УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001325 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001325 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи КП «Одесміськелектротранс», діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель неякісного обладнання за завищеними цінами, в умовах воєнного стану.

На виконання доручення слідчого, в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УСР в Одеській області ДСР НПУ встановлено, що директором КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_6 та підлеглими йому службовими особами даного комунального підприємства, у змові з службовими особами ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ» (ЄДРПОУ № 44430969), ТОВ «РАЙДО ЕЛЕКТРО» (ЄДРОПУ № 45504994), ТОВ «УКРТЕХ РЕСУРС» (ЄДРПОУ № 43980049), ТОВ «Авто Спец Проект» (ЄДРПОУ № 42016002), ТОВ «ДОМІНАНТА АВТО» (ЄДРПОУ № 45306689) організовано злочинний механізм з привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей низької якості, за завищеними цінами, у зазначених вище суб`єктів господарювання.

Також встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна директор ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розслідування 17.06.2025 в ході проведеного санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: договір поруки від 16.10.2018, укладений між ОСОБА_4 та АТ КБ «ПриватБанк» на 5 арк., договір оренди квартири від 02.06.2025 на 1 арк.; фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства на 1 арк., фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства на 1 арк., акт здачі-прийняття наданих послуг № 1 між ТОВ «Одеське БТІ» та ЖБК «Гідрбудівельник» на 1 арк.; наказ № 9/К від 12.10.2015 на 1 арк.; штатний розпис від 01.10.2015 на 1 арк.; наказ № 11/15 від 30.09.2015 на 1 арк., наказ № 10/15 від 13.10.2015 на 1 арк., мобільний телефон марки «Redmi note 10S» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

17.06.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

28.08.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання повернуто для усунення недоліків.

На теперішній час сторона обвинувачення повторно підіймає питання арешту майна, вилученого 17.06.2025 в ході проведеного санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучене під час обшуку за вказаною адресоюмайно, яке належить ОСОБА_4 , постановою слідчого від 17.06.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні№ 0001325, оскільки вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, необхідність накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , є необхідним та пропорційним заходом, що належним чином забезпечить встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучений мобільний телефон, є необхідним у зв`язку з тим, що даний предмет використовувався під час вчинення злочину, зокрема для комунікації з особами причетними до вчинення злочину, та відомості які містяться у вказаному пристрої можуть бути використані при доказуванні у даному кримінальному провадженні.

Зазначене підтверджується результатами проведених оглядів зазначеного мобільного телефону, в якому зокрема наявні листування з особам які фігурують у кримінальному провадженні та причетні до вчинення злочину, а сам зміст листування, висвітлює обставини та спосіб вчинення злочину.

Необхідність накладення арешту на вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 документи обмовлено тим, що останні можуть бути використані при доказування у кримінальному провадженні, оскільки містять зразки підписів даної особи, що необхідні для забезпечення проведення судових почеркознавчих експертиз у кримінальному провадженні, призначення яких в майбутньому буде необхідним у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор повідомив, що мобільний телефон було оглянуто, проводиться аналіз віднайденої інформації. Крім того, зазначив, що документи вилучались для можливого подальшого призначення почеркознавчих експертиз, однак на даний час в рамках даного кримінального провадження жодна експертиза не призначена. Органом досудового розслідування не було вилучено документів, які безпосередньо стосуються обставин кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вилучені документи не мають відношення до криімнального провадження та стосуються третіх осіб.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, як вбачається з клопотання, директором КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_6 та підлеглими йому службовими особами даного комунального підприємства, у змові з службовими особами ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ» (ЄДРПОУ № 44430969, юридична адреса м. Одеса, вул. Нестеренка Віталія (колишня назва Академіка Воробйова) 1-Г), ТОВ «РАЙДО ЕЛЕКТРО» (ЄДРОПУ № 45504994, юридична адреса м. Одеса, вул. Нестеренка Віталія (колишня назва Академіка Воробйова) 1-Г), ТОВ «УКРТЕХ РЕСУРС» (ЄДРПОУ № 43980049, юридична адреса м. Одеса, вул. Нестеренка Віталія (колишня назва Академіка Воробйова) 1-Г), ТОВ «Авто Спец Проект» (ЄДРПОУ № 42016002), ТОВ «ДОМІНАНТА АВТО» (ЄДРПОУ № 45306689) ймовірно організовано злочинний механізм з привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей низької якості, за завищеними цінами, у зазначених вище суб`єктів господарювання.

Крім того, наразі у органу досудового розслідування наявна інформація, що до вказаної кримінально-протипарвної діяльності може бути причетна ОСОБА_4 , яка є директором ТОВ «КАПІТАЛ ТЕХ» (а.к. 15).

Згідно фактичних обставин такого кримінального провадження, наразі у сторони обвинувачення наявні підстави вважати, що вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 мобільний телефон може містити відомості щодо обставин даного кримінального провадження, у тому числі й зв`язків власника технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Відносно вилученого мобільного телефону слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, у тому числі на предмет видалених даних. Результати проведення такого дослідження можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення. Крім того, як було повілмолено пркоурором, вказаний мобільний телефон органом досудового розслідування було оглянуто й наразі здійснюється аналіз отриманої інформації.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 17.06.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором було повідомлено, що документів, які б мали значення для кримінального провадження не було вилучено, таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги щодо арешту вилучених за місцем проживання ОСОБА_4 документів наразі є нерелевантними, оскільки відсутні підстави вважати, що таке майно відповідає категорії речових доказів, а відтак й відсутні підстави та мета для арешту такого майна. Відтак, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, а також у випадку забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, яке виявлено та вилучено 17.06.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Redmi note 10S» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1