Справа № 346/357/26
Провадження № 1-кс/346/101/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2026 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості.

Скаргу мотивує тим, що 01 квітня 2025 року він звернувся до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою (повідомленням) до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ст. 190 КК України, за фактом заволодіння його грошовими коштами громадянином ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою.

03 квітня вказану заяву зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв та повіломлень про кримінальні правопорушення за №6323, однак, відомості за поданою заявою до ЄРДР не внесено.

24 квітня 2025 року ОСОБА_3 отримав письмову відповідь з Коломийського РВП ГУНП за №64699-2025, відповідно до якої зазначене звернення було без внесення відомостей до ЄРДР передано для розгляду в порядку ЗУ "Про звернення громадян", з мотивуванням про "відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення".

12 січня 2026 року ОСОБА_3 було повторно подано окрему заяву до Коломийського РВП про вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 382 КК України тим самим громадянином - ОСОБА_4 .

Таку бездіяльність посадових осіб Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягав у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, вважає незаконною, тому просить зобов`язати вказаний орган досудового розслідування внести зазначені відомості до ЄРДР.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Уповноважена особа Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явилася та про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарги здійснюється без її участі.

Вивчивши скаргу і додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді скарги встановлено, що 27 січня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, за фактом заволодіння його грошовими коштами громадянином ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою.

Також, 14 січня 2026 року ОСОБА_3 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України громадянином ОСОБА_4 . Заява зареєстрована в ГУНП Івано-Франківської області під номером Ф-293.

Згідно відповіді Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, звернення ОСОБА_3 зареєстровано в ЄО №6373 від 04.04.2025 року, розглянуто та відповідно до ЗУ "Про звернення громадян", матеріали перевірки скеровано в архів Коломийського РВП.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали скарги, докази внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР відсутні.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення діяння).

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, як вбачається зі змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, якою визначений перелік відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не вимагає від заявника зазначати правову кваліфікацію вчиненого діяння чи статтю Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за нього. Незалежно від думки заявника про те, якою статтею Кримінального кодексу України передбачені ознаки того діяння, про яке він повідомляє, визначення попередньої правової кваліфікації та відповідної їй статті КК України є повноваженням (обов`язком) слідчого, дізнавача, прокурора, які вносять відомості до ЄРДР.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя зазначає, що за змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На даному етапі правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР.

Надалі у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

У заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення зазначено короткий виклад обставин і вказані відомості містять дані, що мають досліджуватися в рамках досудового розслідування. Слідчим суддею зазначені обставини не можуть бути перевірені під час розгляду скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 цього Кодексу скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На переконання слідчого судді відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 безпідставно не внесені до ЄРДР, що свідчить про бездіяльність уповноваженої службової особи Коломийського РВП ГУНП в Iвано-Франківській області.

Слідчий суддя зазначає, що бездіяльність є поняттям, не обмеженим строками чи таким, що може бути припинена лише прийняттям відповідного процесуального рішення, яке передбачене кримінальним процесуальним законодавством, як міра реагування на відповідну заяву або повідомлення особи. Бездіяльність не є одноразовою дією, а має невизначено тривалий характер з моменту невчинення процесуальної дії, що була обов`язком суб`єкта. Відповідно, особа, яка вважає, що її права порушено, повинна мати можливість оскаржити таку бездіяльність протягом часу, що вона триває. З огляду на це слід дійти висновку, що скарга подана у встановлений статтею 304 КПК України строк, а тому необхідності в поновленні процесуального строку немає.

Таким чином, вимога про зобов`язання уповноважених осіб вказаного відділу поліції внести відомості за вищевказаним фактом кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є законною та обгрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Щодо зобов`язання уповноваженого органу внести відомості саме за правовою кваліфікацією, про яку вказує заявник, то слідчий суддя зазначає наступне.

Кваліфікацію кримінального правопорушення здійснюють уповноважені на це посадові особи, зокрема слідчий, дізнавач, прокурор, згідно з положенням ч. 1 ст. 214 КПК України.

Попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки відомості (фабула та кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або діяння має іншу кваліфікацію.

У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.

Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме слідчим, який відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.

На підставі п. 8 ч. 2 ст.40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з чого виходить, що і у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги заявника щодо невнесення в ЄРДР відомості за визначеною заявником кваліфікацію, оскільки до повноважень слідчого судді не належить встановлення правової кваліфікації кримінального правопорушення при зобов`язанні внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Визначення кваліфікації діяння, щодо якого здійснюється досудове розслідування, є обов`язком слідчого, а не слідчого судді чи особисто заявника.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в порядку ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться в заяві (повідомленні) ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1