справа № 619/5308/24
провадження № 1-кп/619/105/26
УХВАЛА

іменем України

9 січня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000256 від 10.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Унцешти Унгенського району Молдова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

встановив:

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 10.11.2023.

У судовому засіданні прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на те, що підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому знаходячись на волі, може виникнути фактична можливість ухилитися від кримінальної відповідальності та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема перетнути кордон території України. Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на даний час обвинувачений ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, підтримує зв`язок з особами, які перебувають на окупованій території України, може передавати їм данні, що можуть мати негативні наслідки та становити склад кримінального правопорушення, зокрема у вигляді передачі даних про місце знаходження військових чи інших стратегічних об`єктів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив суд змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на інший більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави. Зазначив, що твердження прокурора про можливість обвинуваченого переховуватися та вчинити інше кримінальне правопорушення не обгрунтоване конкретними доказами.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилався на те, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу вже не існують.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд змінити запобіжний захід на інший більш м`який запобіжний захід або скасувати. Вказав на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши обґрунтованість клопотання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заперечень на нього сторони захисту, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 17.01.2026 (включно) без визначення застави.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Вивчивши доводи заявлених клопотань, суд дійшов висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу може призвести до недотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Крім того, на переконання суду є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно наявні і продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Також суд враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, враховуючи всі вищенаведені відомості, суд дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою.

Відтак, обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 є неможливим, а тому клопотання обвинуваченого та його захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

Доводи захисників про те, що судовим розглядом, на думку сторони захисту, вже встановлено, що стороною обвинувачення не доведено висунуте обвинувачення, суд вважає передчасним, оскільки лише дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, перевіривши всі обставини під час судового провадження, надавши оцінку всім доказам у їх сукупності, суд може дійти висновку про обґрунтованість чи необґрунтованість пред`явленого обвинувачення та доведеність всіх елементів складу злочину.

Посилання захисників на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, наявність у нього родини та репутації, є вагомими, проте не мають вирішального характеру під час розгляду питання про продовження строку дії запобіжного заходу, самі по собі не спростовують висновків суду щодо доцільності продовження тримання його під вартою, не зменшують існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, відмовити у задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 березня 2026 року (включно) без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисників про зміну запобіжного заходу -- відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 8 березня 2026 року (включно) без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1