Справа № 461/7848/25
Провадження № 1-кс/461/5889/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

23.09.2025 Галицький районний суд м. Львова у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого дії адвокат ОСОБА_4 , про незаконне затримання, подану у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до слідчої судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою про затримання, поданої у порядку ст. 206 КПК України, у якій просить негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши його затримання від 22 вересня 2025 року слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 незаконним.

В обґрунтування скарги зазначає, що 22.09.2025 близько 06:00 год. слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 затримав по місцю проживання ОСОБА_3 після проведення обшуку у його помешканні. Зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22.09.2025 вбачається, що цього дня ОСОБА_3 затриманий о 06:39 год. «за адресою: АДРЕСА_1 » слідчим, який «фактично затримав підозрюваного в умисному знищенні або пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.194 КК України. З подальшого змісту протоколу вбачається, що «Підставою для затримання підозрюваного ОСОБА_3 слугувало те, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.194 КК України (п.6 ч.1 ст.615 КПК України)». Інші відомості щодо підстав затримання у протоколі відсутні, що вказує на відсутність підстав визначених ч.1 ст.208 КПК України, яка зобов`язує уповноважену службову особу, що здійснила затримання особи, зазначити реальні підстави затримання, а не, як у цьому конкретному випадку, «введення воєнного стану» на території Львівської області, де бойові дії не ведуться. Більше того, зазначає, що подія злочину мала місце 16 вересня 2023 року у м. Самборі, 30 січня 2024 року ОСОБА_3 допитано як свідка у цій справі, а тому цю особу не застали під час замаху чи вчинення злочину; на затриманого не вказав очевидець, чи на тілі, одязі місці події не виявлено очевидні ознаки вчинення злочину; не зазначено очевидця, який вказав на нього, як на особу, що «щойно вчинила злочин» і це стало приводом для затримання. Вказує, що при затриманні слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 провів обшук у помешканні ОСОБА_3 і не виявив при ньому заборонених речей та предметів, які б вказували на його причетність до вчинення будь-якого злочину. Більше того, при затриманні ОСОБА_3 скористався ст. 63 Конституції України, так як кримінального правопорушення не вчиняв, а події організовані органами досудового розслідування щодо нього мають очевидні ознаки провокації. Таким чином, 22.09.2025 у слідчого ОСОБА_5 жодних підстав, передбачених ч.1 ст.208 чи ч.1 ст.615 КПК України, для затримання ОСОБА_3 не існувало.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримали з підстав, наведених у ній, просили таку задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, у якій просив проводити розгляд скарги у його відсутності, та відмовити у задоволенні такої, оскільки на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IХ, в Україні з 05.30 год. 24.02.2022 введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та триває до теперішнього часу. А також, згідно з п . 6 ч . 1 ст. 615 КПК України, якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу, що було зроблено слідчим 22.09.2025, після повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, про що складений відповідний протокол про затримання. Вказує, що наявні реальні ризики втечі ОСОБА_3 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки останній має правові підстави виїзду за кордон, та такий неодноразово здійснював перетин державного кордону України протягом 2025 року. Також зазначає, що 23.09.2025 слідчий за погодженням з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав до Галицького районного суду м. Львова клопотання про обрання запобіжного розгляду у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , розгляд якого призначений на 23.09.2025.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи учасників справи, слідча суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

У положеннях ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Слідча суддя при розгляді скарги враховує, що у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 22.09.2025, складеному стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий зазначив час складання такого протоколу, фактичний час (години і хвилини) затримання, а також підстави затримання. Окрім цього, зі вказаного протоколу слідує, що слідчий під особистий підпис роз`яснив затриманому права, передбачені ст. 42 КПК України, копія протоколу затримання була вручена затриманому та захиснику.

Строки вручення повідомлення про підозру та тримання затриманої особи під вартою не перевищені. Окрім цього, як встановила слідча суддя, до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 23.09.2025 подане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_3 слідча суддя не встановила.

З урахуванням викладеного, слідча суддя вважає скаргу на незаконне затримання необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого дії адвокат ОСОБА_4 , про незаконне затримання, поданої у порядку ст. 206 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст цієї ухвали оголошений 24.09.2025 о 09:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_7