Справа № 461/4431/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3154/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2025 року про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14.12.2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 14.12.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що ризики, які зазначені в ухвалі слідчого судді від 20.08.2025 року щодо підозрюваного не зменшилися. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі. Слідчий суддя вважав, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України, інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконними засобами через залякування впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжуватиме вчиняти кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовжити застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики не зменшились, більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2025 року, дану ухвалу скасувати, та ухвалити нову ухвалу застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Заборонити ОСОБА_7 покидати житло за адресою проживання : АДРЕСА_1 , з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді зазначає, що з повним текстом оскаржуваної ухвали сторона захисту ознайомилась 03.11.2025, що підтверджується роздруківкою електронного повідомлення з електронної пошти, відтак, захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі вказує, що стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. У матеріалах клопотання відсутні докази того, що домашній арешт не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Захисник зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та позитивні характеристики. ОСОБА_7 проживає із сім`єю, має дружину та малолітню дитину, офіційно служить у ЗСУ, раніше не ухилявся і не переховувався.

Наголошує, що в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про намір чи можливість впливу на свідків або іншим чином перешкоджати розслідуванню. Підозрюваний не контактував зі свідками та іншими фігурантами, а всі ключові докази перебувають не у нього.

Звертає увагу, що під час обшуків у нього не вилучено жодних коштів, документів чи речей, що б підтверджували причетність до інкримінованих дій.

На думку захисника, підозра є необгрунтованою.

Підкреслює, що у матеріалах справи ОСОБА_7 згадується поверхово, переважно поряд з іншими особами, без конкретизації його індивідуальної ролі. Частина свідків описують зовсім інших людей.

Стверджувані ризики визначені абстрактно й не підтверджені доказами.

Слідчий суддя не врахував стан здоров`я підозрюваного після операцій, відсутність наміру ухилятись, матеріальний стан та необхідність утримувати сім`ю.

Вважає, що застосований запобіжний захід є надмірно суворим та не співмірним.

На переконання захисника, враховуючи обставини, домашній арешт здатен забезпечити належну процесуальну поведінку. Визначення застави є непосильним для підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 про законність ухвали слідчого судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску адвоката ОСОБА_6 , строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Як встановлено колегією суддів, слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 03.03.2025

за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 03.03.2025 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 26.12.2025.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2025 ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без внесення застави, який спливає 18.10.2025.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, як про це зауважує сторона захисту в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, також те, що інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконними засобами через залякування впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжуватиме вчиняти кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, а тому є необхіднім продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики не зменшились, більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, доводи апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Доводи сторони захисту про необгрунтованість судового рішення, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення певного обсягу процесуальних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо не визначення застави, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України під час дії воєнного стану, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, не визначивши застави.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу й виклав їх у своєму рішенні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4