Провадження № 1-кс/369/2877/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

cудді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 16.06.2024 року, складеного відносно ОСОБА_5 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, згідно якої просить суд задовольнити заяву про відвід судді у кримінальному провадженні, відвести суддю ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000015 від 16.06.2024 через упередженість відносно обвинуваченого та сторони захисту.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином Білорусії, а тому він не володіє та не розуміє української мови, якою здійснюється судочинство. Сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про забезпечення перекладачем обвинуваченого під час судових засідань. Однак в судовому засіданні 24.09.2025 року під час допиту обвинуваченого питання ставилися українською мовою без перекладу, до матеріалів кримінального провадження судом було долучено надані прокурором письмові докази, однак перекладачем вказані докази не перекладені для обвинуваченого, до матеріалів справи долучені докази без вислуховування думки обвинуваченого в порушення вимог ст. 350 КПК України. Зазначає, що неодноразово звертав увагу суду на те, що перекладач веде пасивну участь у здійсненні перекладу, перекладає слова учасників та суду неточно, а також не здійснив переклад документів для обвинуваченого. Після усної заяви про відвід перекладачу суддя пояснила, що важко знайти перекладача і розгляд справи було продовжено. Зазначає, що відсутність належного перекладу призвело до порушення балансу при розгляді справи, були надані переваги стороні обвинувачення. Вказує, що в порушення вимог ч. 4 ст. 68 КПК України головуючий суддя ОСОБА_6 перед початком судового засідання не пересвідчилася у компетентності перекладача. Вважає, що такі дії головуючого судді ОСОБА_6 є упередженими та такими, що порушують право на захист обвинуваченого. Крім того, перед початком судового засідання 24.09.2025, перед допитом обвинуваченого сторона захисту звернулась до судді ОСОБА_6 з проханням надати декілька хвилин часу перед допитом обвинуваченого, для конфіденційної бесіди з метою узгодження позиції захисту, однак дане прохання захисника головуючим суддею було відхилено, та суд повідомив, що не надасть змоги для такої бесіди. В зв`язку з викладеним, вважає, що головуючим суддею у кримінальному провадженні проявлено явну упередженність відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, що унеможливлює його подальшу участь у даному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали заявлений відвід судді ОСОБА_6 з мотивів, наведених вище.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст.76 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів, сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

З наданих суду документів вбачається, що перекладач ОСОБА_4 має вищу освіту, у 1994 році закінчив Військовий Червонознаменний інститут Міністерства Оборони СССР за спеціальністю іноземна мова (французька та лаоська) (диплом серії УВ № 639343), вільно володіє українською та російською мовами, має значний стаж роботи за спеціальністю.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З системного аналізу вказаних положень вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

У сторони можуть виникати сумніви в упередженості та об`єктивності судді лише в зв`язку із наявністю сформованої суспільної думки про факт недовіри до суду як суспільного явища, однак суддя повинен керуватися виключно законом, відновлювати довіру до суду, та, в разі подання заяви про відвід, вирішити його, виходячи з оцінки підстав відводу, яким оперує сторона, а не задовольняти його лише за умови наявності необґрунтованих сумнів та з метою уникнення оскарження рішення в подальшому.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді захисник обвинуваченого вказує, що суддя ОСОБА_6 є упередженою, оскільки не пересвідчилася у компетентності перекладача, не забезпечила повний та належний переклад для обвинуваченого, не вислухала позицію обвинуваченого та захисту щодо долучення доказу, не надала стороні захисту перед допитом обвинуваченого можливості конфіденційної бесіди для узгодження позиції.

Проте, на переконання суду, наведені обвинуваченим та стороною захисту аргументи не є підставою для відводу судді ОСОБА_6 в розумінні приписів ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що положення Кримінального процесуального кодексу України передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді суду першої інстанції під час розгляду заяви про відвід судді не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

З доводів заяви захисника не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді ОСОБА_6 .

Підстави заявленого судді відводу зводяться до незгоди захисника з процесуальними діями судді щодо організації судового розгляду.

Вказані заявником доводи свідчать про його незгоду з прийнятими цим суддею процесуальним рішенням, проте не містять будь-яких відомостей про наявність певної особистої заінтересованості судді, її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, що не є відповідно до ст. 75 КПК України, підставою для відводу судді.

Даних, які б свідчили, що відповідні процесуальні дії здійснювались суддею ОСОБА_6 саме тому, що остання відчувала упереджене ставлення до тих чи інших учасників кримінального провадження, суду не надано.

Твердження сторони захисту про упередженість судді об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку сторони захисту діям судді ОСОБА_6 .

Призначення та проведення судових засідань, оцінка доказів, долучення доказів, вирішення клопотань в ході судового розгляду є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі порушення цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи заявника не є підставами для відводу судді в розумінні ст.75 та ст.76 КПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що обставини, зазначені заявником у заяві про відвід судді ОСОБА_6 , не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, заявником не наведено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 16.06.2024 року, складеного відносно ОСОБА_5 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1