Провадження № 1-кс/202/8774/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

16 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, під час досудового розслідування встановлено, що підполковник ОСОБА_4 , розробивши схему «чорних» та «червоних» днів для військовослужбовців, які проходять військову службу у ввіреному йому підрозділі, відповідно до якої: «чорні» дні - це дні, коли військовослужбовець реально виконує бойові завдання та перебуває у зоні ведення бойових дій, а «червоні» - це дні, коли військовослужбовець фактично не перебуває у зоні проведення бойових дій, однак йому такі дні нараховують. Після нарахування грошових коштів у якості «додаткової грошової винагороди» за виконання бойових завдань у зоні ведення бойових дій, які становлять 3 300 (три тисячі триста) гривень за кожен день перебування, військовослужбовці 2 самохідного артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади грошові кошти своїм командирам, які у свою чергу мають передати їх підполковнику ОСОБА_4

16.10.2025 р. більш точну годину, досудовим розслідуванням не встановлено, під час чергової наради, яку було проведено за місцем тимчасової дислокації, що розташована в Харківській області в Ізюмському районі в с. Яремівка, підполковник ОСОБА_8 висловивши усну вимогу командирам 1, 2, 3 та 4 самохідних артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ) про те, що за наступний місяць вони повинні здати йому на «фонд батареї» по 200 тис. грн. надалі, 20.11. 2025 р. більш точну годину, досудовим розслідуванням не встановлено, під час чергової наради, за місцем дислокації у м. Слов`янську Донецької області, підполковник ОСОБА_4 повторно наголосив на тому, що 25.11. 2025 командири 1, 2, 3 та 4 самохідних артилерійських батарей НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_3 ) повинні здати йому на «фонді батареї» по 200 тис. грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, використовуючи своє службове положення для отримання матеріальних коштів незаконним шляхом, діючи всупереч інтересам служби 25.11.2025, командир 2 самохідного артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від свого підлеглого військовослужбовця громадянина ОСОБА_9 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на суму 200 тисяч грн., що є «зайвонарахованими» коштами в якості додаткового винагороди за безпосередню долю. у бойових діях військовослужбовцями військової частини.

Таким чином, підполковник ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 УК України - отримання службовою особою, яка займає відповідальне положення неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою на користь того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди у значному розмірі.

25.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 21.11. 2025 (справа N? 202/11355/25, провадження N? 1-кс/202/ 8484 /2025) проведено общук за адресою: АДРЕСА_1 , (за координатами: 48°50'16.0 "N 37033'59,4" Е), в якому проводяться наради 2 самохідного артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), під час проведення якого, крім інших речей та документів, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4 900 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 49 штук; грошові кошти у сумі 151 000 гривень, купюрами номіналом 500 грн. у кількості 302 купюр, грошові кошти в сумі 60 000 грн, купюрами номіналом по 200 грн, у кількості 300 купюр, грошові коти в сумі 45 500 грн, купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 91 купюра, грошові кошти в сумі 24 000 грн, купюрами номіналом по 1000 грн., у кількості 24 купюри; грошові кошти у сумі 23 500 грн, купюрами номіналом по 500 грн, у кількості 47 купюр, грошові кошти в сумі 3 300 грн., купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 2 купюр, купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 11 купюр, купюри номіналом по 100 грн. у кількості 1 купюра, грошові кошти у сумі 14 000 грн., купюрами по 1000 грн., у кількості 14 купюр, купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості 14 купюр, грошові кошти в сумі 25 000 грн, купюрами номіналом по 1000 грн у кількості 25 купюра, грошові кошти в сумі 28 000 грн, купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 8 купюр, купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості 24 купюри. Загальна суму вилучених грошових коштів складає 423 300 грн. та 4 900 доларів США.

25.11.2025 р. ОСОБА_10 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК. України ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 УК України.

25.11. 2025 складено протокол огляду, копіювання та вручення грошових коштів, яким оглянуто грошові кошти на загальну суму 200 000 гривень, які після огляду у вказаній сумі були передані ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою подальшої передачі ОСОБА_4 .

Слідчим зазначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених главою 17 КПК України є необхідним для збереження речових доказів, з метою забезпечення конфіскації майна, а також для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

З метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення конфіскації майна, посилаючись на положення статей 2, 36, 64-2, 98, 110, 117, 167, 168, 170-174 КПК України, просить задовольнити дане клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені 25.11.2025 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 (за координатами: 48°50'16.0. "N. 37033'59,4" Е) на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 21.11.2025 (справа N? 202/11355/25, провадження N? 1-кс/202/ 8484/2025), грошові кошти в сумі 4 900 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 49 штук; грошові кошти у сумі 151 000 гривень, купюрами номіналом 500 грн. у кількості 302 купюр, грошові кошти в сумі 60 000 грн, купюрами номіналом по 200 грн, у кількості 300 купюр, грошові коти в сумі 45 500 грн, купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 91 купюра, грошові кошти в сумі 24 000 грн, купюрами номіналом по 1000 грн., у кількості 24 купюри; грошові кошти у сумі 23 500 грн, купюрами номіналом по 500 грн, у кількості 47 купюр, грошові кошти в сумі 3 300 грн., купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 2 купюр, купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 11 купюр, купюри номіналом по 100 грн. у кількості 1 купюра, грошові кошти у сумі 14 000 грн., купюрами по 1000 грн., у кількості 14 купюр, купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості 14 купюр, грошові кошти в сумі 25 000 грн, купюрами номіналом по 1000 грн у кількості 25 купюра, грошові кошти в сумі 28 000 грн, купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 8 купюр, купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості 24 купюри.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , а також підозрюваний ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання, просили у його задоволенні відмовити. Зазначали, що грошові кошти, як вилучені під час проведення обшуку були передані волонтерами для забезпечення потреб дивізіону, інша частина грошових коштів збиралась військослужбовцями для допомоги пораненому бійцю, який проходить реабілітацію.

У судове засідання неодноразово викликався ОСОБА_12 , однак не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або письмових пояснень не надав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Стандарт доказування для накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження полягає у доведенні існування обґрунтованої потреби в арешті. Мета арешту майна є забезпечення дієвості кримінального провадження та полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для вилучення майна та його арешту.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 21 листопада 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 (за координатами: 48°50'16.0 "N 37033'59,4" Е), власниками якої є ОСОБА_13 , з метою відшукання речей та документів, а саме: мобільних телефонів, грошових коштів, які були передані при проведенні досудового розслідування для вручення з метою підтвердження факту неправомірної вигоди, посадові інструкції та накази про призначення на посади ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , чорнових записів, що містять в собі відомості про нарахування грошових коштів військовослужбовцям, бойові розпорядження, табелі обліку робочого часу, інші документи, що стосуються нарахування додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, списки чи відомості, що містять в собі дані особового складу військовослужбовців НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ).

25.11.2025 під час проведення обшуку за вказаною вище адресою було вилучено: грошові кошти в сумі 423 000 грн., а також 4 900 доларів США.

Протокол обшуку не містить будь-яких зауважень від учасників обшуку.

25.11.2025 р. ОСОБА_10 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК. України ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 УК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Постановою слідчого групи у кримінальному провадженні СУ ГНУП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 27 листопада 2025 року вилучені під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (за координатами: 48°50'16.0 "N 37033'59,4" Е), в сумі 423 000 грн., а також 4 900 доларів США визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладення арешту на грошові кошти, з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, а також з метою забезпечення конфіскація майна як виду покарання.

Зазначені у клопотанні грошові кошти відповідають критеріям речового доказу та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є підстави вважати, що зазначені грошові кошти можуть мати безпосереднє відношення до кримінального провадження, і таким чином можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту не знайшли свої підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки будь-яких документів на підтвердження своїх заперечень не було надано.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження. Окрім цього, вказаний захід забезпечення кримінального провадження є найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його приховування, знищення неможливо.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, та може бути скасований у випадках, передбачених КПК України.

Якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення не будуть вжиті належні заходи для перевірки вказаних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя доходить висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно зазначене у клопотанні з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 423 300 тисяч грн. та 4 900 доларів США, які були вилучені 25.11.2025 під час проведення обшуку за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Маломіська, буд. 88 (за координатами: 48°50'16.0. "N. 37033'59,4" Е) на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 21.11.2025 (справа № 202/11355/25, провадження № 1-кс/202/8484 /2025).

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1