УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001388 від 27.09.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Житомирської області, Володарсько-Волинського району, с. Іршанськ, громадянин України, з середньою освітою,, не одружений, без дітей, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

27.11.2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001388 від 27.09.2025 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтоване наступним, слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 від 27.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 270 КК України, процесуальне керівництво здійснюється Київською окружною прокуратурою м. Одеси.

05.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 194 КК України.

31.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 06.10.2025 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.12.2025.

На підставі постанови прокурора від 29.10.2025 року кримінальне провадження № 0001190 від 03.10.2025 об`єднано з кримінальним провадженням № 0001388 від 27.09.2025 року під єдиним номером № 0001388.

Керівником Київської окружної прокуратури міста Одеси строк досудового розслідування продовжено до 04.01.2026.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, непомірний розмір застави.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, пояснив, що вимушений був вчинити протиправні дії через наявність фінансових зобов`язань.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

05.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 194 КК України.

31.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 06.10.2025 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.12.2025.

На підставі постанови прокурора від 29.10.2025 року кримінальне провадження № 0001190 від 03.10.2025 об`єднано з кримінальним провадженням № 0001388 від 27.09.2025 року під єдиним номером № 0001388.

Керівником Київської окружної прокуратури міста Одеси строк досудового розслідування продовжено до 04.01.2026.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що в кінці вересня 2025 року, точна дата та час під час досудового розслідування не встановленні, ОСОБА_4 , переглядаючи сайт «OLX» побачив оголошення про можливість заробітку.

В подальшому, ОСОБА_4 за допомогою месенджерів в телеграм каналі здійснив переписку з невстановленою особою, яка запропонувала йому за грошову винагороду здійснювати пошкодження чужого майна, а саме автомобілів в м. Одесі, на що останній погодився.

В подальшому, в кінці вересня 2025 року, ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи смс повідомлення, в якому містилися фотознімки автомобілів з державними номерними знаками, та вказано їх ймовірне місцезнаходження, для можливості вчинення пошкодження чужого майна шляхом підпалу. В свою чергу, невстановлена особа наголосив про те, що ОСОБА_4 повинен залишити на автомобілі аркуш паперу із надписом «Привіт від », залити легкозаймисту речовину в моторний відсік автомобіля та здійснити підпал та зафіксувати свої дії шляхом відеозапису на власний мобільний телефон, з метою підтвердження пошкодження вказаного майна шляхом підпалу.

Далі, ОСОБА_4 діючи відповідно вказівкам невстановленої особи, вибрав об`єктом вчинення кримінального правопорушення автомобіль марки «Audi A5» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2019 року випуску, який належить ОСОБА_7 та знаходився біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 26.09.2025 приблизно о 00 год. 37 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , прибув до автомобіля марки «Audi A5» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2019 року випуску, який належить ОСОБА_7 , та який знаходився біля будинку, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Cім`ї Глодан, буд. 19, облив передню частину вказаного автомобіля марки «Audi A5» заздалегідь заготовленою легкозаймистою речовиною, яку приніс з собою, та за допомогою ініціатора горіння підпалив її.

Внаслідок загоряння вказаного автомобіля марки «Audi A5» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2019 року випуску, ОСОБА_7 спричинена матеріальна шкода. Впевнившись в загорянні вказаного автомобіля та зафіксувавши свої дії на власний мобільний телефон ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 194 КК України, яке кваліфікується як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Крім того, на початку жовтня 2025 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_8 вступив у попередню змову з ОСОБА_4 , який запропонував ОСОБА_8 підробіток, а саме здійснення пошкодження чужого майна шляхом підпалу відділень ТОВ «Нова пошта» в м.Одесі та області, за що останній отримає грошову винагороду в розмірі 3000 доларів США. При цьому, за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 повинен придбати 2 пляшки ємкістю по 5 літрів кожна, з метою їх наповнення легкозаймистою речовино, а саме: бензином, та в подальшому за вказівкою вказаних осіб здійснити підпал одного з відділень ТОВ «Нова пошта» та здійснити відеозапис вказаних дій на власний мобільний телефон, з метою підтвердження пошкодження вказаного майна шляхом підпалу.

У подальшому, на пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_8 погодився, на що останньому ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_8 02.10.2025 після 23:00 години, повинен здійснити підпал відділення № 75 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване по проспекту Небесної сотні, 23 в м. Одесі.

Далі, 02.10.2025 у вечірній час, ОСОБА_8 придбав дві пластикові ємкості по 5 літрів кожна, які наповнив бензином. В подальшому, в цей же день біля 23.30 год., з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_8 прибув до відділення № 75 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване по проспекту Небесної сотні, 23 в м. Одесі.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх злочинних дій, бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, взявши заздалегідь заготовлені ємкості з бензином та запальничку, підійшов до вікна вказаного відділення, де за допомогою каменю, який останній заздалегідь приніс із собою на місце вчинення злочину, пошкодив дане скло, в результаті чого створив в ньому отвір, через який залляв раніше заготовлену легкозаймисту речовину, а саме бензин, для здійснення підпалу. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, ОСОБА_8 за допомогою, раніше заготовленої запальнички, здійснив підпал вказаного відділення.

Виконавши усі дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , впевнившись у загорянні відділення № 75 ТОВ «Нова пошта», втік з місця вчинення злочину в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке кваліфікується як умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Окрім того, 03.10.2025 в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 отримав нову вказівку від ОСОБА_4 , на виконання якої ОСОБА_8 повинен здійснити підпал відділення № 83 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 8/10, 03.10.2025 о 23.50 год., зафіксувавши вказані дії на мобільний телефон, з метою підтвердження вчинення злочину останнім. За вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 обіцяв ОСОБА_8 надати грошову винагороду в розмірі 4500 доларів США.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_8 03.10.2025 у вечірній час, наповнив раніше придбані дві пластикові ємкості по 5 літрів кожна бензином. В подальшому, в цей же день біля 23.50 год., з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу ОСОБА_8 прибув до відділення № 83 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 8/10.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх злочинних дій, бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, взявши заздалегідь заготовлені ємкості з бензином та запальничку, підійшов до вікна вказаного відділення, де розлив заздалегідь заготовлений бензин на скло даного відділення. У подальшому, за допомогою, раніше заготовленої запальнички, ОСОБА_8 намагався здійснити пошкодження чужого майна шляхом підпалу, одночасно фіксуючи свої дії на камеру власного мобільного пристрою, однак в цей момент останнього було затримано співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не довів злочин до кінця, не вчинивши всіх необхідних дій, які останній вважав необхідними для вчинення злочину, з причин, що не залежали від його волі.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.6. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 194 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не має легальних джерел доходів.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

КПК України не передбачає можливості незастосування застави у цьому кримінальному провадженні.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи певне зменшення процесуальних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 75 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 227 100 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-заборонити спілкуватися з свідками та учасниками кримінального провадження;

-носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

3.11. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 ..

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити частково.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001388 від 27.09.2025 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 28 грудня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 75 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 227 100 (двісті двадцять сім тисяч сто) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 28 грудня 2025 року включно із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одесавід 06.10.2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1