Справа № 159/8403/25
Провадження № 1-кс/159/2208/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

20 листопада 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001247 від 14.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001247 від 14.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, просять клопотання розглядати у їх відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що до Ковельського РУП надійшов лист Державної екологічної інспекції України у Волинській області про факт самовільного зайняття земель в межах охоронної зони невідомими особами шляхом здійснення сільськогосподарських робіт в зоні прибережної захисної смуги річки Стохід, поблизу с. Ловища Ковельського району.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001247 від 14.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що СТзОВ імені Лесі Українки, ЄРДПОУ 03736842 в особі керівника ОСОБА_5 було взято в оренду земельні ділянки (паї), які були розташовані на території Турійської ТГ вздовж р. Стохід, поблизу с. Ловища Ковельського району. Вказані земельні ділянки орендувалися у різних власників у строкове платне користування для сільськогосподарського призначення.

На підставі листа Державної екологічної інспекції України у Волинській області встановлено, що за географічними координатами 50.961824,24.851804; 50.948408,24.834193; 50.962178,24.854795; 50.958522,24.849966 вздовж земельних ділянок простягається річка Стохід, загальна площа водозбору, якої становить 3172,92 км2, що згідно ст. 79 Водного кодексу України відносить її до середніх річок.

Згідно із статтею 88 Водного кодексу України, та статтею 60 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 га -50 метрів.

07.11.2025 проведено огляд земельної ділянки за географічними координатами 50.961824,24.851804; 50.948408,24.834193; 50.962178,24.854795; 50.958522,24.849966 поблизу с. Ловища Ковельського району із залученням інженера землевпорядника ОСОБА_6 , представників ДЕІ у Волинській області та ГУ Держгеокадастру у Волинській області. В ході даного огляду виявлено розорану ділянку із залишками решток після збору сільськогосподарської культури (соя). Спеціалістом використане відповідне обладнання, за допомогою якого встановлено площу території, яка перебуває в обробітку і знаходиться в межах 50 метрів від урізу води річки Стохід. Площа даної території становить 11,78 га. Вказана вище територія розташована поза межами орендованих ділянок і знаходиться у прибережній захисній смузі річки Стохід.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 07.11.2025 вищевказана самовільно зайнята земельна ділянка площею 11,78 га та наявні на ній рештки посівів сільськогосподарської культури сої визнані речовим доказом.

Допитана як свідок староста Новодвірського старостинського округу Турійської селищної громади ОСОБА_7 підтвердила факт самовільного зайняття згаданої земельної ділянки, зазначивши, що розорення і рештки насаджень сільськогосподарською культурою (соєю) на суміжних із зайнятою ділянкою проводилося виключно СТзОВ імені Лесі Українки, ЄРДПОУ 03736842.

Крім цього, ОСОБА_7 повідомила, що самовільно зайнята земельна ділянка площею 11,78 га знаходиться в прибережній захисній смузі та відноситься до земель державної власності.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доводячи підстави поданого клопотання слідчий вказував про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, про те, що самовільно зайнята земельна ділянка є речовим доказом, а тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на земельну ділянку обумовлено запобіганням можливості їх знищення, псування. Незастосування арешту унеможливить виконання завдання кримінального провадження для відшкодування шкоди.

Додатками клопотання підтверджується, що самовільно зайнята земельна ділянка разом з рештками посівів сільськогосподарської культури сої, яка знаходиться у прибережній захисній смузі річки Стохід в межах 50 метрів від урізу води, площею 11,78 га. поблизу с. Ловища, Ковельського району, Волинської області є речовим доказом, отже має значення для забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з метою захисту інтересів кримінального провадження, забезпечення його швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, недопущення подальшого використання та звільнення самовільно зайнятої ділянки, забезпечення подальшого відшкодування збитків, шляхом вжиття відповідних заходів цивільно-правового характеру (цивільного позову), на думку слідчого судді, наявна та доведена суб`єктом такого звернення необхідність у накладенні арешту на дану земельну ділянку.

Обмеження на відчуження та розпорядження майном, у цьому конкретному випадку, є розумним та співмірним, відповідає потребам досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому клопотання слідчий суддя визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.98, 131,132,167,170-173,175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на самовільно зайняту земельну ділянку, яка знаходиться у прибережній захисній смузі річки Стохід в межах 50 метрів від урізу води, площею 11,78 га, розташована поблизу с. Ловища, Ковельського району, Волинської області за координатами 50.961824,24.851804; 50.948408,24.834193; 50.962178,24.854795; 50.958522,24.849966, вздовж земельних ділянок із кадастровими номерами:

:07:001:0798, :08:001:2689, :03:001:0002, :08:001:2633, :07:001:0545, :08:001:3365, :07:001:0406, :07:001:0400:08:001:2433, :08:001:2789, :07:001:0685, :08:001:2130, :08:001:2127, :07:001:0403, :07:001:0402, :03:001:0069, :03:001:0001, :07:001:0401, :07:001:0542, :07:001:0541, :08:001:2788, :07:001:0540, :08:001:2129, :08:001:2128, :08:001:2864, :08:001:2668.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном окрім сторони кримінального провадження під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1