою із сім-карткою ОСОБА_9 НОМЕР_5 , створив заявку до фінансової установи ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та о 6:14 год. уклав Договір кредитної лінії №РDLM957869689, наслідком якого було отримання грошових коштів у сумі 500 грн. на вказану в заявці банківську картку «Акцент-Банку» НОМЕР_12 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Окрім того, 8.02.2022 р. о 7:54 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій, з використанням мережі Інтернет та мобільного телефону марки Redmi Note 8 Рro із сім-картками НОМЕР_5 , НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_9 , створив заявку до фінансової установи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та уклав Договір кредитної лінії №279760, наслідком якого було отримання грошових коштів в сумі 600 грн. на вказану в заявці банківську картку «Акцент-Банку» НОМЕР_12 , які він витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Вищевказаними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 69820,08 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, просить змінити вирок стосовно нього в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого на підставі ч. 2 ст. 409 КПК України. Апелянт зазначає, що суд, призначивши реальне покарання, безпідставно не визнав пом`якшуючою обставиною - його щире каяття. ОСОБА_8 вказує, що він визнав себе винним повністю у пред`явленому йому обвинуваченні, погодився на спрощений порядок розгляду справи. Дуже шкодує про спричинену ним майнову шкоду. При цьому вказує, що у нього немає повної суми для відшкодування шкоди, але він бажає і обов`язково відшкодує завдані збитки найближчим часом. У зв`язку з цим обвинувачений просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , які за своєю суттю є змінами до апеляційної скарги зазначено, що вона вважає, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії ОСОБА_8 , що призвело до постановлення по суті неправильного вироку. Суд в даній справі, взагалі не дослідив сформульоване обвинувачення. За такого формулювання обвинувачення, як виклав прокурор, кваліфікація явно неправильна, з якою помилково погодився і суд, що в свою чергу, свідчить про необхідність закриття кримінального провадження. Судом також не встановлено яким саме способом було вчинено шахрайство. Між тим ні в обвинувальному акті, ні у вироку суду не розкрито спосіб вчинення шахрайства, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу злочину.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання Черкаського апеляційного суду, призначене на 21.08.2025 р. не з`явився, були належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання про, що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення у додаток Viber (а. пр. 193). Заяви про відкладення розгляду справи не надав. Справу було розглянуто без його участі тому, що відповідно до вимог ст. 405 КПК України його участь не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисницю ОСОБА_7 , які підтримали фактично зміни до апеляційної скарги та просили їх задовольнити із вказаних у ній підстав, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення зміненої апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 , вважала вирок суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до змісту вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину. З огляду на це, кримінальне провадження було розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

З урахуванням того, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, окрім того обвинувачений в апеляційній скарзі не оскаржує обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, а інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Висновок місцевого суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду в апеляційному порядку ним не заперечується, а враховуючи, що в його апеляційній скарзі не оскаржуються висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, а інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися, відповідно до вимог ст. 404 КПК України.

У зв`язку з цим апеляційним судом вказаний вирок перевіряється лише в частині законності та правильності призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що вирок стосовно нього необхідно змінити на підставі ч. 2 ст. 409 КПК України в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що призначивши реальне покарання суд безпідставно не визнав пом`якшуючою обставиною щире каяття, оскільки він визнав себе винним повністю у пред`явленому обвинуваченні, погодився на спрощений порядок розгляду справи. Дуже шкодує про заподіяну ним майнову шкоду, вказує, що у нього немає повної суми для відшкодування шкоди, але він бажає і обов`язково відшкодує завдані збитки найближчим часом, а тому просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

У даному кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено з порушеннями визначених законом загальних засад.

Апеляційний суд, перевіривши відповідність виду та розміру покарання, встановив, що вона у даному кримінальному провадженні обґрунтовано призначена у виді реального позбавлення волі строком 4 роки.

Суд першої інстанції в даному провадженні обґрунтовано встановив, що в обвинуваченого ОСОБА_8 відсутня така обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття, оскільки вона повинна ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що після спливу більше ніж півтора роки з моменту вчинення кримінально караних дій, обвинувачений, будучи особою працездатного віку, не вчинив жодних дій щодо відшкодування потерпілому завданої майнової шкоди і апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком.

Ці обставини підтвердив потерпілий ОСОБА_9 у своїй заяві, що шкода завдана протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 йому не відшкодована (а. пр. 133).

Так, щирим каяттям є відверта негативна оцінка винною особою своєї кримінально караної поведінки, визнання тих обставин, які їй ставляться в провину, а отже, характеризує її поведінку після вчинення злочину з позицій психологічної переорієнтації, коли вона справді засуджує свій вчинок та визнає його антисуспільний характер, про що мають свідчити відповідні об`єктивні дані.

Саме по собі визнання своєї провини ще не означає, що особа стала на шлях виправлення і, що її зізнання свідчить про рішучість стати на шлях виправлення, самоосуд свого вчинку.

Щире каяття необхідно відрізняти від визнання провини з метою створити формальні підстави для пом`якшення кримінальної відповідальності.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, проте, на переконання апеляційного суду той факт, що він після спливу, на момент розгляду провадження в апеляційному суді більше ніж 3 років та 6 місяців з моменту вчинення кримінальних правопорушень, будучи особою працездатного віку, не вчинив жодних дій щодо відшкодування потерпілому завданої майнової шкоди, навіть частково, що не свідчить про щире каяття і відповідне суб`єктивне ставлення до заподіяних наслідків, до законних інтересів потерпілого, зокрема, в частині здійснення справедливої сатисфакції за завдану шкоду, що суд встановлює в аспекті зовнішнього виявлення винуватим свого співчуття і вибачення, висловлених не тільки в формі, яка є переконливим свідченням про наявність таких, а і за умови, що вони відповідають реальному ставленню винуватої особи до страждань, заподіяних потерпілому.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином обґрунтовано врахував суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться за ч. 3 ст.190 КК України до категорії тяжких злочинів та за ч. 1 ст. 361 КК України до кримінальних проступків; відомості про обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо; не працює; тяжкими захворюваннями не страждає; не одружений; на утриманні дітей немає; раніше судимий; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; відсутність як обставин, що пом`якшують покарання, так і відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням всіх цих обставин суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, але не в максимальному розмірі визначеному санкцією ч. 3 ст. 190 КК України.

З таким висновком повністю погоджується апеляційний суд і вважає його обґрунтованим та переконливим.

При цьому, на думку апеляційного суду, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. ст. 69 та 75 КК України, з таким висновком повністю погоджується апеляційний суд, оскільки у кримінальному провадженні дійсно відсутні законні та обґрунтовані підстави для застосування вимог цих статей КК України.

Крім того, обираючи вид та міру покарання, суд дійшов правильного висновку, що покарання за своїм видом та розміром має відповідати загальним засадам призначення покарання, визначених ст. ст. 50 та 65 КК України, ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, з врахуванням відсутності обставин, які як пом`якшують покарання обвинуваченого, так і обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції виклав у вироку всі обставини, які кримінальний закон вимагає встановити та враховувати при призначенні покарання.

Отже, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 та ч. 3 ст. 190 КК України призначив покарання, яке за своїм видом і розміром є відповідним характеру вчинених дій, їх ступеню небезпечності та даним про особу винного і дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо призначення ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі строком 4 роки, яке повністю відповідає вимогам КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що необхідно змінити вирок стосовно нього та пом`якшити призначене покарання шляхом застосування вимог ст. 75 КК України, то на переконання апеляційного суду вказані доводи є безпідставними та не підлягають до задоволення, оскільки місцевий суд при призначенні покарання виконав передбачені для цього вимоги кримінального закону, а тому апеляційний суд вважає, що саме такий вид покарання і на такий строк, як призначив суд першої інстанції буде достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Апеляційний суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для пом`якшення призначеного покарання, як про це просить апелянт.

Зазначене покарання апеляційний суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчинених правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Стосовно змісту додаткових пояснень до апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає необхідним наголосити на тому, що відповідно до правового висновку, який сформульований Великою Палатою Верховного Суду від 24.04.2024 р. у справі № 304/1035/20, у розумінні ч. 3 ст. 403 КПК України «особою, яка подала апеляційну скаргу» є лише учасник судового провадження, який реалізував право на апеляційне оскарження від свого імені. Право змінити та/або доповнити апеляційну скаргу обвинуваченого, належить виключно суб`єкту її подання, тобто обвинуваченому.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 28.08.2023 р. апеляційну скаргу подав сам обвинувачений ОСОБА_8 - 4.10.2023 р. (а. пр. 87-97), за цією апеляційною скаргою 13.10.2023 р. було відкрите апеляційне провадження ( а. пр. 100-101), а 1.03.2024 р. уже захисницею, яка вступила у справу під час апеляційного провадження, були подані додаткові пояснення до апеляційної скарги обвинуваченого, які фактично за змістом є змінами до апеляційної скарги, незважаючи на те, що їхній автор їх так не назвала (а. пр. 139-148), тому що вони істотно змінюють зміст та доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

За таких обставин, оскільки доводи змін до апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 істотно змінюють доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , то апеляційний суд дослідивши ці доводи не бере їх до уваги та не здійснює оцінку доводів, які зазначені саме в цих додаткових поясненнях до апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 , відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 р., так як вона не є суб`єктом, який наділений правом подавати зміни до апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченим в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду не наведено переконливих даних, які б давали підстави для призначення йому більш м`якого покарання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Інші доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення судом першої інстанцій при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятих рішень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 28.08.2023 р. стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою - в той самий строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Головуючий

Судді