У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001311 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , погоджене прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001311 від 02.06.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України, про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що слідчий суддя, відмовляючи прокурору у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, не врахував положення ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

На думку апелянта, вирішуючи питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею проігноровано доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

06.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що підозра є обґрунтованою та на даному етапі досудового розслідування підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема, документами, що містяться в матеріалах службової перевірки щодо самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_6 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що ризик переховування від слідства та суду, є маловірогідним. На відсутність ризику вказують обставини життя підозрюваного, його поведінка після вчинення кримінального правопорушення та пояснення у судовому засіданні. Подія злочину мала місце 19.04.2025, про підозру було повідомлено 06.08.2025. Підозрюваний розумів, що йому може бути пред`явлена підозра, мав достатньо часу для втечі чи її організації, але за такий тривалий час не вчинив жодних дій, які б свідчили про намір втечі. Прокурором жодним чином не зазначено, де може переховуватися підозрюваний, чи є в нього матеріальні ресурси для цього, що є необхідним для організації переховування.

Щодо ризику впливу на свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований і в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. Прокурор не зазначив, на кого конкретно із свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження. На переконання слідчого судді, освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні. Крім того, свідки у справі є військовослужбовцями, які знають, що таке відповідальність та обов`язок. Дуже сумнівно, щоб вони могли змінити свої показання на користь підозрюваного.

За вказаних обставин не доведено, яким чином підозрюваний буде впливати на свідків. Факт неприбуття ОСОБА_6 до військової частини зафіксований письмовими доказами і визнається самим підозрюваним.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчим не вказано, які саме дії підозрюваного можуть свідчити про можливість ним вчиняти кримінальне правопорушення, зважаючи на його добровільне зізнання у вчиненому.

У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність зазначених ним ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вказав, що при обранні запобіжного заходу за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, альтернативою запобіжному заходу в вигляді тримання під вартою є відмова в обранні запобіжного заходу, якщо не вбачається необхідності позбавляти особу її основоположного права на свободу.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу. Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001311 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

06.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Прокурор висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

У клопотанні слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність ризику зазначених ризиків.

Так, слідчим та прокурором не зазначено конкретних обставин або дій підозрюваного, які б свідчили про ухилення його від органів досудового розслідування. Подія злочину мала місце 19.05.2025, про підозру ОСОБА_6 повідомлено 06.08.2025. Підозрюваний розумів, що йому може бути пред`явлена підозра, мав достатньо часу для втечі чи її організації, але за такий тривалий час не вчинив жодних дій, які б свідчили про намір втечі.

Тому є недоведеним ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, не знайшли свого підтвердження наведені у клопотанні доводи про існування ризику, зазначеного у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. У клопотанні не зазначено конкретно, на яких свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, не підтверджений. Слідчим не вказано, які саме дії підозрюваного можуть свідчити про можливість продовження ним вчиняти кримінальне правопорушення, зважаючи на його добровільне зізнання у вчиненому.

За огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені, слід відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3