справа №760/9925/16-к
провадження №1-кп/991/189/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«01» грудня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

у кримінальному провадженні №0002738 від 11 грудня 2015 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час судового засідання клопотання прокурора про привід обвинуваченої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження №0002738 від 11 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 357 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою суду від 14 листопада 2025 року оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_6 та зупинено відносно нього судове провадження до встановлення місцезнаходження.

Протокольною ухвалою суду від 27 листопада 2025 року відмовлено прокурору в задоволенні усного клопотання про привід обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку з невідповідністю його положенням ст.141 КПК України.

28 листопада 2025 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 приводу, з посиланням на те, що вона не прибула в судове засідання 27 листопада 2025 року. При цьому, прокурор вказує, що захистом надано суду довідку про перебування ОСОБА_5 на лікуванні без зазначення діагнозу та відомостей про тяжкий перебіг хвороби, натомість у наданому консультативному висновку невролога зазначено діагноз, що, за твердженням прокурора, не є тяжким захворюванням та не звільняє від обов`язку явки в судове засідання.

Судове засідання 28 листопада 2025 року було відкладено на іншу завчасно погоджену дату з причин відсутності у суду відомостей щодо поважності/неповажності причин неявки обвинуваченої ОСОБА_5 , можливості/неможливості залишити нею лікувальний заклад, а також необхідності захиснику ОСОБА_8 ознайомитися з клопотанням прокурора про привід.

В судовому засіданні 01 грудня 2025 року прокурор підтримав подане клопотання, акцентуючи увагу на тому, що поважною причиною неявки до суду, згідно з положеннями КПК України, є виключно тяжке захворювання і неможливість покинути заклад охорони здоров`я. В наданій же захисником довідці не зазначено, яке саме захворювання лікує обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в стаціонарі, а консультативний висновок приватного невролога говорить про підозри на дисциркуляторну енцефалопатію, лікування якої пов`язане із зоровим способом життя і усуненням супроводжуваних симптомів. Отже, прокурор вважає, що обвинувачена не прибула до суду без поважних причин, у зв`язку з чим до неї слід застосувати привід в наступне судове засідання. Виконання приводу прокурор просив покласти на НАБУ. При цьому, прокурор переконаний, що, у разі встановлення перешкод під час виконання ухвали, такий привід не буде здійснено.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 зазначив, що прокурор керується загальними правилами, принципами, не знаючи дійсного діагнозу обвинуваченої ОСОБА_5 . Адвокат повідомив, що 28 листопада 2025 року він направив запит на адресу генерального директора Обласної клінічної психіатричної лікарні, в якому ставляться питання стосовно діагнозу ОСОБА_5 , призначеного їй лікування, можливості брати участь в судових засіданнях, впливу на неї призначеного лікування та тяжкості захворювання. Однак, наразі відповіді на вказаний запит адвокат не отримав. Вважає клопотання прокурора передчасним, адже ніхто не знає, з яким діагнозом госпіталізована ОСОБА_5 та як цей діагноз пов`язаний з іншими її супутніми захворюваннями, зокрема чи не буде загрози для її життя чи здоров`я під час виконання приводу. За таких обставин, адвокат вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню. При цьому, якщо суд дійде висновку, що таке клопотання може бути розглянуто, просив перенести його розгляд на наступне судове засідання коли вже буде відповідь на його запит з лікувального закладу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, суд не вбачає підстав для неодноразового перенесення розгляду клопотання прокурора на іншу дату в силу вимог ч. 2 ст. 142 КПК України, а тому зазначене усне клопотання захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

У даному кримінальному провадженні судові засідання, призначені, зокрема на 27, 28 листопада та 01 грудня 2025 року, не відбулися у зв`язку із неявкою обвинуваченої ОСОБА_5 .

Так, 27 листопада 2025 року захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про перенесення судового засідання, призначеного на цей день, повідомивши, що 15 листопада 2025 року ОСОБА_5 зверталася за медичною допомогою до медичного центру «Драйв-медікал», де, відповідно до консультації невролога, їй був виданий висновок спеціаліста із зазначенням діагнозу, який колегія суддів не має наміру розкривати у цьому рішенні з огляду на чутливість такої інформації, а 26 листопада 2025 року її було госпіталізовано на стаціонарне лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської ради» у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними розладами №16.

В судовому засіданні цього дня (27 листопада 2025 року) адвокат ОСОБА_8 повідомив, що вказані довідки йому привіз співмешканець ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , який також повідомив йому, що ОСОБА_5 перебуває саме на стаціонарному лікуванні, тобто, як зрозумів адвокат, вона не може покинути лікувальний заклад. Адвокат намагався зателефонувати своїй клієнтці, але вона не взяла слухавку. Зазначив, що має намір направити запит до медичного закладу для з`ясування обставин перебування у ньому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні 28 листопада 2025 року адвокат ОСОБА_8 повідомив, що 27 листопада 2015 року мав розмову з обвинуваченою ОСОБА_5 , яка підтвердила, що знаходиться в стаціонарі та отримує лікування у вигляді транквілізаторів. Учасникам провадження було запропоновано судом на наступне судове засідання надати відомості можливості/неможливості тимчасового залишення ОСОБА_5 медичного закладу.

Як повідомив адвокат в судовому засіданні 01 грудня 2025 року, станом на час розгляду клопотання ним не отримано будь-яких додаткових відомостей стосовно ОСОБА_5 з медичного закладу, в якому вона перебуває.

За правилами п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду; суд також має право постановити, зокрема ухвалу про привід обвинуваченого в порядку, передбаченому главами 11 та 12 КПК України (ч.1 ст. 323 КПК України).

Так, з положень ст. 139 КПК України вбачається, що якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано, зокрема привід.

Згідно з ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

За правилами ч. 2 ст. 142 КПК України, під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання.

В даному випадку обвинувачена ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про судові засідання 27, 28 листопада та 01 грудня 2025 року повісткою про виклик від 03 листопада 2025 року, а також про що свідчить власноруч підписані нею розписки від 22 вересня 2025 року та 31 жовтня 2025 року, у вказані судові засідання не з`явилась та особисто не сповістила суд про причини своєї неявки.

З повідомленої її адвокатом ОСОБА_8 інформації суду стало відомо про проходження ОСОБА_5 стаціонарного лікування з 26 листопада 2025 року по теперішний час у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської ради» у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними розладами №16 (довідка від 26 листопада 2025 року №9846/32).

Стосовно цієї обставини необхідно вказати на те, що перелік поважних причин неприбуття особи на виклик наведено у ст. 138 КПК України, серед яких, зокрема тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

При цьому, враховуючи зміст наведеної статті та відсутність визначення у КПК України поняття «тяжка хвороба», колегія суддів вважає, що для визнання поважною причиною неявки особи з підстав наявності «тяжкої хвороби» необхідно підтвердити її будь-якими належними та достатніми відомостями, на підставі яких суд може встановити, що така хвороба об`єктивно перешкоджає участі даної особи у судовому засіданні. В той же час, для ствердження про поважність неприбуття особи на виклик у зв`язку з проходженням лікування у медичному закладі необхідно не тільки зазначити про перебування особи в закладі охорони здоров`я у зв`язку з таким лікуванням, а і підтвердити факт неможливості тимчасово залишити цей заклад для прийняття участі у судовому засідання, у тому числі дистанційно, будь-якими належними та достатніми відомостями, на підставі яких суд може встановити поважність/неповажність неприбуття особи на виклик та/або наявність/відсутність можливості у особи поінформувати суд про неможливість її участі у призначених судових засіданнях.

Втім, крім наявних відомостей про перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікування станом на 26 листопада 2025 року, матеріали справи не містять жодних інших відомостей та/або документів, які б підтверджували наявність у обвинуваченої тяжкого захворювання, яке б перешкоджало явці до суду, та/або продовження перебування її у закладі охорони здоров`я станом на день постановлення даного рішення і неможливість тимчасово його залишити.

Крім того, з наданої адвокатом ОСОБА_8 довідки Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської ради» неможливо констатувати встановлення лікарями цього закладу будь-якого діагнозу ОСОБА_5 , у зв`язку з яким вона перебуває на лікуванні, її стан здоров`я, причини госпіталізації та/або ступень тяжкості захворювання, який об`єктивно виключає можливість залишення нею медичного закладу.

Будь-яких додаткових відомостей, які б підтверджували або спростовували наявну у суду інформацію щодо поважності/неповажності неприбуття обвинуваченої на виклик учасниками провадження не було надано.

За таких обставин, наявна в матеріалах кримінального провадження інформація не свідчить про поважність причин неявки ОСОБА_5 в судові засідання 27, 28 листопада та 01 грудня 2025 року у зв`язку з її тяжкою хворобою та/або перебуванням (продовження перебування) в закладі охорони здоров`я та неможливістю тимчасово залишити цей заклад.

Отже, оскільки в судових засіданнях встановленні факти порушення обвинуваченою ОСОБА_5 покладеного на неї обов`язків щодо явки до суду та повідомлення про причини свого неприбуття у судові засідання, причини такої неявки не є поважними в контексті положень ст. 138 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з необхідністю встановлення певних застережень під час його виконання та констатує про підтвердження представником сторони обвинувачення достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 приводу, як заходу забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості.

Враховуючи наявний у суду обсяг інформації щодо попереднього загального стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 , застосування до неї саме такого заходу, який пов`язаний з фізичним впливом, обмеженням пересування та полягає у примусовому супроводженні, на переконання колегії суддів, необхідно виконувати привід з відповідними обмеженнями (застереженнями), зазначеними у резолютивній частині цього рішенні, та у повній відповідності до положень ст. 143 КПК України.

Крім того, у разі встановлення факту того, що станом на день виконання цього рішення обвинувачена ОСОБА_5 продовжуватиме перебувати у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської ради» у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними розладами №16 або у будь-якому іншому медичному закладі особа, яка виконуватиме ухвалу, першочергово має отримати вичерпну інформацію щодо загального стану обвинуваченої ОСОБА_5 , тяжкості і перебігу її хвороби та, у разі встановлення відомостей, що унеможливлюють тимчасове залишення ОСОБА_5 медичного закладу у зв`язку з потенційним створенням відповідними діями загрози її життю та здоров`ю під час доставлення до суду, дана ухвала не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 140, 142, 327, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про перенесення розгляду клопотання прокурора про привід обвинуваченої ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Здійснити привід обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для її участі в судовому засіданні 04 грудня 2025 року о 15:00 до Вищого антикорупційного суду.

Привід обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не може бути застосований у разі її тяжкої хвороби, перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням та неможливість, з урахуванням перебігу захворювання, тимчасово залишити цей заклад, а також у випадках якщо доставлення до суду може створити загрозу для її життя та здоров`я.

Виконання ухвали про здійснення приводу обвинуваченої ОСОБА_5 доручити Національному антикорупційному бюро України.

Контроль за виконанням приводу покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

У разі неможливості здійснення приводу повідомити суд та надати докази (письмові пояснення тощо) про причини невиконання ухвали про здійснення приводу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_11

ОСОБА_12