УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року

м. Київ

Справа № 682/2271/21

Провадження № 51-4819 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року,

встановив:

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців. Вирішено питання запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

Не погоджуючись із вироком, засуджений подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку, за результатом розгляду якої 08 жовтня 2025 року Хмельницький апеляційний суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого

ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження, а його апеляційну скаргу разом з додатками до неї повернув особі, яка її подала.

У касаційній скарзі захисник в інтересах засудженого, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність оскаржуваного рішення практиці ЄСПЛ, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Зазначає, що раніше в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 16 липня 2025 року, якою було повернуто клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року, було роз`яснено право повторного звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою, поданою разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску строку.

Водночас після повторного звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд ухвалою від 08 жовтня 2025 року відмовив у поновленні строку з інших мотивів, чим, на переконання скаржника, змінив свою правову позицію та порушив принцип правової визначеності, фактично позбавивши його підзахисного права на апеляційний перегляд.

Захисник зазначає, що посилання апеляційного суду на те, що

ОСОБА_5 раніше судимий, а тому обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, є дискримінаційним. КПК України не передбачає презумпції юридичної обізнаності особи залежно від наявності судимостей, а використання попередніх судимостей як негативної процесуальної характеристики суперечить принципу рівності сторін та положенням Конституції України.

Також, на думку захисника, апеляційний суд не надав належної оцінки поважності причин пропуску строку, зокрема відсутності у підзахисного після проголошення вироку реальної правової допомоги, фактичної бездіяльності попереднього захисника, залежність підзахисного від професійної правової допомоги, а також його добросовісну поведінку після отримання роз`яснення суду.

Окрім цього, на переконання скаржника, формальний та суперечливий підхід апеляційного суду призвів до фактичного блокування права на апеляційний перегляд оскаржуваного вироку, що, у свою чергу, є обмеженням права на доступ до суду та суперечить практиці ЄСПЛ.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані копії оскаржуваного судового рішення та інших документів, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Положеннями ст. 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами потрібно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК строк на подання апеляційної скарги на вирок місцевого суду становить тридцять днів з дня його проголошення.

З доданої до касаційної скарги копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що вирок суду першої інстанції було ухвалено та проголошено

23 квітня 2025 року за участю ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 . Крім цього зауважується, що цього ж дня копія вказаного вироку була вручена всім учасникам кримінального провадження, що підтверджується їх підписами в розписках.

Також в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду зазначено, що 14 липня 2025 року до Хмельницького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000771 від 05 жовтня 2021 року з клопотанням ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року без подання на нього самої апеляційної скарги. Зазначене клопотання було повернуто особі, яка його подала, ухвалою апеляційного суду від 16 липня 2025 року, про яку згадується у касаційній скарзі.

12 серпня 2025 року ОСОБА_5 було знову подано апеляційну скаргу на вирок місцевого суду з клопотанням про поновленням строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначив, що поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду ОСОБА_5 не навів, і колегією суддів таких причин не встановлено.

Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції відхилив посилання

ОСОБА_5 на відсутність розуміння строків оскарження, оскільки у резолютивній частині вироку, яку засуджений отримав у день його проголошення, роз`яснено, що вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції. На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Крім того, апеляційний суд зауважив, що при ухваленні та проголошенні оскаржуваного вироку був присутній захисник ОСОБА_6 , який надавав правову допомогу ОСОБА_5 , і він мав можливість скористатися правовою допомогою для роз`яснення змісту судового рішення, зокрема і в частині роз`яснення останньому права та порядку його оскарження.

Як вказав апеляційний суд, будь-яких скарг на дії чи бездіяльність попереднього захисника ОСОБА_6 матеріали справи не містять, і апеляційним судом таких обставин не встановлено. Не було надано таких матеріалів й до касаційної скарги захисника.

Також в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду зазначено, що засуджений, у разі незадоволення наданням правової допомоги захисником, мав право звернутися в Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги для призначення йому захисника для підготовки та подачі апеляційної скарги у встановлений законом строк.

У зв`язку із зазначеним апеляційний суд дійшов висновку про відмову обвинуваченому ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року.

Вказана позиція суду апеляційної інстанції колегією суддів касаційного суду вбачається обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд порушив принцип правової визначеності, оскільки в ухвалі від 16 липня 2025 року роз`яснив право на повторне звернення з апеляційною скаргою, а в подальшому відмовив у поновленні строку з інших мотивів, є необґрунтованими.

Із доданої до касаційної скарги копії ухвали Хмельницького апеляційного суду від 16 липня 2025 року убачається, що засуджений подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку без подання самої апеляційної скарги.

Апеляційний суд у своїй ухвалі, якою було зазначене клопотання повернуто обвинуваченому, роз`яснив процесуальне право особи на повторне звернення з апеляційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку, не вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Надання такого роз`яснення не обмежує апеляційний суд у подальшій оцінці наведених причин пропуску строку у кожному конкретному випадку.

Посилання захисника на те, що апеляційний суд допустив дискримінаційний підхід, зазначивши про попередні судимості засудженого, не вбачається таким, що впливає на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в цілому.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що наведена обставина оцінювалася судом не як негативна характеристика особи, а у контексті загальної оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та аспектів обізнаності обвинуваченого про порядок і строк апеляційного оскарження вироку місцевого суду з огляду на його попередній досвід.

Крім цього, колегія суддів вбачає, що відмова у поновленні строку на апеляційне оскарження за відсутності поважних причин його пропуску й відповідно відсутності достатніх підстав для його поновлення не свідчить про обмеження права на

доступ до суду в контексті практики ЄСПЛ й не порушує права особи на доступ до суду.

Враховуючи вказане, колегія суддів касаційного суду вбачає, що апеляційний суд обґрунтовано не знайшов підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, ухвалою від 08 жовтня 2025 року правильно відмовив у задоволенні клопотання про його поновлення та повернув апеляційну скаргу скаржнику.

Таким чином, з касаційної скарги, копій судового рішення та інших документів убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги в межах її доводів та вимог немає.

Тому, керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3