Справа № 527/3544/25
провадження № 1-кс/527/683/25
УХВАЛА

06 грудня 2025 року м. Глобине Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання слідчої слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000695, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Новоархангельськ Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

ВСТАНОВИВ :

06 грудня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти. Так, 04 грудня 2025 року близько 21:00 год ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел направлений на здійснення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, прибув до магазину ФОП « ОСОБА_7 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_5 діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану, здійснив напад на працівника магазину ОСОБА_8 , а саме супроводжуючи свої дії погрозами, приставив до шиї ОСОБА_8 викрутку, тим самим своїми діями, які остання об`єктивно розцінила, як такі, що загрожують її життю та здоров`ю, а при протидії така погроза буде реалізована, ОСОБА_5 подолав опір ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами в сумі 4000 гривень з каси магазину ФОП « ОСОБА_7 » та мобільним телефоном «Tecnospark 30c» чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень 00 копійок та потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4000 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця події від 04.12.2025, допитом потерпілої ОСОБА_8 , протоколом затримання особи підозрюваної у кримінальному правопорушенні, оглядом від 05.12.2025, допитом свідка ОСОБА_9 речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про що було складено повідомлення про підозру та вручено 05.12.2025 об 11:00 год ОСОБА_5

05.12.2025 о 10:55 год начальником СВ ВП №1 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 складено протокол в порядку ст. 208 КПК України про затримання ОСОБА_5 як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Час фактичного затримання ОСОБА_5 07:05 год 05.12.2025.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, ніде не працює, відсутні стійкі соціальні зв`язки, не одружений, на утриманні дітей не має, відсутнє постійне місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на той факт, що ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, судимість за яке не погашена, умисно вчинив розбій під час умовно-дострокового звільнення, що свідчить про систематичну злочинну діяльність, відсутність постійного джерела доходів, оскільки ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, що може виразитися в тому, що останній продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 із наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин та може незаконно впливати на свідків, потерпілу оскільки йому відомо про місце проживання останніх та їх родин;особиста порука на адресу слідчого відділення та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 чи його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, часто змінює місце проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідчий просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримував, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохав його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не заперечував стосовно заявленого клопотання.

При допиті в судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, не заперечував проти задоволення клопотанняя

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши підозрюваного та його захисника, вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04 грудня 2025 року розпочато кримінальне провадження №0000695 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2025, ОСОБА_5 фактично затримано о 07 годині 05 хвилин 05 грудня 2025 року, в селі Пронозівка Кременчуцького району Полтавської області.

05 грудня 2025 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваному ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 05.12.2025 об 11.00 год.

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, не одружена, ніде не працює, відсутнє постійне місце проживання, відсутнє постійне джерело доходу, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, судимість за яке не погашена, умисно вчинив розбій під час умовно-дострокового звільнення, що свідчить про систематичну злочинну діяльність,, на шлях виправлення не став.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 07:05 год 05 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується о 07.50 год 02 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали було оголошено в судовому засіданні 09.12.2025 о 08.00 год в залі судового засідання Глобинського районного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1