У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення дізнавача СД Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 24.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и л а :

16.12.2025 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій просив скасувати постанову дізнавача Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 24.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року.

Адвокат вважав, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, винесеним без повного та об`єктивного дослідження обставин розслідуваної події. Зокрема, за тривалий час розслідування не було викликано та допитано ОСОБА_6 , який фігурує у поясненнях свідків як безпосередній учасник події. В матеріалах кримінального провадження наявні суперечності в показаннях свідків, зокрема ОСОБА_7 . Крім того, відповідно до Висновку експерта № 1225 (Додатковий) покази потерпілого ОСОБА_4 , дані ним 23.12.2024 року, в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не суперечать об`єктивним даним судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_4 . Адвокат також зазначає, що відеозапис з місця події, наданий потерпілим, місить дані про початок конфлікту, його ініціатора, а також з нього вбачається хто почав фізичну агресію, однак, у постанові про закриття кримінального провадження зазначеним обставинам не надано належної оцінки. Окрім цього, дізнанням не виконано доручення прокурора щодо призначення комісійної судово-медичної експертизи з метою визначення ступеня участі кожного з учасників події в спричиненні, визначення кола осіб, які підлягають кримінальному переслідуванню, не допитано працівників поліції та не вжито заходів для встановлення додаткових свідків події, що в сукупності свідчить про неповноту досудового розслідування та передчасні висновки про відсутність складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Дізнавач СД Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Одночасно направив матеріали кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Неявка дізнавача в судове засідання відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи адвоката, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За змістом статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Зокрема, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

При цьому за системним аналізом положень кримінального процесуального законодавства, в тому числі й статті 284 КПК України, прийняття рішення про закриття провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених у ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається, зокрема із мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

Встановлено, що підрозділом дізнання Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000191 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Постановою дізнавача СД Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 24.11.2025 року кримінальне провадження № 0000191 від 04.09.2024 року було закрито у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Прийняте рішення дізнавач обґрунтував тим, що під час перегляду запису з камери відеоспостереження, встановленої на місці події, зафіксовано лише факт перебування потерпілого та інших учасників події, однак, обставин нанесення потерпілому ОСОБА_4 ударів чи будь-якого іншого фізичного впливу на нього з указаного відеозапису не вбачається. Крім того, допитані у кримінальному провадженні свідки не ствердили про нанесення потерпілому ударів у ділянку голови, обличчя та тіла, а також не зазначали про те, що вони бачили у ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Однак, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що при проведенні досудового розслідування дізнавачем не було дотримано вищенаведених правових норм щодо повноти та всебічності досудового розслідування.

Так, дане кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_4 , який повідомив про те, що 28.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи (додаткового) № 1177 від 16.12.2024 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження, які у своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В ході дізнання потерпілий послідовно підтверджував свої показання щодо обставин події, у тому числі під час слідчого експерименту, а також впізнав осіб, яких вважає причетними до спричинення йому тілесних ушкоджень.

Зокрема, під час пред`явлення для впізнання за фотознімками 05.12.2024 року ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , як осіб, які 27.08.2024 року нанесли йому тілесні ушкодження у дворі за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення 23.12.2024 року слідчого експерименту за його участі потерпілий ОСОБА_4 підтвердив свої показання про факт, місце, обставини та спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також їх локалізацію.

Судово-медичний експерт у висновку (додатковому) № 1225 від 01.01.2025 року вказав, що покази потерпілого ОСОБА_4 , надані ним 23.12.2024 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не суперечать об`єктивним даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_4 .

Будучи допитаним 20.03.2025 року в якості свідка ОСОБА_10 показав, що в кінці 2024 року, точної дати не пам`ятає, коли він перебував у автомобілі по вул. Б. Хмельницького в м. Полтаві, побачив, що між його батьком ОСОБА_13 та невідомим чоловіком стався конфлікт і він вийшов, щоб їх розборонити. Під час конфлікту ніхто нікому удари не наносив. Після цього у невідомого чоловіка тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_13 під час допиту 20.03.2025 року повідомив, що в кінці 2024 року, точної дати не пам`ятає, коли він перебував біля автомобіля по вул. Б. Хмельницького в м. Полтаві, побачив, як між двома чоловіками, яких бачив вперше, відбувається конфлікт. Зокрема, чоловіки штовхались, хапали один одного за верхній одяг. ОСОБА_13 разом із сином ОСОБА_10 почали їх розбороняти. Щоб хтось наносив удари в обличчя, голову та тулуб ОСОБА_13 не бачив. Тілесних ушкоджень у чоловіків не було.

При цьому в матеріалах кримінального провадження також міститься протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 заявив про те, що 28.08.2024 року, приблизно о 18 годині, під час прогулянки він побачив як невідомий чоловік почав конфлікт з його зятем ОСОБА_14 .

Разом із цим, допитані в ході дізнання свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що вони стали очевидцями конфлікту, який переріс у бійку між вказаним особами, що фактично підтверджує наявність фізичного протистояння між учасниками події.

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження містяться суперечливі показання щодо ініціатора конфлікту та характеру дій його учасників, а також різні версії розвитку події. Зазначені суперечності мають істотне значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, однак органом дізнання вони не були усунуті шляхом проведення необхідних слідчих (розшукових), процесуальних дій.

Також оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування не в повному обсязі було виконано вказівки заступника начальника СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_17 , які надавалися в кримінальному провадженні № 0000191 від 04.09.2024 року з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, а саме не було відібрано пояснень від ОСОБА_8 , який являється безпосереднім учасником конфлікту, не вжито заходів для встановлення та допиту можливих додаткових свідків події.

Також, не у повній мірі виконано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій та заходів від 10.02.2025 року №319/115/103/02-2025, згідно із яким слідча СВ ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18 доручала підлеглим оперуповноваженим працівникам СКП ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проведення слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів, а саме встановити та допитати у процесуальному статусі ОСОБА_8 , встановити наявність/відсутність камер внутрішнього та зовнішнього відеоспостереження як у приміщенні де вчинено кримінальне правопорушення так і в інших приміщеннях на прилеглій території. Встановити можливі шляхи підходу/відходу злочинця від місця вчинення злочину.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач фактично обмежився посиланням на відсутність на відеозаписі моменту нанесення ударів та окремі показання свідків, при цьому не навів мотивів критичного ставлення до показань одних осіб і визнання правдивими показань інших, та не надав оцінки та не спростував показань потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень, які узгоджуються з висновками судово-медичного експерта.

З наведеного вбачається, що дізнавачем не з`ясовано всі суттєві обставини, необхідні для встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та передчасною, оскільки винесена без усунення істотних суперечностей у зібраних доказах.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню, а постанова дізнавача Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 24.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - скасуванню.

Керуючись ст.ст.284, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову дізнавача Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 24.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000191 від 04.09.2024 року направити до Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2025 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1