Справа №672/1055/25
Провадження №1-кп/672/74/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Городку кримінальне провадження №0000358 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хмелівка Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей, інших утриманців немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Городоцького районного суду Хмельницької області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, при наступних обставинах: 08 вересня 2025 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в кімнаті будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , вступив у словесну суперечку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої у нього виник злочинний умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, що склались під час даного конфлікту, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей час сиділа на ліжку та кулаками правої і лівої рук умисно наніс вісім ударів в обличчя та голову потерпілій. Після цього, ОСОБА_6 зловив ОСОБА_4 за одяг, стягнув її з ліжка, повалив на підлогу та правою ногою наніс чотири удари в ділянку тулуба та стегон ОСОБА_4 .

За вказаних вище обставин ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку та відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства у формі фізичного насильства, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, числених забоїв м`яких тканин і саден шкіри голови,обличчя, забою і підшкірного крововиливу лівої молочної залози, забоїв і саден шкіри лівого стегна, забоїв підшкірних крововиливів лівої заднє-бокової частини грудної клітки,правого плеча,підшкірного крововиливу і гематоми зовнішньої поверхні правого стегна, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та відшкодуванням збитків, про що надала письмову заяву.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що визнає себе повністю винним в інкримінованому йому проступку, але дійсно примирився з потерпілою та бажає звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Захисник просила звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки обвинувачений примирився з потерпілою, відшкодував збитки.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження. Крім того, просила застосувати до ОСОБА_6 , як до особи, яка вчинила домашнє насильство обмежувальні заходи, передбачені ст.91-1 КК України - пройти програму для кривдників на строк три місяці.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

Згідно ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема за ст.125 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засідання суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За приписом ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з правозаставними орієнтирами, викладеними у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Беручи до уваги ті обставини, що обвинувачений примирився з потерпілою, вперше вчинив кримінальний проступок, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, немає підстав вважати, що волевиявлення потерпілої не було вільним, а досягнуте примирення не було реальним, тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 положення ст.46 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити.

Крім того, на підставі ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілої від кримінального проступку, пов`язаного з домашнім насильством ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне одночасно із звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 застосувати до нього на строк два місяці обмежувальні заходи, передбачені пунктом 3 частини 1 вказаної статті: заборонити наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284, 288, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження №0000358 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити.

На підставі п.3 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальні заходи, поклавши на нього наступні обов`язки: заборонити наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 на строк 2 (два) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1