Справа № 489/6399/25
Провадження № 1-кс/489/962/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

03 лютого 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000034 від 22.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом розтрати службовими особами Доманівської селищної ради шляхом зловживання службовим становищем бюджетними коштами в умовах воєнного стану, в якому 23.09.2025 повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України вручено ОСОБА_5 . Слідчий просить накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий та прокурор зазначили в клопотанні про його підтримання та проведення судового розгляду за їх відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення підозрюваного, оскільки вирішується питання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, що є необхідним з метою забезпечення арешту такого майна.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Виходячи зі змісту зазначених норм закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої застосовується такий захід забезпечення кримінального провадження, відповідного кримінального правопорушення, заподіяння ним шкоди та пред`явленого позову про її відшкодування підозрюваним.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що в кримінальному провадженні №0000034 від 22.06.2023, в межах якого подане вказане клопотання, 23.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України за фактом того, що він, будучи Доманівським селищним головою, протягом січня 2021 жовтня 2023 років видав завідомо неправдиві офіційні документи та вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості про факт роботи на посаді водія селищної ради свого сина ОСОБА_6 , який вказані обов`язки фактично не виконував, а також допустив розтрату шляхом зловживання службовим становищем бюджетних коштів селищної ради в умовах воєнного стану протягом січня 2021 жовтня 2023 років на загальну суму 186244,83 грн при виплаті заробітної плати та іншого грошового утримання своєму сину ОСОБА_6 за виконання обов`язків водія селищної ради, які той насправді не здійснював.

Відповідно до висновку експерта від 17.09.2025 № СЕ-19/115-25/14682-ЕК, загальний розмір виплачених ОСОБА_6 грошових коштів в якості заробітної плати, премії, іншого призначення становить 186244,83 грн.

З листа-відповіді Доманівської селищної ради від 19.01.2026 № 05/42 слідує, що виплачені ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 186244,83 грн на користь бюджету/територіальної громади не надходили.

02.02.2026 прокурором у даному кримінальному провадженні пред`явлено в інтересах держави в особі Доманівської селищної ради цивільний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в сумі 186244,83 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.01.2026, за підозрюваним ОСОБА_5 29.01.2007 зареєстрований на праві приватної власності в розмірі 1/1 частки житловий будинок по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 17639238, (на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 29.01.2007).

За такого, оскільки при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, внаслідок яких було завдано майнову шкоду Доманівській селищній раді в сумі 186244,83 грн, та прокурором в інтересах держави в особі останньої був пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування вказаної шкоди, яка на час розгляду клопотання не відшкодована, тому зазначене свідчить про наявність достатніх підстав для накладення арешту на належний ОСОБА_5 на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини вказують на необхідність задоволення клопотання. Керуючись статтями 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000034 від 22.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 17639238, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1