ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3475/25

29 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 25.07.2025, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сидима, Район Імені Лазо, Хабарського краю, росія, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, пенсіонера, державних нагород та пільг не має, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

25 липня 2025року близько 10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на грунті неприязних відносин зі своїм братом ОСОБА_4 , з яким перебуває у родинних відносинах в розумінні ч. 2 ст. 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, вчинив фізичне насильство відносно останнього, а саме наніс один удар дерев`яною драбиною по тулубу, зачепивши обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на поверхню землі, де ОСОБА_5 продовжив свої протиправні дії, а саме, притискаючи драбиною тулуб ОСОБА_4 до землі, наніс йому ще близько 5 ударів кулаком правої руки в обличчя. У подальшому, після того як ОСОБА_4 підвівся на ноги, наніс останньому ще один удар садовими граблями по тулубу внаслідок чого ОСОБА_4 знову впав на поверхню землі, де ОСОБА_5 правою рукою схопив потерпілого за ротову порожнину та, стискаючи зуби нижньої щелепи, почав її викручувати.

Внаслідок зазначених дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі верхньої губи та слизової нижньої губи, крововилив слизової оболонки правої щоки та синець ділянки правого плечового суглоба, ознаки екстракції (травматичне видалення) 1-го нижнього лівого зуба. Відмічені на тілі ОСОБА_4 синці та садна за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Травматичне видалення зуба - до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 16 вересня 2025 року, за умовами якої сторони погодилися про повне, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, узгодили покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та підозрюваним ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє наслідки затвердження угоди та просив її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Перевіривши угоду про примирення, заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого та прокурора суд дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, пов`язаним з домашнім насильством.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. Зазначена угода про примирення була укладена з його ініціативи.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, те, що до кримінальної відповідальності він притягається вперше, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин, які обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає вимогам закону.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 16 вересня 2025 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1