Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/2388/25
Номер провадження 1-кс/299/48/26
У Х В А Л А

23.01.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання старшого слідчого СВ Відділення №1 Берегівського РВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000299 від 30.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хижа Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб тобто до 09 травня 2025 року), у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, здійснив сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання вказівок та засобів, за попередньо домовленістю з невстановленими досудовим розслідування особами, з корисливих мотивів за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений до судовим розслідуванням точний час, а саме в середині березня 2025 року, погодився сприяти в незаконному переправленні через державний кордон України, поза пунктом пропуску, за грошові кошти в сумі 5000 доларів США та 6500 доларів США, громадянину України призовного віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного задуму поєднано спільним умислом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, в період часу з 12 години 00 хвилин по 13 годину 00 хвилин 08 квітня 2025 року прибув на власному автомобілі марки «Toyota Land Cruser», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Хуст, поблизу готелю «Прем`єра», де за попередньою домовленістю зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою виконання злочинного задуму направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України для перевезення вищевказаних громадян по раніше підготовленому ним маршруту, забезпечив автомобіль марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи, в якому наказав розмістися на пасажирських сидіннях гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ОСОБА_5 , в свою чергу пересуваючись поруч попереду на автомобілі марки «Toyota Land Cruser», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював супровід, транспортного засобу марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходилася вищевказана група осіб до державного кордону України.

Далі з метою безперешкодного обходу контрольно-прикордонного посту розміщеного на виїзді з м. Виноградів, по маршруту Виноградів-Теково-Сасово, ОСОБА_5 , наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розміститися в заздалегідь підготовленому схові багажного відсіку автомобіля марки «Renault Clio», з реєстраційним номерним знаком Словакії НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 .

Після чого вказані особи, виконуючи вказівки ОСОБА_5 , прибули до контрольно-прикордонного посту, пройшли перевірку наряду та продовжили рух на автомобілі Renault Clio», з реєстраційним номерним знаком Словакії MI 506 AT, до заздалегідь обумовленого місця збору.

Далі, ОСОБА_5 , з метою переховування та вичікування слушно моменту для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, перебуваючи в АДРЕСА_1 , наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сховатися в житловому будинку, що належить ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 в період з 8 квітня по 11 квітня 2025 року, проживали у вищевказаному будинку, де останній їх кормив та проводив відповідні інструктажі з приводу успішного перетину державного кодону України, поза пунктом пропуску.

Після цього, 11 квітня 2025 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зібрати свої речі та підготуватися до перетину державного кордону України, в пішому порядку. Далі ОСОБА_5 , здійснив піший супровід вказаних осіб у напрямку державного кордону України з Румунією, та на відстані 500 метрів, останній передав ОСОБА_6 для успішного подолання інженерних прикордонних споруд, ножниці щипці, та вказав маршрут в напрямку державного кордону України.

Однак, на відстані близько 150 метрів від 138 прикордонного знаку, на території Королівської ОТГ близько 01:35 год. 12.04.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було виявлено та затримано військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 .

01 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_5 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи та транспортних засобів для впізнання за фотознімками, протоколами проведення слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

08 травня 2025 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженої з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , кримінальне провадження зупинено та оголошено розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 .

14.01.2026 року оперативними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання доручення з використанням відомчої бази даних «Гарт-1/П» було проведено аналіз перетинів державного кордону України громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.01.2025 по 13.01.2026 року та в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_5 , 12.04.2025 о 01 год. 59 хв. виїхав з території України до Угорщини через пункт пропуску «Вилок», після чого на територію України не повертався.

20 січня 2026 року постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до частини 1 статті 3 КПК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Частиною 5 зазначеної статті цього Кодексу передбачено, що Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 7 Кримінального кодексу України, громадяни України та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно до частини 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 зазначеної статті цього Кодексу передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 3 статті 9 КПК України, Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Частиною 4 зазначеної статті цього Кодексу передбачено, що у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також, частиною 2 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 визначено, що в разі якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються саме правила міжнародного договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 1 77 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та : іконами України, зокрема

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення, у кримінальному провадженні, просить обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Додатково зазначив, що ОСОБА_5 переховується від слідства. Виїхав за кордон. У зв`язку з цим його оголошено у міжнародний розшук. У зв`язку з цим, просив застосувати до нього запобіжний захід у відповідності до положень ч.6 ст. 193 КПК України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 01 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи та транспортних засобів для впізнання за фотознімками, протоколами проведення слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

08 травня 2025 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженої з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , кримінальне провадження зупинено та оголошено розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 .

14.01.2026 року оперативними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання доручення з використанням відомчої бази даних «Гарт-1/П» було проведено аналіз перетинів державного кордону України громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.01.2025 по 13.01.2026 року та в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_5 , 12.04.2025 о 01 год. 59 хв. виїхав з території України до Угорщини через пункт пропуску «Вилок», після чого на територію України не повертався.

20 січня 2026 року постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижа, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 193 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також доведено, що підозрюваний наразі оголошений у міжнародний розшук.

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хижа Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1