Єдиний унікальний номер: 704/9/25
Номер провадження 1-кп/704/90/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисниці ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тальне кримінальне провадження №0001467 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселий Кут Тальнівського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді агронома в ПП «Папужинці», одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

за ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконну порубку лісових насаджень, 09.11.2024,у денний час доби, перебуваючи на території земельної ділянки із іншими лісовими насадженнями, яка розташована поблизу адміністративних меж с. Лащова (Тальнівської територіальної громади) Звенигородського району Черкаської області, та яка межує із земельними ділянками з кадастрові номери: :01:001:0551, :01:001:0114, :01:001:0115, :01:001:0113, та відноситься до земель запасу, діючи в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», вимог ст. ст. 24, 69 Лісового кодексу України, п. п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, не маючи спеціального лісорубного квитка (ордера), без законних на те підстав, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з корисливих мотивів, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня, способом спилювання, незаконно здійснив порубку 25 (двадцяти п`яти) дерев, з них: 2 (два) дерева породи акація біла сухостої діаметром: 45 х 32 см, 25 х 23 см, 13 (тринадцять) сироростучих дерев породи акація біла діаметром: 17 х 17 см; 40 х 40 см, 62 х 67 см, 31 х 29 см, 18 х 18 см, 30 х 23 см, 35 х 38 см, 20 х 17 см, 24 х 20 см, 26 х 24 см, 22 х 23 см, 20 х 21 см, 28 х 24 см, 8 (вісім) сироростучих дерев породи ясен зелений діаметром: 35 х 38 см, 21 х 21 см, 31 х 21 см, 30 х 20 см, 18 х 19 см, 36 х 41 см, 23 х 20 см, 51 х 45 см, сироростучого дерева породи клен американський діаметром 17 х 20 см, дерева сухостою породи липа дрібнолистна діаметром 24 х 27 см, які відповідно до ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України входили до складу лісового фонду України як інші лісовкриті землі, чим спричинив шкоду Тальнівській міській територіальній громаді, яка відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/124-24/17811-ФХЕД від 26.12.2024 становить 167 563, 60 грн (сто шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят три гривні шістдесят копійок), та відповідно до примітки ч. 1 ст. 246 КК України є істотною шкодою.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.246 КК України, а саме незаконна порубка дерев у інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе не визнав, проте порубку ним дерев не заперечив. Пояснив, що він працює агрономом та надає консультації сільськогосподарському підприємству стосовно вирощування зернових культур. Дані дерева перешкоджали росту рослин, а тому він вирішив їх зрубати. Знав, що на порубку дерев потрібен дозвіл, проте, не маючи такого, вирішив розчистити земельну ділянку. А тому в листопаді 2024 року поблизу села Лащова здійснював порубку на вказаній в обвинувальному акті земельній ділянці. В подальшому деревину мав намір віддати пайовикам сільськогосподарського підприємства для потреб опалення взимку.

Представник потерпілої юридичної особи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_4 суду показав, що про подію йому стало відомо під час досудового розслідування. Пояснив суду, що землі поза межами населених пунктів відносяться до земель комунальної власності, якщо зелені насадження в межах населеного пункту, то дозвіл на видалення зелених насаджень дає виконавчий комітет, якщо поза межами питання вирішується на сесії міської ради. На вирішення сесії заява про надання дозволу не виносилась та дозвіл ОСОБА_5 не надавався.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що, працюючи в РТЦК та СП. разом з працівниками поліції, здійснював об`їзди мисливських угідь району. Під час такого виїзду восени 2024 року близько 11 год дня, точної дати не пам`ятає, проїжджаючи посадку між полями та побачили розпалене вогнище. людей, які грілися біля вогнища. Також поряд були пилки, порізані дрова, та порізані стовбури дерев. Працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу;

-показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що працює майстром лісу Потаського лісництва, в силу посади, добре обізнаний з породами дерев. Восени 2024 року, точної дати не пам`ятає, був запрошений працівниками поліції для визначення порід зрізаних дерев та визначення свіжості зрізів. Приїхавши в посадку, яка розміщена піж полями та відноситься до земель с.Лащова, побачив, що було зрізано приблизно 25 дерев та надав пояснення щодо порід. Поліцейськими було зроблено зрізи з зрубаних стовбурів, які вони забрали з собою. В кого були на балансі дерева йому не відомо;

- показами допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що працює єгерем Тальнівської УТМР та здійснює перевірку дозвільних документів на полювання. В одну із субот листопада 2024 року, точної дати не пам`ятає, близько 10-11 години ранку під час здійснення такої перевірки, їдучи разом з працівниками поліції та ТЦК з с.Лащова в сторону с.Веселий Кут польовими дорогами на одній із ділянок побачив людей та нарізані дрова, пилок не бачив, також не бачив самого ОСОБА_5 , у чиїй власності земельна ділянка на якій були зрізані дерева йому не відомо. Нарізані стовбури дерев лежали під посадкою;

-рапортом про отримання 09.11.2024 року заяви №22676 від ОСОБА_10 про те, що в лісосмузі с.Лащова особи незаконно вирубують деревину (а.с.200);

- дорученням Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 08.11 2024 року про створення мобільних рейдових груп для недопущення фактів браконьєрства та дотримання правил полювання в адміністративних межах Звенигородського району, в тому числі групи №1 (територія Тальнівської ОТГ), до складу якої входять капітан поліції ОСОБА_10 , єгер Тальнівської УТМР ОСОБА_9 , два представники РТЦК та СП (а.с.201);

-протоколом огляду місця події від 09.11.2024 року с.Лащова, який розпочато о 12 год.30 хв та закінчено о 15 год.38 хв. під час якого виявлено колоди дерев порід ясена, акації, липи загальною кількістю 78 штук та 25 зрізаних пеньків дерев та вилучено колоди дерев порід ясена, акації, липи, загальною кількістю 78 штук (а.с.204-205);

-додатковим протоколом огляду місця події від 13.11.2024 року с.Лащова, який розпочато о 11 год.02 хв та закінчено о 13 год. 55хв. під час якого виявлено об`єкти №1-25, які є пеньками від стовбурів дерев різної породи та вилучено 22 зрізи пеньків під №2-5, 7-17, 16-25 . (а.с.211-213);

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписів від 09.11.2024 року на компакт диску марки «Artex» CD-R 52х700 МВ 80 min на якому зафіксовано огляд місця події - лісопосадки, яка знаходиться поблизу с.Лащова Звенигородського району Черкаської області. На відео зафіксовано присутність трьох осіб, в тому числі і ОСОБА_5 , загальний вид місця події, три бензопили та порізані колоди дерев та пеньки (а.с.217);

- повідомленням виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 21.11.2024 року № 01-09/8513 про те, що на земельній ділянці з координатами GP: 48,9493967 30,6830020 дозвіл на видалення зелених насаджень ТОВ «Лащова» не надавався (а.с.218);

-повідомленням ТОВ «Земельно-кадастрове бюро» про проведення комплексу геодезичних польових робіт по встановленню в натурі (на місцевості) місця розташування зрізаних дерев (пеньків) за адресою Черкаська область Звенигородський район, за межами населеного пункту с.Лащова ( а.с.220);

-зведеним планом меж земельних ділянок з нанесеним місцерозташуванням зрізаних дерев (пеньків), за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, за межами населеного пункту с.Лащова з позначенням 25 зрізаних дерев ( пеньків) (а.с.227);

- додатком до зведеного плану меж схемою з нанесеним місцерозташуванням зрізаних дерев (пеньків), за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, за межами населеного пункту с.Лащова з збільшеним зображенням позначення 25 зрізаних дерев ( пеньків) (а.с.228);

- повідомленням Тальнівської міської ради від 12.12.2024 року №01-09/9183 про те, що земельні ділянки, зазначені на зведеному плані місця розташування зрізаних дерев (пеньків) за межами населеного пункту с.Лащова Звенигородського району Черкаської області ( Тальніська міська територіальна громада) відносяться до земель комунальної власності (а.с.234);

- повідомленням Тальнівської міської ради від 12.12.2024 року №01-09/9184 про те, що земельна ділянка, на якій було здійснено незаконну порубку дерев за адресою за межами населеного пункту с.Лащова Звенигородського району Черкаської області не належить до земель природно заповідного фонду (а.с.235);

-польовою переліковою відомістю від 20.12.2024 року самовільно зрізаних дерев до ступеня припинення росту на земельній ділянці, що розташована за межами населеного пункту с.Лащова Звенигородського району Черкаської області, якою встановлено, що всього зрізано 25 дерев породи акація, ясен, клен, липа ( а.с.237);

-висновком експерта Черкаського НДЕКЦ від 26.12.2024 року №СЕ-19/124-24/17811-ФХЕД, згідно якого розмір шкоди завданий внаслідок порубки двадцяти п`яти дерев, що знаходились за адресою Черкаська область, Звенигородський район, за межами населеного пункту с.Лащова, складає 167563 грн.60 коп. (а.с.241-247);

Показання обвинуваченого, що він не вчиняв інкримінованих йому дій, а лише хотів розчистити земельну ділянку від зелених насаджень, оскільки дерева створювали перешкоди для здійснення сільськогосподарської діяльності та невизнання ОСОБА_5 провини суд розцінює, як спосіб його власного захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений не звернувся до Тальнівської міської ради на законних підставах для отримання дозволу та відповідно не мав дозвільних документів, які б посвідчували законність порубки, а на підставі уявного права самостійно організував заготовлення деревини з дерев на земельній ділянці із іншими лісовими насадженнями, якого в дійсності він не мав.

Також, суд вважає безпідставними твердження сторони захисту про недопустимість письмового доказу - висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 26.12.2024 року №СЕ-19/124-24/17811-ФХЕД.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011від 20.10.2011 р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно ч.1 ст.317 КПК України документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Виходячи з наведених норм, висновок експерта Черкаського НДЕКЦ від 26.12.2024 року №СЕ-19/124-24/17811-ФХЕД на думку суду, отриманий у передбачений законом спосіб, судовий експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причини від виконання покладених на нього обов`язків і відповідає вимогам ст.ст.101,102 КПК України.

Доказів, про те що зазначений висновок є недопустимим доказам, захисницею не було надано. Її сумніви є лише припущенням, нічим не підтверджені, та не спростовані жодним чином.

Також суд критично оцінює позицію захисниці і надані нею докази, оскільки ними не спростовуються обставини вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України ОСОБА_5 .

Крім того твердження обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисниці ОСОБА_6 стосовно того, що порубка здійснювалась на міжпольовій дорозі повністю спростовується оглядом місця події та додатковим оглядом місця події, а також зведеним планом меж земельних ділянок із нанесеним місцерозташуванням зрізаних дерев (пеньків) та додатком до зведеного плану меж схемою з нанесеним місцерозташуванням зрізаних дерев (пеньків) на якому чітко зазначено, що зрізані дерева розташовувались в полезахисній лісосмузі.

За таких обставин у справі, з врахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненому злочині.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із наступного.

Обставин, що пом`якшують покарання чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він є раніше не судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

За таких обставин по справі, з врахуванням позиції представника потерпілої юридичної особи, який не наполягає на суворому покаранні, враховуючи характеризуючі особу обвинуваченого обставини, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі.

Судові витрати у справі у вигляді вартості проведеної судової експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов про відшкодування завданої шкоди, суд виходить із такого.

Так , начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тальнівської міської ради Черкаської області заявлено цивільний позов у кримінальній справі про стягнення з обвинуваченого у даному кримінальному провадженні завданої шкоди в сумі 167563 грн.60 коп.

Представник цивільного позивача ОСОБА_11 позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_5 захисник ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги не визнали, заперечили щодо задоволення цивільного позову. Крім того захисник ОСОБА_6 заперечила щодо представництва інтересів Тальнівської міської ради прокурором в суді та вважає, що останній не уповноважений здійснювати захист інтересів цивільного позивача.

Судом об`єктивно встановлено, що матеріалами кримінального провадження обґрунтовано доводиться розмір завданої шкоди, який згідно наданого розрахунку, проведеного відповідно до додатку 1 Постанови КМУ №665 « Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23.07.2008 року становить 167536 грн.60 коп.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

За ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування у встановленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1,4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно з п. 12 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» передбачає право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Тальнівська міська рада з відповідним позовом до ОСОБА_5 не зверталась.

Згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 26.12.2024 року №СЕ-19/124-24/17811-ФХЕД, розмір шкоди завданий внаслідок порубки двадцяти п`яти дерев, що знаходились за адресою Черкаська область, Звенигородський район, за межами населеного пункту с.Лащова, складає 167563 грн.60 коп. (а.с.241-247);

З відповіді Тальнівської міської ради від від 12.12.2024 року №01-19/9183 земельні ділянки, зазначені на зведеному плані місця розташування зрізаних дерев (пеньків) за межами населеного пункту с.Лащова Звенигородського району Черкаської області (Тальніська міська територіальна громада) відносяться до земель комунальної власності (а.с.234).

Завдана шкода ОСОБА_5 не відшкодована.

Ч.5 ст.128 КПК України визначено, що: Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення цивільного позову.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. 00 коп. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп. ). який стягнути в дохід держави.

Цивільний позов начальника Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тальнівської міської ради Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Тальнівської міської ради (вул.Соборна, 28, м.Тальне Звенигородського району Черкаської області, ) 167563 грн. 60 коп. (сто шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят три грн. 60 коп.)шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 9550 грн. 80 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят грн. 80 коп.) судових витрат у вигляді вартості проведеної судової експертизи.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі:

- компакт-диск DVD-RW із розміщеними на ньому файлами в кількості 5 одиниць формату «.mp4» залишити в матеріалах кримінального провадження;

-23 зрізи із поверхні пнів дерев та 78 відокремлених відрізків стовбурів дерев породи ясен та акація передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику Тальнівській міській раді.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.11.2024 року № 694/3009/24 на тимчасово вилучене майно скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1