ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 443/709/20

провадження № 51-1514 км 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , відносно якого кримінальне провадження закрито в зв`язку зі смертю, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 березня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 09 грудня 2024 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 березня 2025 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

За обставин, встановлених судом та детально викладених в ухвалі суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 24 червня 2019 року о 10:45 год, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes - Benz Sprint», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебувала пасажир ОСОБА_8 та рухаючись на перехресті вулиці Миру та вулиці Пушкіна, що в межах населеного пункту с. Заболотівці Жидачівського району Львівської області зі швидкістю близько 30-40 км/год, не врахував дорожньої обстановки та наближаючись до перехрестя рівнозначних доріг з вулицею Пушкіна, по якій в той час із швидкістю 47-50 км/год рухався праворуч автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_10 , перед виїздом на перехрестя доріг не переконався, що це буде безпечним, за наявності транспортного засобу, що наближався до перехрестя рівнозначних доріг праворуч, не дав дорогу останньому, маючи технічну можливість попередити (уникнути) настання даної дорожньо-транспортної пригоди, здійснив виїзд на перехрестя рівнозначних доріг, внаслідок чого допустив перехресне зіткнення транспортних засобів у межах перехрестя доріг вул. Миру - Пушкіна, що призвело до їх пошкодження та травмування водіїв і пасажирів.

Причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprint», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_7 , який керуючи транспортним засобом порушив вимоги Р.1 п.1.3.; п.1.5.; Р. 2 п. 2.3.(б),(д); Р. 10 п. 10.1.; Р.16 п. 16.12 (в) Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_7 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинно - наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі, за її змістом, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Захисник вважає, що апеляційний суд не перевірив належним чином доводів його апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм правил дорожнього руху при вирішенні питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, а також щодо порушень вимог ст. 290 КПК України в частині надання доступу для дослідження речового доказу - автомобіля «Toyota Land Cruiser 150» в цій справі. Оспорює правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, посилається на неповноту судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Під час касаційного розгляду захисник ОСОБА_6 підтримав подану ним касаційну скаргу та просив її задовольнити.

Позиції інших учасників судового провадження

Під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вважала, що підстав для задоволення касаційної скарги захисника немає, а тому просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без зміни.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку, яке повинно відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційних скаргах та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.

Доводи касаційної скарги захисника про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України в зв`язку з відсутністю в ній належних та обґрунтованих відповідей на доводи його апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 ч.1 ст. 284 КПК України виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого (п.5 ч.1 ст. 284 КПК України).

Так, як убачається з ухвали суду першої інстанції, розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України проводився з метою реабілітації померлого обвинуваченого за заявою його дружини ОСОБА_8 .

Під час розгляду цього провадження судом першої інстанції було перевірено та встановлено обставини інкримінованого кримінального правопорушення, надано оцінку всім наявним доказам у справі, зокрема, показанням дружини ОСОБА_8 , його захисника, потерпілого і свідків, досліджено письмові докази та виснувано наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про його скасування та закриття кримінального провадження в зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_7 , обґрунтовуючи свою позицію доводами про неправильне, на його думку, застосування правил дорожнього руху, доводами про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та зазначаючи про порушення вимог ст. 290 КПК України, в зв`язку з не відкриттям стороні захисту речового доказу - автомобіля «Toyota Land Cruiser 150» для дослідження.

Проте перевіривши ухвалу в порядку апеляційної процедури, апеляційний суд, у відповідності з вимогами ст. 419 КПК України, визнав безпідставними наведені посилання захисника ОСОБА_6 про недоведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, обґрунтовано залишивши оскаржуване рішення суду першої інстанції без зміни.

За результатом апеляційного розгляду суд не встановив порушень вимог кримінального процесуального закону, в тому числі положень ст. 290 КПК України, про що вказував захисник, чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Проаналізувавши всі наявні докази в цій справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами апеляційного розгляду ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника, вказаний суд дав належну оцінку всім доводам сторони захисту і ретельно перевіривши їх зміст та матеріали кримінального провадження, обґрунтовано не знайшов підстав для їх задоволення. З наведеними в ухвалі апеляційного суду мотивами визнання доводів сторони захисту безпідставними погоджується і колегія суддів, а нових доводів, які б свідчили, що цю справу розглянуто з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону чи неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у касаційній скарзі захисника не наведено.

Апеляційний суд правильно погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для реабілітації ОСОБА_7 та виснував це рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтованим та зробленим з додержанням вимог ст. 23 КПК України, на підставі об`єктивного з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог захисника немає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , відносно якого кримінальне провадження закрито в зв`язку зі смертю, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3