УХВАЛА

14 січня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2025 року задоволено клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0002218 від 11.11.2025, та залишено вказаний транспортний засіб на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Рівненській області, що за адресою: с. Городок Рівненського району Рівненської області, вул. Барона Штейнгеля, 90, встановивши заборону власникові чи іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом.

В обґрунтування свого клопотання слідчий вказав, що 11 листопада 2025 року, приблизно о 08 год. 12 хв., сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої ОСОБА_4 керуючи автомобілем TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Міцкевича зі сторони вул. Уласа Самчука у напрямку вул. Кавказька в м. Рівне, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.Оскільки вилучене майно є речовими доказами, зберегло на собі та містить відомості, які можуть бути використані як докази, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

По даному факту ДТП 11.11.2025 року внесено відомості до ЄРДР за № 0002218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Автомобіль TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , постановою слідчого ВРЗСТ СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 визнано та приєднано до матеріалів досудового розслідування як речовий доказ.

На даний час у кримінальному провадженні № 0002218 проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії з автомобілем TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконані всі необхідні огляди та експертизи пов`язані з вказаним транспортним засобом, у тому числі судові інженерно-транспортні експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічного дослідження.

Крім того в даному кримінальному провадженні власник автомобіля TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та володілець ОСОБА_4 цивільними відповідачами не визнавались, ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на вручалась, а тому відсутня потреба у подальшому утриманні автомобіля TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під арештом і арешт втратив свою необхідність.

Просить суд скасувати арешт майна, а саме: на автомобіль марки TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , яким під час ДТП керувала його дружина ОСОБА_4 , накладений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2025 року та надати вказаний автомобіль в повне розпорядження володільцю.

Повернути автомобіль марки TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Рівненській області, що за адресою:с. Городок Рівненського району Рівненської області, вул. Барона Штейнгеля, 90, володільцю ОСОБА_4 , безоплатно.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився та скерував до суду заяву в якій повідомив, що у вказаному кримінальному провадженні проведенні усі необхідні експертизи з автомобілем TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 та не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що слідчим суддею Рівненського міського суду ухвалою від 14 листопада 2025 року по справі № 569/24396/25 про арешт майна у кримінальному провадженнінакладено арешт на транспортний засіб марки TOYOTAPRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_4 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України зареєстровано 11.11.2025 р. за № 0002218.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що крім того, у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_4 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду у справі № 569/24396/25 від 14 листопада 2025 року на автомобіль марки TOYOTA PRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зобов`язати орган досудового слідства повернути його ОСОБА_4 .

Ухвала, відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9