Справа № 752/1445/26
Провадження по справі № 1-кс/752/687/26
У Х В А Л А

іменем України

"19" січня 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про призначення до розгляду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 190 КК України,-

встановив:

19 січня 2026 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026.

Ознайомившись з клопотанням та долученими до нього документами, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Наведеною нормою визначено підсудність (розмежовано повноваження місцевих судів) щодо розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні. Тобто, слідчий суддя в межах своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законом, здійснює контроль за службовими особами, які проводять досудове розслідування та здійснюють процесуальне керівництво стосовно дотримання ними права, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на території, яка підпадає під юрисдикцію відповідного суду, де працює слідчий суддя.

Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст. 100,ч.2 ст. 132, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 199, ч.1 ст.201, ч.3 ст. 244, ч.9 ст. 290 КПК України).

Положеннями ст. 38 КПК України встановлено, що органами досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів ДБР; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю НАБУ.

Між тим, прокурором до клопотання не додано відповідних постанов про визначення органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Такі відомості відсутні й у витязі з ЄРДР.

Також за змістом клопотання прокурор зазначає, що він є прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури міста Києва. Проте, такої установи не існує.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Крім цього, згідно із ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника належної правової процедури.

Належна правова процедура (due process) передбачає такі умови та порядок вчинення процесуально значущих дій, які відповідають критеріям верховенства права і реалізуються через беззастережне виконання вимог закону, що дає можливість кожному учаснику кримінального провадження однозначно очікувати застосування до нього законної процедури, виписаної в акті законодавства.

Враховуючи, що прокурором не вказано відомостей про орган досудового розслідування, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, це призводить до неможливості вирішити питання про підсудність клопотання Голосіївському районному суду міста Києва, чим порушуються законні очікування учасників кримінального провадження на реалізацію належної правової процедури.

З урахуванням викладеного, на підстави положень ч.6 ст.9 КПК України клопотання прокурора підлягає поверненню.

Керуючись ст.2, 3, 7, 26, 38, 131, 132, 309 КПК, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026 повернути прокурору.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1