У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових (уповноважених) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.11.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР в м.Полтава виконати вимоги частини 1 статті 214 КПК та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою від 09.11.2025 року.

Скарга мотивована тим, що 09.11.2025 скаржник відправив електронною поштою на електронну адресу заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК, де виклав обставини вчинення службового підроблення суддею Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 .

Адресат отримав зазначене повідомлення, однак відомості до ЄРДР не були внесені, чим було порушено порядок, встановлений нормою ст.214 КПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, в скарзі просив про розгляд справи за його відсутності.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий судя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку висновку.

Як вбачається зі скарги, 09.11.2025 скаржник відправив електронною поштою на електронну адресу заяву про кримінальне правопорушення, в якій вказав, що по цивільній справі № 645/5567/21 він є позивачем та 02.08.2025 подав повторне клопотання про звільнення його від сплати судових витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз та документи на підтвердження. 06.08.2025 суддя ОСОБА_4 постановив ухвалу, згідно якої відмовив у задоволенні цього клопотання, де, на думку скаржника, викладено завідомо неправдиві відомості, що полягали у викривленні його обґрунтувань.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Однак, підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України,зокрема мати короткий виклад обставин,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п.п.1 п.1 розділу ІІІ Положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Однак, на переконання слідчого судді, наведені в заяві ОСОБА_3 відомості не дають підстав для внесення їх до ЄРДР, оскільки не містять даних, які б фактично свідчили про реальність конкретної події злочину. Фактично скаржник не згоден із процесуальним рішенням, постановленим судом та оскарження якого встановлено відповідний порядок згідно Цивільного процесуального законодавства.

У зв`язку з цим, у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303,304,309,369,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових (уповноважених) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.11.2025 року .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5