Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1429/2025 Справа № 641/7151/25
УХВАЛА
26 вересня 2025 року м. Харків
Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з клопотанням надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Особа, стосовно якої розглядається клопотання в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, слідчий суддя зазначає наступне.
Клопотання направлено до суду 24.09.2025 (наступний робочий день). Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, не порушені.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні дізнавача, слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Дізнавач, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Слідчий суддя враховує, що 21 зіп-пакет, всередині кожного знаходиться речовина рослинного походження у висушеному стані, які поміщено до паперового конверту білого кольору; 2 зіппакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщено до спеціального сейф-пакету KIV 2118882; 10 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщено до спеціального сейф-пакету KIV 2118883, виявлене та вилучене 23.09.2025 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході огляду місця події на ділянці відкритої місцевості за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, поблизу будинку 135 А, є речовим доказом, матеріальним об`єктом, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому воно перебуває після вилучення, з метою попередження його можливого зникнення, втрати, передачі або настання інших наслідків, є одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні. Тому існують підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна, що буде відповідати завданням кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування та буде пропорційним.
В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч. 1 ст. 174 КПК).
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході огляду місця події 23.09.2025 на ділянці відкритої місцевості за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, поблизу будинку 135 А, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 21 зіп-пакет, всередині кожного знаходиться речовина рослинного походження у висушеному стані, які поміщено до паперового конверту білого кольору, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії; 2 зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщено до спеціального сейф-пакету KIV 2118882, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії; 10 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, поміщено до спеціального сейф-пакету KIV 2118883, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1