Справа № 690/214/22
Провадження № 1-кп/690/36/25
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

04 вересня 2025 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Багачевським міським судом Черкаської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Судом завершено з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, і перевірку їх доказами, та оголошено перехід до судових дебатів.

Прокурор виступив у судових дебатах та висловив свою позицію як щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, так і щодо міри покарання обвинуваченому за їх вчинення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, відповідно до змісту телефонограми його неявка зумовлена станом здоров`я та перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти виступу в дебатах за відсутності свого захисника та просив відкласти розгляд справи на інші дату та час.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке мотивував тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що він може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, має не зняту та непогашену судимість за вчинення майнових злочинів, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, а спосіб життя обвинуваченого до затримання свідчить про відсутність гарантій його належної правомірної процесуальної поведінки, що зумовлює необхідність застосування суттєвих заходів процесуального примусу.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду даного клопотання за відсутності його захисника ОСОБА_5 . Заперечив проти задоволення прокурора, оскільки ніколи від суду не ховався та не має наміру переховуватися й надалі. Також вказав, що не заперечує вчинення інкримінованих йому злочинів проти власності, але не визнає злочинів щодо збуту наркотичних засобів, та за час перебування під вартою переосмислив вчинене, та в майбутньому не вчинятиме протиправних діянь.

Заслухавши думки сторін судового провадження, врахувавши їх доводи, не вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а також правильність кваліфікації його діянь, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Положеннями ч. 1, п.п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, крім іншого, може бути застосований, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На даний час суд не надає оцінку досліджених у ході судового розгляду доказів щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, однак самим обвинуваченим не заперечується причетність до їх скоєння, зокрема, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року в справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи ризик щодо ймовірного переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, які є тяжкими, за які в сукупності передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, вчинення деяких з них інкримінується під час дії іспитового строку, а також має низький рівень достатку, до затримання заробляв на життя тимчасовими підробітками.

Також суд вважає реальним ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 , який має судимості за вчинення злочинів проти власності, іншого кримінального правопорушення, оскільки будучи 26.03.2021 року звільненим з місць позбавлення волі в зв`язку з відбуттям покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2018 року, вже менш ніж через рік, 02.02.2022 року він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за що був засудженим вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.04.2022 року, до позбавлення волі строком 2 роки та звільненим від відбуття призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 4 тяжких злочинів, у тому числі вчинення 3 з них інкримінується після встановлення йому іспитового строку вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.04.2022 року: 02.05.2022 року ч. 1 ст. 307 КК України; 06.05.2022 року ч. 4 ст. 185 КК України; 26.05.2022 року ч. 2 ст. 307 КК України.

Вказане, в сукупності з відсутністю постійного джерела доходів, низьким рівнем майнового стану, свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень та високий рівень його суспільної небезпеки.

Обвинуваченому ОСОБА_3 виповнилося 38 років, доказів негативного стану його здоров`я, що унеможливлювало б його перебування в умовах тимчасової ізоляції, на даний час суду не надано.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час об`єктивно продовжують існувати, тож наявні достатні підстави для продовження йому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.09.2025 року, включно, оскільки вказане нівелює існуючі ризики, забезпечить його належну процесуальну поведінку та участь в судових засіданнях.

З урахуванням вказаного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми, оскільки не можуть запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вказане обумовлено тим, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є недостатнім з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_3 та співмірність тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень з суворістю цього запобіжного заходу.

Передумови до зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відсутні, оскільки жодних клопотань такого змісту від осіб, які б заслуговували на довіру, до суду не надходило.

Відсутні також підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки такий вид запобіжного заходу є недостатнім з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_3 та співмірність тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень з суворістю цього запобіжного заходу.

Водночас, у відповідності до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи низький рівень майнового стану ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, суд вважає за можливе визначити йому заставу в мінімальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., оскільки суд вважає, що внесення застави навіть в мінімальному розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з переліку, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати у визначений дату та час до Багачевського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України; повідомляти Багачевський міський суд Черкаської області про зміну свого місця роботи та проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 110, 176-178, 181-183, 194, 331, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 02.11.2025 року, включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судом обов`язків, з числа передбачених КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії, в національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26261092, МФО 820172, р/р UA0003652 в ДКСУ в м. Київ, з обов`язковим зазначенням у платіжному дорученні «в рахунок внесення застави за обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Багачевського міського суду Черкаської області від 04.09.2025 року».

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1.прибувати до Багачевського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час;

2.повідомляти Багачевський міський суд Черкаської області про зміну свого місця роботи та проживання;

3.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити 60 (шістдесят) днів, який слід рахувати з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виконання покладених на нього судом обов`язків, а також наслідки, передбачені ч.ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 та надіслати до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для відому і виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Багачевський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду оголошено 09.09.2025 року о 12 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1