У Х В А Л А

08.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

засудженого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 засудженого вироком Шосткинського міськрайонного суду Суиської області від 25.12.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

У С Т А Н О В И В :

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 19.11.2025 надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

1.1. В обґрунтування клопотання зазначено, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, засуджений ОСОБА_5 немає порушень та має заохочення від адміністрації БВК №35.

2. В судовому засіданні засуджений підтримав подану заяву.

2.1. Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» проти задоволення клопотання заперечував.

2.2. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що наразі засуджений не довів своє виправлення, відтак відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення.

3. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

3.1. Пунктом 2 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

3.2. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

3.3. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

3.4. Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2024 (справа № 589/3384/24) визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

3.5. Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

3.6. ОСОБА_5 є особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. При цьому форма вини у категорії кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 185 КК України характеризується умислом.

3.7. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 є 23.10.2023, кінець строку відбування покарання 23.10.2026. Відтак, станом на 08.12.2025 ОСОБА_5 відбуває призначене йому основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» та залишок не відбутого ним покарання у виді позбавлення волі становить 10 місяців 15 днів, шо є менше однієї третини покарання, призначеного судом.

3.8. Згідно інформації наданої ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, у зв`язку з тим, що не довів своє виправлення (витяг з протоколу №45 від 29.10.2025).

За час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» характеризується посередньо, мав 1 стягнення, яке погашене. Заохочень не має. На виробництві установи на даний час працевлаштований на дільниці пошиву мішків укладальником-пакувальником (наказ №319 ПР/ВР від 09.09.2025 року). Водночас відповідно до повідомлення засудженого, він не працює з 11.11.2025 у зв`язку з малою оплатою праці.

3.9. Згідно наданої характеристика, особаа не готова змінювати своє життя після звільнення, допускає порушення умов відбування покарань, не бере участі у програмах, заходах/ має негативне ставлення до участі в програмах, не усвідомлює, що саме необхідно змінювати/ байдуже ставиться до свого майбутнього, не має позитивних планів на майбутнє.

До засудження ОСОБА_5 зловживав алкогольними напоями та вчиняв злочини для отримання коштів на алкоголь. Не усвідомлював хибність своїх дій.

3.10. Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, останній не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення).

3.11. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

3.12. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

3.13. Суд враховує, що ОСОБА_5 вже звільнявся умовно-достроково, однак неодноразово вчиняв нові злочини, що засвідчує невиправданість наданого йому шансу на повернення до суспільства без ізоляції та свідчить про підвищений ризик рецидиву.

3.14. Крім того, відповідно до висновку установи виконання покарань рівень ризику вчинення повторного злочину є середнім, і небезпеки для суспільства середнім. Попри формальні ознаки позитивної поведінки, зокрема працевлаштування засудженого з липня по листопад 2025 року, тривалість такої поведінки є недостатньою для визнання її сталою, а мотивація до виправлення непереконливою. Засуджений не виявляє достатнього рівня усвідомлення своєї провини, а його пояснення щодо причин злочину зводяться до зовнішніх обставин, а не до критичної оцінки власних дій.

3.15. Суд також враховує, що умовно-дострокове звільнення є винятком, який може бути застосований лише у випадку доведеної та стабільної виправленості особи, а не лише її формальної законослухняної поведінки протягом періоду в умовах ізоляції від суспільства. Адже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, крім того короткий проміжок працевлаштування за час відбування покарання засудженим не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

3.16. Також судом врахована відсутність ініціативи з боку засудженого щодо участі в програмах диференційованого виховного впливу, організованих виховних заходах, роботі самодіяльних організацій.

3.17. Відтак, в цьому випадку суд доходить висновку, що мета покарання, передбачена ст. 50 КК України, не досягнута, не виконана як її каральна так і виправна складова. А застосування умовно-дострокового звільнення суперечитиме як вимогам законодавства, так і принципу справедливості та невідворотності кримінальної відповідальності.

4. З урахуванням викладеного у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі слід відмовити.

Керуючись статтями ст. 81 КК України, статтями 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.

2. На ухвалу Суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6