"20" листопада 2025 р. Справа № 363/5818/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох доньок, 2011 та 2020 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 415 КК України у кримінальному провадженні за №0001025 від 22.02.2025 року, на підставі ст. 45 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Так, ухвалою суду від 02.10.2025 року по вказаному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання на 20.11.2025 року.

20.11.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, про його звільнення від кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні за №0001025 від 22.02.2025 року, на підставі ст. 45 КК України.

Так встановлено, що полковник ОСОБА_4 22.02.2025 року приблизно о 08 год. 00 хв., перебуваючи на службі та керуючи технічно справним автомобілем марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 на чорному фоні, який відноситься до транспортних машин, призначених для перевезення особового складу та матеріальних засобів та належить військовій частині НОМЕР_2 , здійснюючи рух по вул. Київській у напрямку до вул. Набережна у м. Вишгороді, Київської області, поблизу перехрестя з вул. Шевченка,діючи у порушення вимог п.п.1.5, 2.4 (д), 18.1 ПДР України, відповідно до яких: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та своєчасно не відреагував на її зміну та у порушення вимог п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека чи перешкода, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перетинала проїзну чистину вул. Київська з ліва на право по напрямку руху транспортного засобу, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, тим самим створив для неї небезпеку, внаслідок чого допустив наїзд на останню. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3 (д), 18.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження.

За таких обставин, суд вважає кваліфікацію дій водія ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 415 КК України вірною, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортною машиною, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

20.11.2025 року до суду від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначене клопотання підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, оскільки вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин, він визнає повністю, у скоєному щиро кається, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті зазначеного кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані ним збитки потерпілій, про що є відповідні розписки. Наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття провадження у справі, підтвердивши наявність обставин, викладених обвинуваченим в клопотанні, додавши, що обвинувачений вперше вчинив зазначений нетяжкий злочин з необережності, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував, завдані ним збитки потерпілій особі. Крім того, прокурор просив суд стягнути з обвинуваченого витрати, пов`язані з проведенням в рамках цього провадження експертиз.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття провадження у справі, підтвердивши, що задані збитки обвинуваченим відшкодовано їй в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Диспозиція вказаної статті передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого.

Основним безпосереднім об`єктом є установлений порядок водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що забезпечує безпеку їх руху для людей, майна та боєготовності військ. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Так, частиною 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, дійове каяття полягає у тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям за наявності вказаних у наведеній вище статті КК України умов є обов`язком, а не правом суду. Таке звільнення є безумовним і остаточним.

Абзацом 3 п. 3 Постанови Пленуму ВСУ за №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року за №12, передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію дій за ч. 1 ст. 415 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, діяння, яке вчинив ОСОБА_4 , дійсно мало місце, отримало правильну кримінально-правову оцінку та ним визнано. Також обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження і, після роз`яснення цих положень, наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 45 КК України.

Будь-яких обставин, які перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 284-288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані ним збитки потерпілій особі, надав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, а також беручи до уваги, що прокурор та потерпіла ОСОБА_5 не заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд вважає, що наявні всі умови та підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, ст. 368 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертиз з обвинуваченого на користь держави.

Долю речового доказу необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Цивільній позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284- 288 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Закрити кримінальне провадження за №0001025 від 22.02.2025 рокувідносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 45 КК України, відповідно до вимог ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у загальній сумі 8 436 грн. 50 копійок стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави, а саме:

-витрати на проведення експертизи від 12.03.2025 року за №СЕ-19/111-25/12805-ІТ в сумі 3 979 грн. 50 коп.;

-витрати на проведення експертизи від 20.08.2025 року за №СЕ-19/111-25/49991-ІТ в сумі 4 457 грн. 00 коп.

Речовий доказ, а саме: транспортну машину марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 на чорному фоні, що передана на відповідальне зберігання в/ч НОМЕР_2 залишити в розпорядженні власника.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1