КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/8866/25 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1 апеляційне провадження №11-сс/824/5224/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0002236 від 29 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - задоволено частково.

Накладено арешт на ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425, ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425/2, ноутбук «Lenovo B590», мобільний телефон «iPhone 12» чорного кольору, п`ять камер відеоспостереження білого кольору та комп`ютерний пристрій (сервер) «ThinkCentre», які було вилучено в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволені інших вимог клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити та накласти арешт на наступне майно, яке було вилучено під час проведення обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 :

- грошові кошти у сумі 18 534 313 грн;

- грошові кошти у сумі 678 175 доларів США;

- грошові кошти у сумі 147 270 Євро;

- ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425;

- ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425/2;

- ноутбук «Lenovo B590»;

- мобільний телефон «iPhone 12» чорного кольору;

- п`ять камер відеоспостереження білого кольору;

- комп`ютерний пристрій (сервер) «ThinkCentre».

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

У мотивування скарги зазначає, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на відповідне майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню особами, винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Зауважує, що судом не враховано, що існуюча злочинна схема діяла тривалий час, а вилучені грошові кошти є такими, що можуть бути отримані незаконним шляхом.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділом Подільського УП ГУНП в м. Києві, за процесуального керівництва Подільської окружної прокуратури м. Києва, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 29 вересня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002236, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, розпочатого за фактом заволодіння невстановленими особами шляхом обману (шахрайство) грошовими коштами ОСОБА_9 .

Досудовим розслідуванням установлено, що 19 вересня 2024 року потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи на меті придбати дизельне паливо для ФГ « ОСОБА_9 », здійснив оплату в розмірі 132 787 грн на рахунок АТ « Ощадбанк » НОМЕР_1 , що належить ТОВ « НСК-ЦЕНТР » , однак товар не отримав.

Також установлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий у своїй діяльності тісно співпрацює, а саме мали місце неодноразові зустрічі та сумісне відвідування обмінних пунктів та місць здійснення діяльності інших суб`єктів господарювання (складські приміщення, офіси, тощо) із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також інші невстановлені в ході досудового розслідування особи з метою забезпечення своєї злочинної діяльності, здійснюють наступні дії: під приводом здійснення законної господарської діяльності у сфері торгівлі паливо-мастильними матеріалами підшукують та інформують потенційних потерпілих з використанням електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерів, мобільних терміналів через мережу Інтернет) про можливість здійснення поставки паливо-мастильних матеріалів, не маючи наміру їх поставляти, на умовах передплати за товар, чим шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами встановлених та потенційних потерпілих; підшукують та придбавають за грошову винагороду юридичних осіб з метою використання їх фінансових рахунків для введення в обіг грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності; здійснюють підбір осіб, які не маючи наміру користуватись послугами банківських установ, погодяться за грошову винагороду, надати свої банківські рахунки та картки у користування, з подальшим використанням їх для введення в обіг грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності.

Вказана інформація підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами, зокрема, з метою встановлення обставин вчинення вищевказаного злочину вилучено наявну в АТ « Ощадбанк » інформацію, тимчасовий доступ до якої надано, щодо руху коштів по рахунку ТОВ « НСК-ЦЕНТР » НОМЕР_1 .

Оглядом вказаної інформації встановлено, що 19 вересня 2024 року о 14:28:18 на рахунок НОМЕР_1 надійшли грошові кошти у розмірі 132 787,20 грн від ФГ « ОСОБА_9 », цього ж дня, о 14:47 та 16:03, з вказаного рахунку здійснено перекази грошових коштів двома платежами на 84 700,00 грн та 48 400,00 грн на рахунок ФОП ОСОБА_13 .

Також аналізом інформації, тимчасовий доступ до якої надано, щодо руху коштів по рахунку ТОВ « НСК-ЦЕНТР » НОМЕР_1 встановлено, що у період з 11 квітня 2024 року по 01 жовтня 2024 року на вказаний рахунок надходять грошові кошти від різних суб`єктів господарювання з призначенням платежу - оплата за паливо. У подальшому вказані кошти виводяться на підконтрольних суб`єктів господарювання.

Оглядом інформації, наявної в АТ « Ощадбанк », тимчасовий доступ до якої надано, щодо руху коштів по рахунку ФОП ОСОБА_13 НОМЕР_4 встановлено, що 19 вересня 2024 року на вказаний рахунок здійснено дві транзакції від ТОВ « НСК-ЦЕНТР », а саме о 16:11:49 у розмірі 84 700,00 грн та о 16:14:48 у розмірі 48 400,00 грн. У подальшому, з рахунку ФОП ОСОБА_13 здійснено два платежі, а саме 21 вересня 2024 року о 10:12:46 у розмірі 90 258 грн на рахунок ФОП ОСОБА_14 , та 22 вересня 2024 року о 07:01:45 у розмірі 42 974,00 грн на рахунок ФОП ОСОБА_15 .

Оглядом інформації, наявної в АТ « ПУМБ », тимчасовий доступ до якої надано, щодо руху коштів по рахункам ФОП ОСОБА_14 встановлено, що подальше виведення грошових коштів у сумі 90 258,00 грн відбувалось шляхом зняття готівки з банківської картки № НОМЕР_5 в банкоматах АТ « Ощадбанк » та АТ « Укрсіббанк ». Також встановлено, що особою, яка використовувала банківську картку ФОП ОСОБА_14 № НОМЕР_5 , є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також під час досудового розслідування встановлено, що ТОВ « НСК-ЦЕНТР » зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , однак проведеними заходами та слідчими діями встановлено, що за вказаною адресою відсутній офіс 317 та ТОВ « НСК-ЦЕНТР » ніколи не здійснювало свою діяльність.

Після отримання готівкових грошових коштів ОСОБА_10 неодноразово відвідує обмінні пункти та місця здійснення діяльності інших суб`єктів господарювання, зокрема відвозить їх до офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізом інформації щодо суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що їх діяльність не пов`язана з готівковим обігом і ведення емісійно-касових операцій, тобто є достатньо підстав вважати, що вказане офісне приміщення використовують для легалізації грошових коштів отриманих від вчинення злочину під виглядом здійснення законних видів діяльності.

Так, під час слідства оперативними заходами встановлено, що учасниками злочину контролюється ряд підконтрольних СГД шляхом розпорядження їх печатками, фінансовим мобільними номерами телефонів (сім-картка), банківськими ключами, доступом до електронної скриньки, та банківськими рахунками. При цьому службові особи даних СГД являються номінальними особами та підприємницькою діяльністю не займаються. У подальшому учасники групи здійснюють смс-розсилку через мережу Інтернет, соціальні мережі та інші майданчики з продажу рекламних оголошень про продаж дизельного палива оптовими партіями зі зниженою ціною, без фактичної мети їх поставки.

Коли потенційний потерпілий відгукується на такі оголошення з ним починають «працювати» та називаючи себе менеджерами з відділу продажу підконтрольного товариства з обмеженою відповідальністю, зловживаючи довірою вводять останнього в оману та заключають в електронній формі договори про поставлення дизельного палива чи мінеральних добрив за передплатою.

Проведеними слідчими заходами встановлено, що на даний час учасниками злочинного механізму для вчинення шахрайств використовувались наступні підприємства: ТОВ « НСК ЦЕНТР » ( ); ТОВ « ІНВЕСТАГРО ЛТД » ( ); ТОВ « СВІЯР » ( ); ТОВ « ЛІНК-ТРЕЙД ГРУП » (0 ); ТОВ « ПРОФІТРЕЙД ІНВЕСТ » ( ); ТОВ « АГРОХІМ ТРЕЙД » ( ); ТОВ « БІОЛАН ТРЕЙД » ( );ТОВ « ФЛАВМЕНТ » ( ); ТОВ « ТЕХОТРАСТ ГРУП » ( ); ТОВ « ОРГАНІК ТОЙЗ » ( ); ТОВ « ГРАНД АГРО ІНВЕСТ » ( ), ТОВ « АКТІВ-ТРЕЙДЕР » ( ), ТОВ « ЮНІТРАЛ » ( ), ТОВ « ФАРМІНК О НОРД » ( ), ТОВ « Компанія ТРІБЕКА » ( ), ПП « Липка авто » ( ), ПП « Велкрафт » ( ), ТОВ « Торгова компанія практик » ( ), ТОВ « КУЛЬТУС ЛЕГАЛІС » ( ), ТОВ « Волспайс » ( ), ТОВ « Логатек » ( ), ТОВ « ФОРЕСТ М » ( ), ПП « П.С.КАР » ( ).

Так, встановлено, що у вищевказаних товариств фактично відсутні основні фонди для здійснення фінансово-господарської діяльності, відсутня наявність технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів та інших умови для ведення господарської діяльності, що може свідчити про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності та безтоварність угод укладених між вказаними товариствами та підприємствами - постачальниками/покупцями.

Для досягнення злочинної мети, невстановлені особи придбали вказані суб`єкти господарської діяльності, при цьому лише документально створювали від їх імені видимість перебування на посаді службових осіб. Таким чином, службові особи, що в державних реєстрах вказані як офіційні керівники підприємства, не маючи реального відношення до діяльності підприємства, не проводили будь-які дії з документами, коштами та майном фірми, що фактично були їм непідконтрольні, таким чином, фактично використовувались для прикриття своїх шахрайських дій та незаконних переказів грошових коштів з відкритих банківських рахунків з метою виведення коштів з подальшим їх обготівкуваванням та розподілу між учасниками злочинної схеми.

11 червня 2025 року слідчим на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва проведено обшук офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено готівкові грошові кошти в сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 євро, ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425, ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425/2, ноутбук «Lenovo B590», п`ять камер відеоспостереження білого кольору та комп`ютерний пристрій (сервер) «ThinkCentre».

Постановою слідчого від 12 червня 2025 року вказані предмети та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

16 червня 2025 року до Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002236 від 29 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - задоволено частково.

Накладено арешт на ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425, ноутбук «Lifebook Fujitsu» № 152425/2, ноутбук «Lenovo B590», мобільний телефон «iPhone 12» чорного кольору, п`ять камер відеоспостереження білого кольору та комп`ютерний пристрій (сервер) «ThinkCentre», які було вилучено в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволені інших вимог клопотання - відмовлено.

Відповідно до вимог частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді згідно доводів апеляційної скарги фактично оскаржена лише в частині відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в частині накладення арешту на готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, тому колегія суддів, відповідно до частини першої статті 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги та лише щодо арешту вищевказаних грошових коштів.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно колегією суддів не перевіряється.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо відсутності підстав для накладення арешту на готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

За правилами частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів установлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, виявлені та вилучені 11 червня 2025 року під час проведення обшуку офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що майно, а саме: готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, виявлені та вилучені 11 червня 2025 року під час проведення обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могло бути набутим кримінально протиправним шляхом або отриманим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди злочинів та використовуватися для вчинення кримінальних правопорушень, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євровизнані у кримінальному провадженні речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , майно з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, а саме грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З огляду на положення частин другої, третьої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, виявлені та вилучені під час проведення 11 червня 2025 року обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , пославшись на те, що прокурором не доведено в клопотанні існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, передбачених частиною другою статті 170 КПК України, оскільки ним не надано доказів, що вилучені кошти є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам статей 170, 171 КПК України.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, виявлені та вилучені під час проведення обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро підлягають арешту з тих підстав, що вони у встановленому законом порядку визнані речовими доказами у межах кримінального провадження №0002236 від 29 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, та відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду в частині вирішення питання щодо арешту грошових коштів в сумі у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт майна з постановленням апеляційним судом у цій частині нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки останнім у повній мірі доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт грошових коштів - скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002236 від 29 вересня 2024 року про арешт майна в частині накладення арешту на готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро - задовольнити.

Накласти арешт на готівкові грошові кошти у сумі 18 534 313 грн, 678 175 доларів США, 147 270 Євро, які було вилучено під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4