УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

(повний текст)

25 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002755 від 24.10.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської обл. м. Нікополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та такому який проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимому: 05.08.2025 року Подільським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту поданого клопотання, у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002755 від 24.10.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. В ході проведення досудового розслідування 25.10.2025 повідомлено про підозру: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Дніпропетровської обл. м. Нікополь, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та такому який проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимому: 05.08.2025 року Подільським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 три роки, про те, що він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбані та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, 05.08.2025 року Подільським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 три роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин на території Солом`янського району м. Києва при наступних обставинах. Так, встановлено, що 24.10.2025, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10:40 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана 34 помітив на землі один паперовий із кристалічною речовиною зеленого кольору.

Відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 025.10.2025 № СЕ-19/111-25/65740-НЗПРАП надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в речовині становить 0,214 г. Усвідомлюючи, що в середині вказаного згортку може міститися особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а її придбання та зберігання є незаконним, ОСОБА_5 поклав її до кишені лівого рукава куртки, в яку був одягнений, тим самим незаконно придбав психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. Після чого, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вищевказаний згорток з кристалічною речовиною зеленого кольору, направився пішки у власних справах, чим здійснив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Цього ж дня, а саме 24.10.2025, приблизно о 10:40 годині, коли він проходив повз будинок №30 по вул. Гетьмана у м. Києві, його зупинено працівником поліції, якому він повідомив, що має при собі, у кишені лівого рукава куртки, в яку був одягнений, один паперовий згорток з психотропною речовиною, яку у подальшому, в період часу з 12:58 год. до 13:03 год. у нього вилучено під час затримання та проведення особистого обшуку на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України. PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 зі змінами Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено в Таблиці І, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188 встановлено що до 0,15 г. PVP, є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г., є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром. Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею. 24.10.2025 о 10:40 годин ОСОБА_5 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

25.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Санкція ч. 2 ст. 309 КК України, яка інкримінується підозрюваному, передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавленням волі на строк до трьох років. Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: рапортом про фактичне затримання ОСОБА_5 від 24.10.2025; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та проведення особистого обшуку в порядку ч.3 ст.208 КПК України; даними показань свідка ОСОБА_7 ; даними показань свідка ОСОБА_8 ; даними показань свідка ОСОБА_9 ; даними показань свідка ОСОБА_10 ; даними висновку експерта за результатами проведеної експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/111-25/65740-НЗПРАП; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового слідства та або суду, про що слідство вказує з урахуванням відсутності стійких соціальних зв`язків і доходу та з огляду на дані про неодноразовий привід у судові засідання 16.09.2025 та 08.10.2025 у справі №369/9597/25, який не було виконано внаслідок переховування, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на спосіб і обстановку та попередню судимість за аналогічне правопорушення.

Оцінюючи наведене крізь призму вимог статей 177, 178, 183, 194 КПК України та стандартів статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя наголошує, що стадія розгляду клопотання про запобіжний захід не вирішує питання винуватості по суті, а передбачає послідовну перевірку трьох груп обставин. По перше, чи наявні фактичні дані, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити інкриміноване правопорушення. У даному провадженні цей поріг досягнуто, оскільки підозра підкріплена саме даними, а не припущеннями. Обґрунтованість підтверджується даними рапорту про фактичне затримання від 24.10.2025, даними протоколу затримання та особистого обшуку щодо виявлення і вилучення паперового згортку, даними висновку експерта Київського НДЕКЦ щодо PVP масою 0,214 г, а також даними показань щонайменше чотирьох свідків, що у своїй сукупності формують логічний і послідовний ланцюг подій від моменту виявлення згортку до вилучення речовини та повідомлення про підозру. При цьому судова оцінка виходить не із назв процесуальних документів, а з їх змістовного наповнення як носіїв фактичних даних про час, місце, спосіб, предмет і наслідки події, що відповідає приписам ст. 94 КПК щодо вільної оцінки доказів за внутрішнім переконанням.

По друге, підлягає з`ясуванню наявність реальних ризиків із переліку ч. 1 ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення вказує на ризик переховування з огляду на попередню неявку підозрюваного в інше провадження і винесені там ухвали про привід від 16.09.2025 та 08.10.2025, на відсутність стабільної зайнятості та доходу, а також на ризик вчинення нового правопорушення через недавню судимість за ч. 1 ст. 309 КК України.

Такі посилання у своїй основі спираються на конкретні дані клопотання і не є суто абстрактними твердженнями. Водночас їх інтенсивність не є значною. Підозрюваному інкриміновано нетяжкий злочин без насильницького характеру, пов`язаний із незаконним обігом психотропної речовини в невеликій кількості, що за своїм соціальним змістом і санкцією ч. 2 ст. 309 КК України не передбачає очевидного й неминучого позбавлення волі, а тому мотивація до втечі є нижчою, ніж у справах тяжких і особливо тяжких злочинів.

Дані про попередні ухвали про привід свідчать про порушення дисципліни у тому провадженні, проте не містять ознак цілеспрямованої підготовки до втечі, зміни місця проживання чи наявності каналів для укриття, отже цей ризик існує, але не сягає рівня, який би виправдовував найсуворіший захід. Ризик продовження протиправної поведінки з огляду на аналогічну судимість також не позбавлений підстав, проте конкретних даних про системність дій після 24.10.2025 чи про встановлені канали обігу слідству не наведено, що зменшує ймовірність невідкладного рецидиву за умови належного процесуального контролю. Наведені оцінки узгоджуються зі стандартом, за яким ризики мають підтверджуватися даними, а не припущеннями, і водночас допускають їх нівелювання менш інтенсивними заходами впливу.

По третє, закон вимагає доведення саме недостатності більш м`яких заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не запобігатиме ризикам. Ч. 4 ст. 194 КПК України покладає на слідчого суддю обов`язок застосувати більш м`який захід, якщо не доведено недостатність такого заходу для нейтралізації ризиків. Аналіз доводів клопотання показує, що сторона обвинувачення обмежилася описом ризиків та загальними судженнями про суворість санкції, не надавши індивідуалізованого обґрунтування, чому комбінація обмежень, притаманних домашньому арешту, не досягне мети належної процесуальної поведінки саме у цій справі. Посилання на попередні неявки у чужому провадженні та на відсутність роботи, за відсутності даних про спроби виїзду, зміну місця проживання, вплив на свідків або знищення носіїв інформації після повідомлення про підозру, не перетворює винятковий характер тримання під вартою на процесуальну норму. Отже, прокурор не довів неможливість досягти мети кримінального провадження більш м`яким заходом, що унеможливлює задоволення клопотання в частині тримання під вартою.

За цих обставин слідчий суддя вважає, що виявлені ризики є реальними, однак невеликої інтенсивності і піддаються ефективному нівелюванню шляхом запровадження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений нічний час у поєднанні з комплексом процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме нічний формат арешту є пропорційним і цілеспрямованим інструментом, оскільки перекриває часовий проміжок найменшого суспільного контролю, унеможливлює несанкціоновані зустрічі, приховані переміщення та конспіративні дії, одночасно зберігаючи для підозрюваного можливість у світлу пору доби виконувати законні обов`язки, з`являтися за викликами слідчого, прокурора і слідчого судді, взаємодіяти із захисником, а також за потреби працевлаштовуватися і відновлювати соціальні зв`язки, що знижує ризик рецидиву.

Нічний домашній арешт є достатньо суворим для досягнення превентивної мети, адже поєднання заборони залишати житло у визначені години, обов`язку прибувати за першою вимогою, повідомляти про зміну місця проживання, утримуватися від спілкування з визначеними особами, а за технічної можливості носити електронний засіб контролю, створює ефективний бар`єр проти переховування та інших перешкоджальних дій. Одночасно він не перетворює процесуальний примус на покарання до вироку, зберігаючи баланс між інтересами правосуддя і правом особи на свободу та повагу до приватного життя. Саме така міра відповідає принципу найменшого достатнього втручання, узгоджується з практикою, за якою тримання під вартою визнається крайнім засобом, і належним чином забезпечує процесуальну дисципліну підозрюваного у справі щодо нетяжкого злочину без насильницького характеру при наявності обґрунтованої підозри та невисоких ризиків.

З огляду на викладене, тримання під вартою у даній ситуації є заходом надмірно суворим і передчасним, оскільки прокурор не навів виняткових і конкретних підстав, які б засвідчили неефективність більш м`якого запобіжного заходу.

Виявлені ризики переховування та можливого повторення правопорушення підтверджені даними, але не мають високої інтенсивності, і можуть бути ефективно нівельовані саме нічним домашнім арештом з покладенням процесуальних обов`язків, що у своїй сукупності забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, не руйнуючи його денні соціальні та реабілітаційні можливості і не перетворюючи обмеження свободи на превентивне покарання.

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 20.00 до 10.00.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

1. прибувати до слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва та слідчого Солом`янського УП ГУНП в м. Києвіза першим викликом.

2. не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

3. повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання;

Негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Виконання ухвали доручити Солом`янському УП ГУНП в м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3

Строк дії ухвали до 25 грудня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30 жовтня 2025 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1