СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1451/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001485 від 29.04.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває вказане вище кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 60 днів. Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін, дослідивши подане клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 12.06.2025 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 12.08.2025, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який надалі було продовжено, та строк дії якого спливає 07.10.2025.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому обвинувачується.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Водночас суду необхідно встановити чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено реальний вид покарання (позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна), також суд бере до уваги обставини вчинення злочину та дані про особу обвинуваченого, який неодружений, утриманців не має,раніше несудимий, має постійне місце проживання, є студентом Національного Університету біоресурсів і природокористування України.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_3 вчинити дії, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ризик переховування обвинуваченого від суду обґрунтовується тим, що останній з метою уникнення покарання може вдатись до відповідних дій, оскільки достатні стримуючі фактори у нього відсутні. Також до обставини, яка збільшує ризик втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Враховуючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які наразі не допитані судом, з метою примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, наразі існують та не зменшились, суд приходить до висновку, що для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.181, 194, 331, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком на 60 днів, тобто до 20 листопада 2025 року, заборонивши йому без дозволу суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23.09.2025.

Суддя ОСОБА_1