Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4968/25
Номер провадження 1-кп/711/443/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001435 від 16.04.2025 про продовження строку запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Райське Новокаховського району Херсонської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, старшого командира гармати 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Придніпровським районним судом м. Черкаси здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України.

До початку судового засідання через канцелярію суду прокурором подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 на 60 днів без визначення розміру застави .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити. В обґрунтування клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик переховування від суду прокурор обумовлював тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення,оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; крім того, обвинувачений не має постійного місця проживання в регіоні вчинення кримінальних правопорушень, а також міцних соціальних зв`язків, що унеможливить здійснення контролю за його поведінкою.

Незаконний вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні може бути реалізований шляхом підбурювання, умовляння, залякування, підкупу вказаних осіб, що надали викривальні щодо обвинуваченого показання, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показань або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід судового розгляду;

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, як зазначив прокурор, зумовлений статусом ОСОБА_4 як військовослужбовця, призваного за мобілізацією, який у разі незастосування до нього тримання під вартою може вчинити нове правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Про наявність вказаного ризику також свідчить та обставина, що 22.03.2025 здійснено призов ОСОБА_4 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Однак вже 30.03.2025 солдат ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025 знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням розташування останньої, що свідчить про його причетність до вчинення злочинів, передбачених статтями 407, 408 КК України та вказує на здатність ОСОБА_4 вчинити нові кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 висловила переконання, що для обвинуваченого більш відповідним було б застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, однак через відсутність будь-яких доказів, якими сторона захисту могла б аргументувати доводи щодо можливості зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, захисник покладалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із захисником щодо можливості застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, однак загалом не заперечував проти продовження його тримання під вартою, оскільки вважав, що для цього наявні підстави.

Заслухавши думку сторін, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Так, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 30 днів, а саме до 15.07.2025 включно, без визначення розміру застави.

У ході підготовчого судового засідання ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.07.2025 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, по 08.09.2025 включно, без визначення розміру застави, який згодом продовжено ще на 60 днів ухвалою від 04.09.2025 по 03.11.2025 включно.

Аналізуючи наведені прокурором ризики як підставу для продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від суду під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, суд враховує, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є достатньо високим. Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання в м. Черкаси та міцних соціальних зв`язків, що значно ускладнює забезпечення його належної процесуальної поведінки, а відсутність стабільного побуту, джерела доходу, соціальної прив`язаності та будь-яких обов`язкових зобов`язань перед державою та суспільством свідчить про високий рівень мобільності обвинуваченого та підвищує ймовірність його ухилення від участі у кримінальному провадженні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих правопорушень підтверджується також показаннями свідків та потерпілих, існує достатньо вірогідний ризик незаконного впливу обвинуваченого на них у випадку перебування на волі.

Також суд вважає актуальним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки останній, будучи 22.03.2025 призваним за мобілізацією, вже з 30.03.2025 знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням розташування військової частини НОМЕР_1 , до якої був направлений для проходження військової служби. Вказане свідчить про схильність обвинуваченого до ігнорування встановлених законом правил поведінки, зокрема, обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, а отже і на можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, інший менш суворий запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, чи забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків, а тому вказані обставини та ризики виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою і підстав для зміни запобіжного заходу на цьому етапі судового провадження суд не вбачає.

Сутністю запобіжного заходу у виді домашнього арещту відповідно до ст. 181 КПК України є заборона обвинуваченому цілодобово або у визначений час доби залишати житло. Разом з тим, суд вкотре звертає увагу, що місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 знаходяться в іншому регіоні держави, а відомостей про фактичну можливість утримання обвинуваченого під домашнім арештом на території військової частини чи в будь-якому іншому місці на території м. Черкаси, відомостей про власника цього житла, його зв`язки із обвинуваченим, відомостей про фактичне проживання ОСОБА_4 за вказаною ним адресою стороною захисту не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки злочини, передбачені ст. 186 КК України, які інкримінуються ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акта, вчинені обвинуваченим із застосуванням насильства проти потерпілих, суд вважає за доцільне при продовженні тримання під вартою не визначати ОСОБА_4 розмір застави.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 181, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 05 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1