Справа № 308/6193/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2020 року в рамках кримінального провадження №0000110.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2020 року накладено арешт на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1 ) із забороною розпоряджатися такою.

Заявник зазначає, що накладений арешт є безпідставним та у його накладенні відпала потреба. Вказує, що з моменту винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження пройшло вже багато часу, сторони уклали мирову угоду в межах розгляду цивільної справи №308/5503/18, та заявник не може оформити на себе право власності у зв`язку з існуванням арешту.

На підставі наведеного, просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2020 року по справі №308/10280/19 (провадження 1-кс/308/2492/20).

ОСОБА_4 не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник подав заяву, згідно якої просив долучити до матеріалів клопотання ухвалу Закарпатського апеляційного суду.

Прокурор також не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2020 року накладено арешт на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатися такою.

Арешт був накладений з метою збереження нерухомого майна в якості речового доказу та недопущення продажу чи зміни власника.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим суддею встановлено, що заявник уже зверталася із клопотанням про скасування арешту майна, та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.04.2025 таке клопотання залишено без задоволення.

Звертаючись із заявою про скасування арешту, представник заявниці посилався на оформлення за його довірителькою частки ОСОБА_5 у зв`язку з підписанням мирової угоди в межах судової справи №308/5503/18 від 14.02.2025.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя вказував на те, що за правилами ч.ч. 4 та 5 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди, однак сторонами такої ухвали надано не було.

Дослідивши надану адвокатом ОСОБА_3 ухвали Закарпатського апеляційного суду від 29.07.2025 слідчим суддею встановлено, що такою затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з наступним змістом.

1. За позивачкою ОСОБА_4 визнається право власності на частку розміром 1/2 у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_5 згідно Договору купівлі-продажу частини квартири від 14 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрованого у реєстрі за №1613.

2. Право власності відповідача ОСОБА_5 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 припиняється і реєстрація його скасовується.

3. Відповідач ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1 ) заявляє про отримання ним грошової компенсації за належну йому частку квартири, що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 12 лютого 2025 року, реєстр №123.

4. Набрання ухвалою про затвердження даної мирової угоди законної сили означає право позивачки ОСОБА_4 зареєструвати своє право власності на частку розміром 1/2 у квартирі АДРЕСА_2 .

За такого, наявність арешту у межах кримінального провадження є перешкодою для заявника ОСОБА_4 зареєструвати за собою право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги вищенаведене та те, що, органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження відсутності підстав для скасування арешту, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2020 року по справі №308/10280/19 (1-кс/308/2492/20) із забороною розпорядження на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1