Провадження № 1-кп/185/1637/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлоград клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2025 року з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшло вищевказане клопотання.

Ухвалою суду від 14 листопада 2025 року було призначено підготовче судове засідання, в підготовче судове засідання викликані сторони кримінального провадження.

В підготовче судове засідання з`явився підозрюваний, захисник та прокурор приймають участь дистанційно.

Судом було постановлено питання про визначення підсудності в даному кримінальному провадженні.

Прокурор та захисник покладаються на розсуд суду при вирішенні питання визначення підсудності.

Підозрюваний вважає, що клопотання прокурора підсудне Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд встановив наступне

Відповідно до положень ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 , перебував з 06.08.2024 року на стаціонарному лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР до 14.08.2024 року, після чого, солдат ОСОБА_3 , вирішив не виконувати обов`язки військової служби не прибувши до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, підозрюваний ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 на посаді гранатометника 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в період з 20.08.2024 не прибув до місця дислокації ВЧ НОМЕР_1 без поважних причин, внаслідок чого незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби у період з 20.08.2024 до 12.11.2025, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження.

Зі змісту клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 , перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , з 06.08.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Криворізька міськлікарня №5» КМР до 14.08.2024 року, після чого вирішив не виконувати обов`язки військової служби не прибувши до тимчасового місця дислокації та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, вчинене в умовах воєнного стану.

Виходячи зі змісту диспозиції ч.5 ст.407 КК України об`єктивна сторона містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу. При цьому умисел спрямований саме на самовільне залишення або нез`явлення військовослужбовця до певного місця дислокації військової частини, а з`явлення особи до управління поліції, військової комендатури, військового комісаріату, військової прокуратури, тощо, не охоплюється умислом, спрямованим на вчинення кримінального правопорушення, передбаченогост.407 КК України. Таким чином, злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, під час розгляду справи № 752/4349/23 за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України, у судовому рішенні від 26.04.2023 року, визначаючи підсудність справи, прийшла до висновку про те, що на противагу кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1, ч.2, ч.3 ст. 407 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, не є продовжуваним, і є закінченим з моменту самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем саме в умовах воєнного стану. Таким чином, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, є місце розташування військової частини або місця служби.

Таку ж позицію висловив Дніпровський апеляційний суд в ухвалі суду від 30.03.2023 року (справа № 216/6065/22) та Черкаський апеляційний суд в ухвалі суду від 25.05.2023 року (справа № 709/201/23).

Пунктом 1 частини 1 статті 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

За ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відповідно до п.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Таким чином суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407, підлягає направленню до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки місцем вчинення злочину є м.Слов`янськ Донецької області.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що до Дніпровського апеляційного суду необхідно направити подання задля визначення територіальної підсудності та направлення вказаного вище клопотання до суду, якому підсудне дане кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 34, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Направити подання до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності клопотання що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007058 від 15.02.2025 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1