Справа № 487/6317/25
Провадження № 1-кс/487/3945/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) територіального управління державного бюро розслідувань у м. Мелітополі ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000048 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

28.08.2025 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) територіального управління державного бюро розслідувань у м. Мелітополі ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Автономної республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання її під вартою, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання цим ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) територіального управління державного бюро розслідувань у м. Мелітополі здійснюється розслідування кримінального провадження №0000048 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати, незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, громадянка України ОСОБА_6 , будучи призначеною відповідно до Указу Президента України від 24.04.2012 № 286/2012 на посаду судді Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади Російської Федерації та неможливість відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в Автономній Республіці Крим системи незаконних судових органів Російської Федерації, вчинила дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, в порушення вимог Конституції та Законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому розуміючи і усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Російської Федерації щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до складу Російської Федерації, усвідомлюючи, що так званий «Красноперекопский районный суд Республики Крым», відповідно до положень ст. 64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, перебуваючи в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим упродовж березня грудня 2014 року продовжила роботу у складі незаконного органу судової влади Російської Федерації на території Автономної Республіки Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», внаслідок чого у подальшому Указом Президента Російської федерації від 19.12.2014 № 786 «О назначении судей федеральных судов» була призначена на посаду судді незаконно утвореного «Красноперекопского районного суда Республики Крым», чим надала допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 Федерального Конституційного Закону Російської Федерації від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов Республики Крым и города федерального значения Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави Російської Федерації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України шляхом придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим, посилення заходів тимчасової окупації півострова та впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом, громадянка України ОСОБА_6 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та Законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, розуміючи незаконність дій окупаційної влади, незаконність застосування на території України законодавства Російської Федерації, перебуваючи в приміщенні так званого «Красноперекопского районного суда Республики Крым» по вул. Генерала Захарова, 3-А в м. Красноперекопськ, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись нормами законодавства Російської Федерації: 10.01.2016, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, винесла рішення у цивільній справі № 2-2006/2016 про визнання незаконним рішення та зобов`язанні вчинити певні дії; 27.12.2016, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення № 5-1668/2016 про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 12.26 КоАП РФ; 28.12.2016, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, винесла рішення у цивільній справі № 2-2071/2016 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; 15.10.2020, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, винесла постанову у кримінальній справі № 1-203/2020 за обвинуваченням особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 159 УК РФ, чим надала допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави Російської Федерації.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України, ОСОБА_6 з грудня 2014 року по березень 2022 року продовжує свою роботу в незаконно створених на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим судових органах, де в подальшому Указом Президента Російської федерації від 03.03.2022 № 87 «О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации» призначена на посаду голови так званого «Красноперекопского районного суда Республики Крым».

Указаними діями ОСОБА_6 надала допомогу іноземній державі та її представникам у переході судів Автономної Республіки Крим на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави Російської Федерації, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та допомога у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом призвели до забезпечення належного функціонування незаконно створених судових органів та посилили заходи тимчасової окупації півострова.

24.01.2025 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Красноперекопськ Автономної Республіки Крим, громадянці України, колишній судді Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим, яка має вищу освіту, останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , 2007 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисному діянні, вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, обґрунтовується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколом огляду інтернет-ресурсів від 09.08.2024 року; протоколом огляду інтернет-ресурсів від 29.07.2024 року, яким оглянуто веб-сайти з відомостями щодо особи, так званої «судьи Красноперекопского районного суда ОСОБА_6 » та прийняті нею судові рішення від імені російської федерації іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

24.01.2025 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та викликано на 28.01.2025, 29.01.2025, 30.01.2025 до другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Мелітополі та прокуратури Автономної Республіки Крим для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих, процесуальних дій за участі підозрюваного.

Повістки про виклик та повідомлення про підозру також направлено за місцем реєстрації ОСОБА_6 та вручено її захиснику.

У жодну з визначених дат ОСОБА_6 до слідчого не з`явилася без поважних причин та не повідомила про причини свого неприбуття, при цьому підозрювана була належним чином, відповідно до вимог КПК України, повідомлена про підозру, а також про час, дату та місце проведення процесуальних та слідчих (розшукових) дій.

Так, у ході розслідування встановлено, що ОСОБА_6 в 2014 році отримала громадянство російської федерації та на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, та продовжує свою злочинну діяльність.

Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, ОСОБА_6 кордон України не перетинала.

30.01.2025 постановою слідчого оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_6 у зв`язку з переховуванням від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вказаних ризиків, є наступне.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

За своєю правовою природою та об`єктом спрямування злочини направлені проти основ національної безпеки України.

Зважаючи на практику ЄСПЛ, слід зазначити, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Усвідомлюючи, що за результатами судового розгляду її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою негативні наслідки у вигляді застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, з метою створення перешкод встановленню істини у справі та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, підозрювана ОСОБА_6 ухиляється та може продовжити ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду.

Так, у ході розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час переховується на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, ОСОБА_6 кордон України не перетинала.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у розшук у даному кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого вона обґрунтовано підозрюється.

Також слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

ПідозрюванаОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у розшук у даному кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

З огляду на вищевказані встановлені факти є всі підстави для обрання та застосування запобіжного заходу відносно підозрюваноїОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1