Справа № 555/1615/22
Номер провадження 1-кп/555/42/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Березне кримінальне провадження №0000211 від 04.07.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тишиця Березнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з освітою вищою, одруженого, інваліда ІІ групи, працюючого головним лісничим СВК «Селянський ліс», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

І.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 04 липня 2022 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, у темну пору доби, в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Hyundai Santa FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул.Незалежності в с.Орлівка Рівненського району Рівненської області зі сторони с.Городище у напрямку с.Тишиця, напроти будинку 21А вищевказаної вулиці, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мотоциклом марки «Viper 150», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Viper 150» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, що вимагають від водія перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

ІІ.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, вказав, що не оспорює фактичні обставини справи та дав показання про те, що 03.07.2022 року разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали на Біле озеро, де вони спільно відпочивали. Наступного дня вони виїхали додому приблизно о 20 годині. Відвізши знайомих, він поїхав на заправку «Окко», після чого поїхав додому. При в`їзді в с.Орлівка біля канави був туман, дорога, по якій він їхав не освітлювалась. Він рухався з невеликою швидкістю і побачив попереду світло фар, відчув удар і наче попереду щось майнуло. Він відразу посеред дороги зупинився. Вийшовши з машини, він побачив, що лежить молодий чоловік, який стогнав. Він повернувся до автомобіля, але не зміг знайти свій телефон. Потім під`їхали двоє молодих чоловіків, він попросив викликати швидку медичну допомогу. Так він був дуже схвильований, він захотів випити води і схопив пластикову пляшку і відпив з неї, проте там виявилась горілка. За деякий час приїхала швидка та працівники поліції, які його забрали. Вже від працівників поліції він дізнався, що ОСОБА_10 помер.У вчиненому щиро розкаюється, приніс вибачення потерпілим. Вказав, що щиро шкодує, що його дії призвели до таких непоправних наслідків. Відшкодував потерпілим заподіяну моральну шкоду у розмірі 800 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що 01.07.2022 року вона із чоловіком поїхали в гості до доньки в м.Київ. Ввечері 03.07.2022 року вона зателефонувала сину, який був у дома та з ним поспілкувалась. Коли вони з чоловіком повертались у потязі додому, їй зателефонував її брат ОСОБА_13 та повідомив, що син потрапив у ДТП в с.Орлівка та від отриманих травм загинув. Цього дня вони приїхали на місце події, де побачили тіло сина, на голові у якого була рана, він лежав на узбіччі. На місці події працювали працівники поліції, там був мотоцикл, яким їхав син, деталі від мотоцикла та на віддалі стояв автомобіль обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання про те, що 04.07.2022 року під час повернення додому з м.Київ у потязі вони з дружиною довідались, що в дорожньо-транспортній пригоді загинув їх син ОСОБА_15 . Коли вони прибули на місце події, там уже була поліція, тіло сина лежало на узбіччі. На місці ДТП був мотоцикл, власником якого є він, а також транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 . Слідів гальмування не було, будь яких сторонніх предметів потерпілий на місці події не бачив.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що ввечері 03.07.2022 року ввечері він разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 поїхали в с.Орлівка, так як він мав завести дружині, яка гостювала у своєї матері, ліки для дитини. Кожен з них поїхав на власному мотоциклі. Деякий час вони були в будинку тещі, спілкувались і близько 02 години 04.07.2022 року вирішили повернутись додому. Рухались вони зі швидкість близько 40 км. на годину. В якийсь момент ОСОБА_15 їх випередив приблизно на 100 метрів. Біля повороту в напрямку с.Поляни свідок та ОСОБА_17 зупинились, так як з ними мав їхати знайомий, якого вони чекали, а ОСОБА_15 , проїхавши цей поворот, продовжив рух в напрямку м.Березне. За кілька хвилин свідок побачив світло факт автомобіля та почув звук удару. Вони з ОСОБА_19 відразу поїхали в напрямку удару. Коли приїхали на місце, то побачили, що на правому узбіччі стояв позашляховик, біля якого був чоловік, а далі на спині лежав ОСОБА_10 . Чоловік просив викликати швидку, що свідок і зробив. За кілька хвилин приїхала швидка та працівники поліції. Також свідок вказав, що, на його думку, водій позашляховика був нетверезим.

Свідок ОСОБА_20 дав показання про те, що ввечері 03.07.2022 року він разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_18 мотоциклами поїхали в с.Орлівка, де перебувала дружина ОСОБА_16 , щоб завезти ліки. Вночі, коли вони повертались додому, він та ОСОБА_16 зупинились біля повороту у напрямку с.Поляни, де мали зустріти свого знайомого, а ОСОБА_15 поїхав уперед, також свідок побачив фари від зустрічного транспортного засобу. Приблизно за три хвилин він почув звук удару. Коли вони із ОСОБА_16 під`хали на місце події, то побачили, що ОСОБА_15 лежав на спині, він ще був живий, до них підійшов водій автомобіля, попросив викликати швидку, що ОСОБА_16 і зробив. Автомобіль обвинуваченого перебував на зустрічній смузі руху, в транспортному засобі була розбита фара з боку водія, крило. Мотоцикл, на якому їхав ОСОБА_15 , був майже розбитий. Самого моменту ДТП він не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 03.07.2022 року він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_4 поїхали відпочити на Біле озеро. Після ночівлі, вони виїхали додому о 20-21 годині вечора. В суботу вони, в тому числі і ОСОБА_4 вживали спиртне. Перед тим, як вже збирались їхати свідок та ОСОБА_12 ще випили спиртного, ОСОБА_4 не пив. Обвинувачений підвіз ОСОБА_12 в с.Орлівка, свідка в с.Городище, а сам поїхав на автозаправочну станцію. Про ДТП свідку стало відомо вже згодом.

Свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що 03.07.2022 року спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_4 відпочивали на Білому озері. Наступного дня ввечері вони повертались додому. В суботу вони відпочивали та спільно вживали спиртні напої, а в неділю, коли повертались спиртне ОСОБА_4 не вживав. Свідка ОСОБА_4 висадив у с.Орлівка, а сам поїхав далі. Коли довідався, що сталась дорожньо-транспортна пригода, прийшов на місці події, там від побачив ОСОБА_4 , поспілкувався, від обвинуваченого було чути запах алкоголю. Згодом ОСОБА_4 забрали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що 04.07.2022 року він спав у себе вдома та після 02 години ночі почув звук удару. Вийшовши на вулицю, побачив позашляховик, а на узбіччі лежав мотоцикл. Він підійшов ближче, побачив ОСОБА_4 , який був буже схвильований і сказав, що сталась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_4 щось пив з пластикової пляшки, його трусило, свідок почув запах алкоголю.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.07.2022 року та фото таблиці до нього було оглянуто місце події - вул.Незалежності в с.Орлівка Рівненського району Рівненської області та зафіксовано обстановку дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до довідки Рівненського обласного центру з гідрометеорології від 06.10.2022 року №9917-1-798/9917-04 за даними репрезентативної до території Рівненського району Рівненської області, авіаметеостанції Рівне 04 липня 2022 року близько 02 години 30 хвилин зафіксовано погодні умови: малохмарно, температура повітря: бл.15 градусів тепла, відмічалась роса, опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось, МДВ не погіршувалась ( 10 км.)

Згідно висновку №49 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за результатами огляду ОСОБА_4 встановлено, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №60 на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , 2004 року народження, даних судово-медичних експертиз проведених у відділеннях судово-медичної токсикології (Висновок експерта № 923 від 01.08.2022 року) судово-медичної гістології (Висновок експерта № 807 від 11.08.2022 року) та судово-медичної імунології Висновок експерта № 647 від 27.07.2022 року), враховуючи повідомлені обставини справи у ОСОБА_10 встановлені такі травматичні зміни: закрита черепно-мозкова травма із крововиливами під оболонки головного мозку; закрита травма грудей: з ушкодженням дуги аорти, з повними поперечними бічними переломами ребер, пошкодженням плеври та лівої легені, надривом лівого повного бронху; відкритий перелом лівої гомілки в нижній третині; чисельні рани, синці, садна, крововиливи м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок.

Морфологічні властивості ушкоджень (темно-червоне забарвлення крововиливів: запалі рожево-коричневі поверхні саден; відсутність ознак загоєння в ранах: відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів кісток; виражені темно-червоні крововиливи у м`які тканини в місцях ушкоджень); наявність ознак зовнішньої кровотечі з ран обличчя та кінцівок ; наявність та кількість крові у лівій плевральній порожнині з врахуванням джерела кровотечі (аорта); макро- та мікроскопічно встановлені ознаки прижиттєвої крововтрат; (малокрів`я внутрішніх органів) вказують, що всі травматичні зміни у потерпілого, утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті. Види ушкоджень (крововиливи, садна, переломи, тріщини), властивості ран (щілиноподібна форми, нерівні зсаднені краї, наявність в проекції ран крововиливів) і сукупності свідчать, що всі вони спричинені значною за силою дією тупих предметів. Масивність, множинність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних анатомічних ділянках та протилежних поверхнях тіла, наявність ознак різкого струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (ворота селезінки, зв`язки печінки), в сукупності, дають підстави вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, не виключено при зіткненні мотоцикліста із легковим автомобілем, як на це зазначено у наданій постанові.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої травми грудей чисельними двобічними переломами ребер ушкодженням лівої легені та порушення цілісності аорти, що супроводжувалась внутрішньогрудною кровотечею та ускладнилась масивною крововтратою. Викладений висновок, стосовно причини смерті підтверджується виявленням під час розтину його трупа ушкодження аорти, великої за об`ємом кількості рідкої крові в лівій плевральній порожнині, результатом мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Таким чином, між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортої пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Незадовго до настання смерті ОСОБА_10 вживав алкогольні напої, що підтверджується наявністю запаху алкоголю від порожнин та внутрішніх органів, а також виявлення при судово-токсикологічній експертизі у крові з його трупа етилового спирту, в кількості 1.67‰ (проміллє).

Із висновку судово-медичної експертизи крові №565 встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 2,20 промілє. Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає середній степені алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку судової токсикологічної експертизи №951 від 18.08.2022 року в наданій на дослідження крові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 2,20 промілє.

Із висновку інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу від 14.09.2022 року №СЕ-19/118-22/7322-ІТ вбачається, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в працездатному стані. На момент проведення експертного дослідження система рульового керування досліджуваного автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в стані часткової відмови. На момент проведення експертного дослідження фари ближнього-дальнього світла системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації досліджуваного автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в стані часткової відмови. Несправність, яка призвела до часткової відмови системи рульового керування автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникла під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправності у фарах ближнього-дальнього світла системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які заключаються у розломах корпусу, захисного скла та кріплення лівої фари ближнього-дальнього світла, виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Встановити, час виникнення несправності в лівій фарі ближнього-дальнього світла системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації наданого на дослідження автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що виражена у пошкодженні нитки розжарювання дальнього світла електролампи, за допомогою даної експертизи не представляється можливим, оскільки для вирішення цього питання необхідні спеціальні пізнання за експертною спеціальністю 10.3 «Дослідження деталей транспортних засобів». Так як несправностей, які виникли до пригоди в досліджуваних системах автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виявлено, то питання про можливість їх виявлення водієм перед ДТП позбавлене логічного змісту з технічної точки зору та експертом не вирішувалось.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу від 16.09.2022 року №СЕ-19/118-22/7494-ІТ1. на момент проведення експертного дослідження гальмівна система досліджуваного мотоцикла Viper 150, номер рами LZEPCKLA6E901490 знаходилася в стані часткової відмови. На момент проведення експертного дослідження система рульового керування досліджуваного мотоцикла Viper 150, номер рами НОМЕР_2 знаходилася в стані повної відмови. На момент проведення експертного дослідження фара ближнього-дальнього світла системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації мотоцикла Viper 150, номер рами LZEPCKLA6E901490 знаходилася в стані повної відмови. Несправність в гальмівній системі мотоцикла Viper 150, номер рами LZEPCKLA6E901490, яка заключається у розломі кріплення гальмівного супорта гальмівного механізму переднього колеса та відокремленні гальмівного супорта гальмівного механізму переднього колеса від місця конструктивного розташування, виникла під час дорожньо-транспортної пригоди. Встановити час виникнення несправності в гальмівній системі мотоцикла Viper 150, номер рами LZEPCKLA6E901490, яка заключається у відсутності в місці конструктивного розташування гальмівних колодок з фрикційними накладками гальмівного механізму переднього колеса, (до, під час чи після дорожньо-транспортної пригоди), за допомогою даної експертизи не представляється можливим за причинами вказаними на 13 сторінці дослідницької частини висновку експерта. Несправності, які призвели до повної відмови системи рульового керування мотоцикла Viper 150, номер рами НОМЕР_2 , виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправності, які призвели до повної відмови фари ближнього-дальнього світла системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації мотоцикла Viper 150, номер рами НОМЕР_2 , виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Так як несправностей, які виникли до пригоди в досліджуваних системах мотоцикла Viper 150;" номер рами LZEPCKLA6E901490 не виявлено, то питання про можливість їх виявлення водієм перед виїздом позбавлене логічного змісту з технічної точки зору та експертом не вирішувалось.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/118-22/7321-ІТ від 19.09.2022 контактування транспортних засобів відбулося між передньою лівою кутовою частиною автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 (передній бампер, підсилювач переднього бампера, ліва передня блок фара, капот, переднє ліве крило, переднє ліве колесо), на відстані близько 0-45 см від лівого бокового габариту кузова автомобіля з передньою та лівою боковою частинами мотоцикла Viper 150, номер рами НОМЕР_2 (переднє колесо, ліва стійка телескопічної вилки, облицювання, паливний бак, кришка картера двигуна, задній амортизатор). Зіткнення автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 з мотоциклом без реєстраційного номеру, відбулося на лівій зустрічній смузі руху проїзної частини вул. Незалежності в с. Орлівка Рівненського району Рівненської області, зі сторони с. Городище в напрямку с. Тишиця, перед початком ділянок розливу паливно-мастильних матеріалів і подряпин, зафіксованих у наданих на експертизу копіях протоколу огляду місця події від 04.07.2022 року і схеми до нього. Встановити координати місця зіткнення транспортних засобів стосовно елементів проїзної частини дороги в абсолютних величинах не представляється можливим за причиною відсутності в наданих на експертизу матеріалах достатньої сукупності зафіксованих інформативних ознак.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму ДТП №СЕ-19/118-22/7697-ІТ від 23.09.2022 В заданій дорожній обстановці, водій автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 2.3 б), п. 10.1, п. 12.1, п. 12.2 та п 12.4 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній обстановці, водій мотоцикла Viper 150 ОСОБА_10 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.2 п. 12.4 п. 12.3. Правил дорожнього руху України. В межах даної експертизи вирішити питання «Чи є в діях водія мотоцикла Viper 150 ОСОБА_10 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням дорожньо-транспортної пригоди?», не представляється можливим. В заданій дорожній ситуації, в діях водія автомобіля Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної пригоди.

ОСОБА_4 17.04.2019 року отримав посвідчення водія НОМЕР_3 .

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 встановлено, що власником транспортного засобу Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_22 .

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані ч.3 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинене в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

ІІІ. Призначення покарання

3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.

Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Також просить призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. До набрання вироком законної сили просить обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Сторона захисту просить призначити обвинуваченому покарання зі застосуванням положень ст.69 КК України, вказуючи, що ОСОБА_4 вину у вчинення кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся, відшкодував потерпілим заподіяну моральну шкоду у розмірі 800 000 грн., приніс потерпілим вибачення, усвідомлює, що став причиною непоправної трагедії і щиро шкодує щодо цього. ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи пожиттєво у зв`язку із онкологічним захворюванням. Він потребує оперативного втручання у зв`язку із попередженням рецидиву пухлини на правій нирці, необхідним є постійне проходження контрольних досліджень з приводу онкологічного захворювання, прийом відповідних медичних препаратів, що буде неможливим у випадку призначення особі покарання у виді позбавлення волі.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 вказала, що для потерпілих найголовнішою була та обставина, чи визнає обвинувачений свою вину у скоєному і чи розкаюється. А тому, зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, розкаяння, відшкодування заподіяної шкоди потерпілі не заперечують щодо призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.

3.2. Мотиви призначення покарання судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ч.6 ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, - це щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.

Із медичної довідки КНП «Березнівська центральна районна лікарня» вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем роботи в СВК «Селянський ліс» особа характеризується виключно позитивно.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №278725 ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи по онкологічному захворюванню (безтерміново).

За місце проживання ОСОБА_4 характеризується як особа, яка бере активну участь у всебічному розвитку та громадському житті села, під час воєнного стану активно займається волонтерською діяльністю.

Згідно правил ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Аналіз вказаної норми Закону дозволяє дійти до висновку, що підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою кримінального правопорушення, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує викладені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину та його наслідки у виді загибелі людини, необережну форму вини, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, наявність кількох обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди. Суд приймає до уваги також і стан здоров`я ОСОБА_4 , який є інвалідом ІІ групи по онкологічному захворюванню, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обвинувачений виключно позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, займається волонтерською діяльністю та допомагає ЗСУ (що підтверджується характеристикою з місця проживання), позицію потерпілих, які не заперечили щодо пом`якшення обвинуваченому покарання шляхом застосування положень ст.69 КК України.

На підставі наведеного, суд вважає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, відшкодування заподіяних збитків) та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного слід застосувати положення ч.1 ст.69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.286-1 КК України покарання у виді виправних робіт із застосуванням додаткового покарання, визначеного санкцією ч.3 ст.286-1 КК України - позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 був затриманий 04.07.2022 року.

На підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06.07.2022 року щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, і в подальшому дію вказаного запобіжного заходу було продовжено до 06.11.2022 року.

Згідно положень ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Частина перша статті 72 КК України визначає, що одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

ОСОБА_6 звернулась із цивільним позовом до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_14 звернувся із цивільним позовом до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної вчинення кримінального правопорушення

Від представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_8 надійшли заяви про залишення позовів без розгляду, в обґрунтування яких вказує, що заявлена у позовній заяві моральна шкода була відшкодована потерпілим ОСОБА_4 у повному обсязі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 ЦПК України).

Вимогами ст.257 ЦПК України передбачено, що суд залишає позовну заяву без розгляду, і постановляє з цього приводу ухвалу, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У зв`язку з тим, що представником потерпілих - цивільних позивачів подано клопотання про залишення позову без розгляду, суд вважає за необхідне цивільні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідок про витрати на проведення судових експертиз розмір витрат на залучення експерта становить 6 607,30 грн.

Таким чином, судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Прокурор на час набрання вироком законної сили просить обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заперечень від сторони захисту, представника потерпілих щодо обрання даного запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не надійшло.

Зважаючи на існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобовязання з покладенням обов`язку, передбаченого ст.194 КПК України, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного слід скасувати арешт на мотоцикл «Viper 150», без номерного знаку, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2022 року.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначити покарання за ч.3 ст.286-1 КК України, ч.1 ст.69 КК України у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відрахуванням 20 відсотків від суми заробітку в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04.07.2022 р. по 06.11.2022, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні виправних робіт.

Початком строку відбування покарання рахувати день, з якого фактично розпочато відрахування із заробітку засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 6 607 (шість тисяч шістсот сім) грн. 30 коп.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язку передбаченого ст.194 КПК України, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Арешт на мотоцикл «Viper 150», без номерного знаку, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2022 року, скасувати

Речові докази: передню фару мотоцикла Viper 150 знищити, мотоцикл «Viper 150»- повернути ОСОБА_7 , автомобіль Hyundai Santa FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в користування власника ОСОБА_22 .

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1