ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2556/25 Справа № 182/6069/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001863 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 11.07.2019 приблизно о 22:55 год. ОСОБА_8 , маючи при собі розкладний ніж та обрізок труби, завернутий у поліетиленовий пакет, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 шляхом розбійного нападу прийшов до будинку АДРЕСА_2 . У цей же день та час ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу постукав у вікно квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, яка знаходиться на першому поверсі та належить ОСОБА_9 . Після того, як потерпіла ОСОБА_9 відчинила вікно, ОСОБА_8 представився співробітником поліції, при цьому ніяких документів він не пред`явив, та повідомив, що її син потрапив до поліції і йому потрібно з нею поспілкуватися.

В той час, як ОСОБА_9 пішла в глиб квартири шукати ключі від вхідних дверей, ОСОБА_8 приблизно о 23:00 год., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись не зачиненим вікном, проник через вікно до кухонної кімнати вищевказаної квартири, яка є житлом.

Після чого, ОСОБА_8 , в той самий час перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, завів потерпілу ОСОБА_9 до її кімнати, де з кишені своїх штанів дістав розкладний ніж, демонструючи його з метою придушення опору з боку потерпілої ОСОБА_9 , та, погрожуючи реально застосувати ніж, тобто погрожуючи насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, запитав де знаходяться гроші. Також ОСОБА_8 повідомив потерпілій ОСОБА_9 , що в пакеті знаходиться обріз і він його може застосувати, якщо вона не віддасть йому гроші, які винен йому її син ОСОБА_10 . Потерпіла ОСОБА_9 , сприйнявши реально дії та погрози ОСОБА_8 , як загрозу її життю та здоров`ю, розповіла, що грошей у неї не багато і вони знаходяться у гаманцях. Після чого ОСОБА_8 , тримаючи ніж в руці та постійно демонструючи його потерпілій ОСОБА_9 , умисно, з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами, в сумі 70 грн. та мобільним телефоном марки «Nomi і281», ринкова вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 271 від 24.07.2019 становить 552 грн. 40 коп. із двома сім-картами, без грошових коштів на рахунку, які матеріальної цінності для потерпілої не представляє, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 622 грн. 40 коп.

Далі в той час, як ОСОБА_8 знаходився в кімнаті та продовжував шукати грошові кошти, потерпіла ОСОБА_9 почула, як її син ОСОБА_10 відчиняє вхідні двері до квартири. Коли ОСОБА_10 відчинив двері, потерпіла ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 перебуває в її кімнаті та займається пошуком грошових коштів, вибігла з приміщення квартири та зачинила за собою вхідні двері на замок, залишивши ОСОБА_8 в квартирі.

Після чого ОСОБА_8 , усвідомивши, що його зачинили в квартирі, вибив вхідні двері, вибіг на вулицю та з майном, яким заволодів, з місця вчинення злочину втік, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що його вина не доведена у законному порядку належними та допустимими доказами. Суд не звернув увагу на те, що його затримання відбувалось без свідків і понятих, які мали бути спостерігачами законності його затримання. Наголошує, що під час затримання при ньому не було ножа та вогнепальної зброї. Вказує на невірну кваліфікацію його дій, оскільки в домоволодіння потерпілої він прийшов не для заволодіння майном, а щоб повернути телефон, який забрав у його співмешканки син потерпілої.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні розповіла про обставини нападу на неї обвинуваченого у її квартирі із застосуванням ножа, який було знайдено та вилучено під час затримання обвинуваченого та заволодіння належним їй мобільним телефоном, який також було вилучено у обвинуваченого під час затримання та грошових коштів у сумі 70 грн., які їй було повернуті співмешканкою обвинуваченого.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2019, потерпіла ОСОБА_9 з 4-х осіб упізнала ОСОБА_8 на фотознімку № 3, як чоловіка, який погрожував їй ножем проникнувши через вікно у приміщення квартири АДРЕСА_4 , заволодів її мобільним телефоном та грошовими коштами у сумі 70 грн. Упізнає його за овалом обличчя, розрізом очей, формою носу, за кольором волосся та взагалі вона добре пам`ятає риси його обличчя, так як спілкувалася з ним у квартирі. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 29-31).

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 12.07.2019, потерпіла ОСОБА_9 з 4-х мобільних телефонів упізнала належний їй мобільний телефон «Nomi» під № 4. Упізнає його за маркою «Nomi», за червоним кольором, потертостями на корпусі. (а.п. 32-33).

Пояснення потерпілої є послідовними та узгоджуються з іншими доказами, зокрема, її телефонним дзвінком до поліції о 23 год. 18 хв. про вчинення щодо неї нападу, із застосуванням ножа та зброї загорнутої у пакет (чоловік сказав що це обріз), погрожував, говорив, що буде стріляти, вимагав відати гроші. В квартирі зробив безлад. Чоловік відібрав мобільний телефон.

Факт перебування у помешканні потерпілої у період часу з 22.55 год. до 23:15 год. обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує.

Наявність у ОСОБА_8 ножа підтверджується протоколом огляду на місці події предметів від 12.07.2019, згідно якого у ОСОБА_8 були вилучені речі, серед яких був: мобільний телефон марки «Nomi» (належний потерпілій); предмет схожий на розкладний ніж з руків`ям з полімерного матеріалу; фрагмент металевої труби.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердив, що зі слів його матері потерпілої ОСОБА_9 до неї у квартиру, у нічний час через вікно проник обвинувачений, який погрожував їй розкладним ножем, зброєю, яка знаходиться у нього у пакеті. Забрав належний матері мобільний телефон та грошові кошти. Коли він відчинив двері квартири, мати вибігла з квартири і закрила у квартирі обвинуваченого. Вони побігли на 3 поверх до сусіда і зателефонували до поліції.

Показання потерпілої та свідка є логічними та послідовними і не викликають у суду апеляційної інстанції сумніву в їх достовірності.

Таким чином, пояснення потерпілої, свідка ОСОБА_10 у сукупності з доказом перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на місці вчинення злочину в час його вчинення, вилучення у нього під час затримання мобільного телефону належного потерпілій, розкладного ножа, який впізнала потерпіла, доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не мав наміру вчиняти розбій, а прийшов лише з метою повернення сином потерпілої раніше викраденого мобільного телефону у сина його співмешканки.

Доводи ОСОБА_8 про його побиття працівниками поліції під час затримання на увагу не заслуговують, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. За даним фактом на підставі ухвали слідчого судді від 12.07.2019 року проведено досудове розслідування та згідно постанови слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава від 21.12.2020 року, кримінальне провадження № 0000747 від 14.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях працівників поліції.

Таким чином, оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК Українизнайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому Печуріну суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не одружений, на утриманні нікого не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на встановлені обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутності усвідомлення ним протиправності своїх дій та будь-якого каяття.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував усі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: