Провадження № 1 - кп/744/76/2025
Єдиний унікальний номер 744/933/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

захисника, адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області в режимі відеоконференції з використанням учасниками кримінального провадження власних технічних засобів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 07 грудня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сєвєродонецька Луганської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МОЛ Україна» консультантом з паливно-мастильних матеріалів, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжено і діє на даний час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII(в редакції від 09 січня 2025 року) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку зокрема: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року, відповідно до якого загальна мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності зазначеного Указу, строк дії якого неодноразово продовжено.

Згідно ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а відповідно до ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років та 65 років в залежності від рангу.

Так, ОСОБА_5 , на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08 березня 2022 року № 51 зараховано на усі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно з статтями 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статуту) військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Проходячи військову службу в умовах воєнного стану молодший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06 листопада 2022 року № 229-СТ молодшому сержанту ОСОБА_7 надано відпустку за сімейними обставинами та визначено строк прибуття у частину 17 листопада 2022 року.

06 листопада 2022 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 229-СТ (по стройовій частині) молодший сержант ОСОБА_6 вибув у відпустку за сімейними обставинами та 17 листопада 2022 року не повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, молодший сержант ОСОБА_6 діючи всупереч інтересам служби та вищевказаних норм чинного законодавства України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у точно не встановлені досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 16 листопада 2022 року прийняв для себе рішення ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом надання підроблених документів.

Після чого, 27 січня 2023 року, повернувшись у розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час знаходилася у місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області молодший сержант ОСОБА_6 надав командиру 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , наступні підроблені медичні документи:

копію медичної картки стаціонарного хворого № 1398/2022, виданої КНП «Закарпатський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Закарпатської обласної ради, відповідно до якої останній перебував у вказаному закладі на лікуванні з 16 листопада 2022 року по 27 січня 2023 року;

копію консультаційного висновку спеціаліста КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, відповідно до відомостей наданих КНП «Закарпатський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Закарпатської обласної ради та КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради ОСОБА_6 за медичною консультацією не звертався, на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не перебував, медичні документи щодо останнього не складались та не видавались.

Враховуючи вищевикладене, молодший сержант ОСОБА_6 достовірно знаючи, що вищевказані документи не отримувались ним у КНП «Закарпатський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Закарпатської обласної ради та КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради, 27 січня 2023 року, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , яка на той час знаходилася у АДРЕСА_3 , подав командиру 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 підроблені медичні документи з метою ухилення від військової служби.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір ухилитися від несення військової служби, подав до командування військової частини НОМЕР_1 підроблену документацію про проходження лікування, на підставі яких з 17 листопада 2022 року по 26 січня 2023 року, тобто 71 добу безпідставно не виконував обов`язки військової служби у зазначений період, в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним злочину. Всі ці обставини він визнає повністю.

Дослідження інших доказів у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, які ніким не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження та на підставі усної ухвали суду визнано недоцільним, положення ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України та передбачені законом наслідки учасникам кримінального провадження роз`яснено.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити, та про порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, оцінивши зібрані по справі докази та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 у судовому засіданні знайшло своє підтвердження в повному обсязі та дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України як ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, те що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має повну вищу освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є опікуном недієздатної особи, працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МОЛ Україна» консультантом з паливно-мастильних матеріалів, є учасником бойових дій, в яких приймав безпосередню участь, за місцем проходження військової служби та місцем роботи характеризується позитивно, за проходження військової служби має нагороду та грамоти; обставину, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання, - щире каяття; відсутність обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України, із застосуванням вимог статей 75 та 76 Кримінального кодексу України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Початок іспитового строку рахувати ОСОБА_5 з дати ухвалення вироку, тобто з 11 грудня 2025 року.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_5 покласти обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1