ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 450/1095/24

провадження № 51 - 2528 км 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025

від 01 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вислобоки Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 358 ч. 4 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня

2025 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 358 ч. 4 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

що становить 510 грн.

Речовий доказ - підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ухвалено знищити.

Прийнято рішення щодо процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

29 лютого 2024 року о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_6 керував трактором «FAHR М66» та під час руху автодорогою М-06 у с. Гамаліївка Львівського району Львівської області був зупинений працівником поліції, якому пред`явив завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 травня 2025 року апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано погодився із рішенням місцевого суду про знищення речового доказу - посвідчення тракториста-машиніста, хоча відповідно до ст. 100 ч. 9 п. 7 КПК України повинен був вирішити питання про залишення цього документа в матеріалах кримінального провадження.

Вказує, що апеляційний суд не врахував релевантну практику Верховного Суду щодо зазначеного питання, не звернув увагу на те, що факт підроблення згаданого посвідчення є предметом іншого кримінального провадження за ст. 358 ч. 1

КК України, та, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, в ухвалі не надав відповідей на доводи прокурора, не зазначив підстав, з яких визнав апеляційну скаргу необґрунтованою, чим порушив вимоги ст. 419 КПК України.

Заперечень на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження

не надходило.

Учасників судового провадження належним чином повідомлено про час та місце касаційного розгляду, заяв про відкладення касаційного розгляду від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою і просила

її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасника судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обґрунтованість засудження і призначене ОСОБА_6 за ст. 358 ч. 4 КК України покарання у касаційній скарзі прокурором не оспорюються, а його доводи

щодо порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про долю речових доказів є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 п. 7 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу

їх зберігання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, постановою дізнавача

від 01 березня 2024 року посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 26 листопада 2019 року ГУ Держпродспоживслужби

в Миколаївській області було визнано речовим доказом (а.к.п. 43), а тому питання щодо його подальшої долі після розгляду кримінального провадження по суті необхідно було вирішувати на підставі положень ст. 100 ч. 9 п. 7 КПК України.

З огляду на зазначене, висновок апеляційного суду про те, що підроблений документ підлягає знищенню, а ст. 100 ч. 9 п. 7 КПК України застосовується лише

до оригінальних документів, є необґрунтованим.

Наведений підхід щодо вирішення питання про долю речових доказів відповідає практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови

від 06 та 22 жовтня 2025 року в справах № 462/1067/25, № 451/220/25).

Водночас, істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали апеляційного суду, під час касаційного розгляду цього кримінального провадження не встановлено. Наведені прокурором недоліки ухвали апеляційного суду можуть бути виправлені шляхом внесення до неї змін касаційним судом, у зв`язку із чим касаційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, змінивши ухвалу апеляційного суду та в порядку ст. 433 ч. 2 КПК України вирок місцевого суду в частині вирішення питання про долю згаданого вище речового доказу.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2025 року та в порядку

ст. 433 ч. 2 КПК України вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення питання про долю речових доказів змінити.

Речовий доказ, а саме підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії

НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 26 листопада 2019 року

ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У решті зазначені судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3