Провадження № 11-сс/4808/334/25
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 року задоволено клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.4 ст.189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 листопада 2025 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_9 не погодилася з ухвалою слідчого судді та подала апеляційну скаргу, в якій оскаржує її законність і обґрунтованість. На переконання сторони захисту, слідчий суддя при постановленні ухвали не врахував низку істотних обставин, що мають правове значення, та не забезпечив дотримання вимог кримінального процесуального закону, практики Верховного Суду та ЄСПЛ. Сторона захисту наголошує на необґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, оскільки органом досудового розслідування не надано жодного належного та допустимого доказу, який би поза розумним сумнівом підтверджував причетність ОСОБА_7 до інкримінованого злочину. Витяг з ЄРДР є лише технічним документом, що підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР, але не може вважатися доказом у розумінні ст.84 КПК України, оскільки не містить фактичних даних про подію злочину чи участь підозрюваного у його вчиненні. Також протоколи допиту потерпілого та свідка, на які посилається сторона обвинувачення, не є належними доказами, адже відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд має право обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні або отриманих у порядку, визначеному ст.225 КПК України. Таким чином, показання, надані слідчому чи прокурору, не можуть бути покладені в основу судового рішення. Крім того, серед матеріалів, поданих слідчим, наявний протокол про проведення НСРД аудіо- та відеоконтролю особи, однак відсутня ухвала суду, яка б надавала дозвіл на проведення цієї НСРД, що позбавляє сторону захисту можливості перевірити законність її проведення та ставить під сумнів допустимість отриманих у такий спосіб доказів. Апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які могли б обґрунтувати необхідність тримання підозрюваного під вартою. Зокрема, у матеріалах відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити або спотворити докази, впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження або продовжити злочинну діяльність. Навпаки, підозрюваний діяв відкрито, добровільно надавав органу досудового розслідування необхідні документи, співпрацював зі слідством, надавав пояснення, що свідчить про його добросовісну процесуальну поведінку. При цьому прокурором не було доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити досягнення мети кримінального провадження, як того вимагає п.1 ч.3 ст.184 КПК України, а суд, порушуючи ч.4 ст.194 КПК України, не розглянув можливість обрання альтернативного запобіжного заходу. Слідчий суддя не взяв до уваги позитивні характеристики особи підозрюваного, передбачені ст.178 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є одруженим, виховує трьох дітей, має стабільний дохід, є засновником та керівником ТОВ «ТЕХ АГРО», систематично допомагає Збройним силам України, за що неодноразово отримував офіційні подяки від військових підрозділів зокрема, від командира окремого батальйону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », групи ССО « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та командира військової частини НОМЕР_1 . Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про його законослухняність і соціальну стабільність. Таким чином, слідчий суддя мав би врахувати, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, які мінімізують ризики ухилення від правосуддя. Захисниця наголошує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватись лише за наявності беззаперечних підстав, і лише тоді, коли інші заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку особи. Посилання на тяжкість інкримінованого злочину не може саме по собі виправдовувати застосування найсуворішого запобіжного заходу, що підтверджується рішеннями Конституційного Суду України та Верховного Суду.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт, визначивши розмір застави від 80 до 300 прожиткових мінімумів.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники та підозрюваний підтримали апеляційні вимоги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують дію такого запобіжного заходу.

Апеляційний погоджується, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а отже, існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання може вдатися до дій спрямованих на уникнення від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню. Підозра є обґрунтованою і підтверджується наданими копіями доказів, яких на даному етапі досудового розслідування достатньо для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя належним чином врахував всі обставини та дані про особу підозрюваного, зважено оцінив ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Не заслуговують на увагу і доводи, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів.

Слідчий суддя належним чином мотивував свої висновки щодо виду запобіжного заходу. При цьому він врахував, що підозра стосується вчинення особливо тяжкого злочину, що в свою чергу є переконливим для визначення ступеню ризиків зазначених стороною обвинувачення.

Разом з тим, слідчим суддею обґрунтовано не було визначено розмір застави, як альтернатива триманню під вартою, оскільки інкримінований злочин пов`язаний із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

Що стосується доводів про неналежну оцінку доказів слідчим суддею, в оскаржуваній ухвалі містяться мотиви суду з цього питання, а саме що слідчий суддя не зобов`язаний перевіряти обґрунтованість підозри у порядку, передбаченому для розгляду провадження з обвинувальним актом. На даній стадії кримінального провадження наданих слідчому судді доказів достатньо для висновків про обґрунтованість підозри.

Пояснення підозрюваного, що між ним та потерпілим існували дружні стосунки та цивільно-правові відносини не спростовують висновків слідчого судді. Зазначені обставини підлягають перевірці під час досудового слідства.

Проаналізувавши обставини встановлені слідчим суддею та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4