Справа № 577/5360/25
Провадження № 1-кс/577/1352/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 06.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

09.09.2025 р. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучену 08.09.2025 р. під час ОМП на відкритій ділянці місцевості біля буд.№16 по пр.Миру в м.Конотоп банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження майном.

Клопотання обґрунтовується тим, що 03.09.2025 р. у вечірній час в м. Конотоп ОСОБА_4 втратила свою банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , після чого з неї невідомою особою було знято грошові кошти на загальну суму 9 391,70 грн.

За вказаним фактом 08.09.2025 р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000859 за ознаками ст.185 ч.4 КК України.

В ході проведення ОРЗ встановлено, що банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 знаходилась у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , яка пояснила, що 03.09.2025 р. знайшла банківську картку в районі заводу «Червоний металіст» в м. Конотоп та забрала її собі. В подальшому, розраховуючись нею в магазинах, придбала в період з 03.09.2025 р. по 04.09.2025 р. товари для власного вжитку на загальну суму 9441,70 грн., після чого як закінчились кошти, розламала на дві частини та викинула.

Так, 08.09.2025 р. під час ОМП поряд з буд. № 16, який розташовано за адресою м. Конотоп, пр. Миру, за участю ОСОБА_5 , остання добровільно видала банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 у розламаному на дві частини вигляді.

08.09.2025 р. вилучену у ОСОБА_5 банківську картку визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл.

Вилучена банківська картка має значення для кримінального провадження, тому як є об`єктом кримінально протиправних дій та була набута кримінально протиправним шляхом, відомості про яку можуть бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, накладенню арешту не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що 06.09.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, що 03.09.2025 р. у вечірній час перебуваючи в м. Конотоп ОСОБА_4 втратила свою банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , після чого з картки невідомою особою було знято грошові кошти на загальну суму 9 000 грн. (а.с.3).

08.09.2025 р. під час ОМП поряд з буд. № 16, який розташовано за адресою м. Конотоп, пр. Миру, за участю ОСОБА_5 , остання добровільно видала банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 у розламаному на дві частини вигляді (а.с.15-17).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна 09.09.2025 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником майна є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 08.09.2025 р. вилучену банківську карту визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000859 від 06.09.2025 (а.с.18).

Оскільки вилучена банківська карта є предметом кримінального правопорушення, має значення для справи, а тому вищезазначене майно має силу речового доказу та може бути використано як речовий доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на неї.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А НО В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 08.09.2025 р. під час огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості біля буд.№16 по пр..Миру, в м.Конотопі Сумської області банківську карут АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження нею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддяОСОБА_1