ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2471/25
Провадження №1-кс/477/1215/25
УХВАЛА

про арешт майна

11 листопада 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №00000565 від 02 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2025 року, засобами поштового зв`язку до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 03 листопада 2025 року під час проведення огляду місця події, а саме на автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що за фактом виявлення трупа ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 29 серпня 2025 року внесено відомості до ЄРДР №0000464 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 01 листопада 2025 року, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106», при наближенні до під їзду багатоповерхового житлового будинку №25, по вулиці Променевій у селі Промінь, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала в положенні лежачи впоперек проїжджої частини заїзду до будинку, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Під час огляду місця події у період часу з 19.00 години по 19.40 годину 03 листопада 2025 року, на місці пригоди виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пошкодженнями отриманими внаслідок дорожньої пригоди.

Постановою слідчого від 03 листопада 2025 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, оскільки такий є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

З метою збереження речового доказу, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з цим клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 , як володілець вилученого майна в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. Не заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини четвертої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні слідчого відділу ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною другою статті 286 КК України, за фактом виявлення трупа ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди., що підтверджується витягом з ЄРДР від 04 листопада 2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 01 листопада 2025 року, близько 22:50 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106», при наближенні до під їзду багатоповерхового житлового будинку №25, по вулиці Променевій у селі Промінь, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміни, передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала в положенні лежачи впоперек проїжджої частини заїзду до будинку, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

З протоколу огляду місця події від 03 листопада 2025 року вбачається, що у період часу з 19.00 години по 19.40 годину 29 серпня 2025 року оглядалося місце події відкрита ділянки місцевості біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено транспортний засіб - автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пошкодженнями характерними для дорожньо-транспортної пригоди, який вилучено та доправлено на територію ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області для його зберігання.

Оскільки вилучений транспортний засіб зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, постановою слідчого у цьому кримінальному провадженні, вилучений транспортний засіб автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00000565 від 02 листопада 2025 року.

За таких обставин вилучене майно, а саме транспортний засіб автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженню, що на переконання слідчого судді свідчить про існування ризику можливості знищення, пошкодження, псування, перетворення, відчуження майна, а тому на даному етапі слідства є підстави для арешту майна, що полягає в забороні його відчуження, розпорядження та користування.

Прокурором доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, так як містять інформацію та відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а для досягнення мети збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном. До того ж, у випадку повернення власнику транспортного засобу існують обґрунтовані ризики його приховування або знищення. При цьому таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Враховуючи викладене, та те, що вилучене в ході огляду місця події майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речового доказу, накласти арешт на транспортний засіб автомобіль, марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7