УХВАЛА

06 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення від 26.03.2025 про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000832, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022,

установив:

Через канцелярію Шевченківського районного суду міста Києва адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся (вхід. № 83645) зі скаргою на повідомлення від 26.03.2025 про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000832, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022.

Обґрунтовуючи зазначену скаргу, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що підставами для скасування повідомлення про підозру є неналежний суб`єкт складання та вручення повідомлення про підозру, а також її необґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, адвокат просить слідчого суддю скасувати повідомлення від 26.03.2025 про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000832, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 13.08.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 14.08.2025 скаргу передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, зазначивши про її необґрунтованість та просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, слідчий суддя зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 17.10.2024 підслідність у кримінальному провадженні № 0000832 від 27.10.2022 визначено за слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.

Постановами прокурора від 17.10.2024 та 13.11.2024 кримінальне провадження № 0000832 від 27.10.2022 об`єднано з кримінальними провадженнями № 0000144 від 05.09.2024 та № 0002263 від 06.11.2024 під єдиним реєстраційним номером № 0000832.

26.03.2025 старшим слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, а саме у протидії законній господарській діяльності, тобто у протиправній вимозі припинити займатися господарською діяльністю, поєднаній з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, а також у захопленні цілісного майнового комплексу, незаконному припиненні діяльності та обмеженні доступу до нього, які вчинені організованою групою, що заподіяло тяжкі наслідки.

Слід зазначити, що на момент повідомлення про підозру ОСОБА_5 слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 від 27.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 206 КК України.

Надалі 20.06.2025 постановою заступника Генерального прокурора здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 від 27.10.2022, за підозрою у тому числі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358 КК України доручено слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого передбачено п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження зазначеного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення зазначених процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, факти, що підтверджують наявність достатніх доказів для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст матеріалів наданих слідчому судді може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 206 КК України.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення у кримінальному провадженні № 0000832 від 27.10.2022, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при їх врученні дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 36 КПК України встановлено, що Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

При цьому постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

Питання про належність та допустимість доказів щодо причетності підозрюваного повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів має визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Посилання адвоката на недопустимість, неповноту та неналежність доказів не можуть бути предметом перевірки на цьому етапі, оскільки такі питання потребують вирішення судом за результатами всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, на підставі оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності зібраних доказів, їх достатності та взаємозв`язку.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення цієї скарги.

Керуючись статтями 2, 7, 276-278, 303, 304, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення від 26.03.2025 про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000832, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7