Справа № 577/5837/25
Провадження № 1-кп/577/515/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 від 09 червня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2025 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн 00 коп,.

Відповідно до ухвали суду від 13 листопада 2025 року застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 13 січня 2026 року до 24 год. 00 хв.

До спливу вказаного строку судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на те, що ризики, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, не перестали існувати та до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, оскільки прокурором не надано доказів існування на даний час ризиків, на які він посилається у клопотанні про продовження запобіжного заходу, прохає застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримує позицію свого підзахисного.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів. За вчинення вказаного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Суд приймає до уваги, що при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, тобто існує певна ймовірність того, що ОСОБА_8 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності. Він ніде не працював та не мав джерела доходів, що спонукало його до вчинення нового кримінального правопорушення.

29 травня 2025 року ОСОБА_8 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , де проходив військову службу під час мобілізації.

За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо, як особа яка зловживає спиртними напоями.

ОСОБА_8 проживав у м. Кролевець Конотопського району Сумської області, а вчинення злочину йому інкримінується в іншому населеному пункті в с. Вирівка Конотопського району Сумської області.

За таких обставин, суд приходить висновку, що ризики, які існували на час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують мати місце і на даний час, а тому застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до двох місяців.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, суд приймає до уваги, що згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, п. 2 ч. 1, п 1-1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн 00 коп, продовжити до 26 лютого 2026 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та його захисником безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії ухвали.

СуддяОСОБА_1