Провадження № 1-кс/686/1251/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду міста Хмельницького клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухівці Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, депутата Рівненської районної ради Рівненської області, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001463,

УСТАНОВИЛА:

28.01.2026 слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст.263 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити. Також прокурор доповнив клопотання у частині покладення на підозрюваного також і обов`язку утриматись від спілкування свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з підстав необгрунтованості підозри. Вважають, що стороною обвинувачення не доведено ключової ознаки крадіжки протиправного заволодіння чужим майном, оскільки не надано доказів на підтвердження факту нестачі селітри у ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО». Нарізна зброя, вилучена у ході обшуку, належить ОСОБА_5 , який має дозвіл на її зберігання. Також зауважують, що відсутні заявлені стороною обвинувачення ризики, оскільки на утриманні ОСОБА_5 є двоє дітей та дружина. Донька ОСОБА_7 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, за якою необхідний постійний догляд та існує потреба у відвідуванні медичних закладів у м. Рівному та Львові у зв`язку із цим. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

СУ ГУ НП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2024 року за №0001463 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України.

22.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст.263 КК України, а саме у тому, що «згідно з рішенням 1 сесії VIII скликання Рівненської районної ради від 03.12.2020 ОСОБА_5 є депутатом VIII скликання Рівненської районної ради Рівненської області.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 , який працює механізатором ТОВ «Агрохолдинг «Зоря», засновником якого є ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», та здійснює підживлення полів вказаного підприємства аміачною селітрою, про свої злочинні наміри, спрямовані на корисливе, протиправне, таємне викрадення аміачної селітри, яка належить ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», попередньо залучивши до протиправної діяльності ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вступили у попередню змову та досягли спільного злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє від 15 квітня 2025 року № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», 20.02.2025 ОСОБА_5 з власного мобільного телефону № НОМЕР_1 о 16 год 03 хв, зателефонував до ОСОБА_8 на його мобільний телефон № 098-8789-39-52 та домовилися про вчинення в той же день крадіжки аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» на полі неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області.

Так, ОСОБА_5 20.02.2025, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадання чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з власного мобільного телефону № НОМЕР_1 о 18 год 23 хв зателефонував на мобільний телефон № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 та повідомив, що йому потрібно приїхати на поле неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області, де його буде чекати ОСОБА_8 , на що ОСОБА_9 погодився.

Надалі ОСОБА_9 , діючи відповідно до вказівки ОСОБА_5 , 20.02.2025, з власного мобільного телефону № НОМЕР_2 о 20 год 27 хв зателефонував на мобільний телефон № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 та запитав, коли та куди під`їхати, на що останній відповів, що пізніше повідомить.

В подальшому, 20.02.2025 ОСОБА_8 з власного мобільного телефону № 098-8789-39-52 о 20 год 57 хв зателефонував на мобільний телефон № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 та повідомив, що він знаходиться на полі неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської та чекає на останнього.

Реалізуючи злочинний умисел, в період часу з 20 год 57 хв по 21 год 11 хв, 20.02.2025 ОСОБА_9 на невстановленому транспортному засобі приїхав на поле неподалік сіл Броники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області звідки за допомогою ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно, погрузили в транспортний засіб 3 тони аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», вартістю 21546,00 гривень за тонну, після чого, ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 8000 грн в якості грошової винагороди за вчинення крадіжки.

Вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» майнової шкоди на загальну суму 64 638 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, діючи всупереч спеціальному Порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (далі - Правил), діючи умисно, незаконно без передбаченого законом дозволу на придбання бойових припасів при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце), але не пізніше ніж 05.03.2025, придбав сто десять патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 7,62 мм, проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, з яких: двадцять патронів виробництва Луганського верстатобудівного заводу, м. Луганськ СРСР, 1962 р.в., сім патронів виробництва машинобудівного заводу імені Леніна м. Фрунзе (Бишкек), СРСР, 1963 р.в., шістдесят два патрони виробництва Тульського патронного заводу, м. Тула СРСР (з них двадцять патронів 1975 р.в., сорок два патрони 1966 р.в.), двадцять один патрон виробництва Климовського штамповочного заводу м. Климовськ, СРСР, 1981 р.в., до самозарядного карабіну конструкції Сімнова (СКС), автоматів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РКК, РККС), ручного кулемету конструкції Дегтярьова (РКД), та іншої зброї калібру 7,62х39 мм та зберігав у невстановленому місці до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 05.03.2025.

Окрім цього, ОСОБА_5 , відповідно до дозволу на право носіння та зберігання вогнепальної мисливської зброї № Р-183 від 29.03.2023, будучи власником нарізного мисливського карабіну «МКМ-072Сб», серії НОМЕР_4 , калібру 7,62х39 мм, виготовленим ПАТ «Завод Маяк» (м. Київ, Україна) шляхом промислової переробки 7,62 мм автомата АКМ (індекс 6П1), виробництва ВО «Іжмаш» СРСР, який придатний до стрільби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, діючи всупереч вищевказаних Правил, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце), але не пізніше ніж 05.03.2025 передав вказану вогнепальну зброю та боєприпаси ОСОБА_9 , у якого відсутній передбачений законом дозвіл на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів.

Надалі, 05.03.2025, в період часу з 06 год 40 хв по 08 год 34 хв, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 на території Рівненської області Рівненського району Обарівської сільської ради у будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :04:010:0880, було виявлено та вилучено: нарізний мисливський карабін «МКМ-072Сб», серії НОМЕР_4 , калібру 7,62х39 мм, виготовлений ПАТ «Завод Маяк» (м. Київ, Україна) шляхом промислової переробки 7,62 мм автомата АКМ (індекс 6П1), виробництва ВО «Іжмаш», СРСР, який придатний до стрільби та сто десять патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 7,62 мм, проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, з яких: двадцять патронів виробництва Луганського верстатобудівного заводу, м. Луганськ СРСР, 1962 р.в., сім патронів виробництва машинобудівного заводу імені Леніна м. Фрунзе (Бишкек) СРСР, 1963 р.в., шістдесят два патрони виробництва Тульського патронного заводу, м. Тула СРСР (з них двадцять патронів 1975 р.в., сорок два патрони 1966 р.в.), двадцять один патрон виробництва Климовського штамповочного заводу м. Климовськ СРСР, 1981 р.в., до самозарядного карабіну конструкції Сімнова (СКС), автоматів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РКК, РККС), ручного кулемету конструкції Дегтярьова (РКД), та іншої зброї калібру 7,62х39 мм.».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема, підтверджується: протоколом про результати здійснення негласних слідчих дій від 28.03.2025; поясненнями ОСОБА_8 від 10.03.2026; протоколом обшуку від 05.03.2026; висновком експертизи № СЕ-19/123-25/3822-БЛ від 14.03.2025; іншими матеріалами римінального провадження в їх сукупності.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, а лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має трьох дітей, утримує двох неповнолітніх дітей, отже його соціальні зв`язки є сталими. Окрім того, донька ОСОБА_5 - ОСОБА_7 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства та відповідно висновку ЛКК щодо необхідності постійного стороннього догляду від 01.01.2026, є обмеженою у самообслуговуванні, здатності до орієнтації та спілкуванні, здатності контролювати свою поведінку, а тому потебує постійного догляду.

Також слідчою суддею враховується, що підозрюваний раніше не судимий, на розгляд клопотання з`явився самостійно за першою вимогою, довгий час був обізнаний із фактом розслідування зазначеного кримінального провадження, з`являвся ні усі виклики слідчого, від органу досудового розслідування не переховувався, а відтак, приходжу до висновку, що зазначений ризик не є доведеним.

Разом з тим, уважаю доведеним існування ризику впливу на свідків, інших підозрюваних, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

За таких обставин приходжу до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, утримує двох неповнолітніх дітей, є депутатом Рівненської районної ради Рівненської області.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, має активну життєву позицію, займається волонтерською діяльністю, скарг відносно нього не надходило; здійснює догляд за донькою інвалідом, що підтверджується характеристикою Зорянської сільської ради від 22.01.2026.

Відповідно до повідомлення Управління соціальнох та втетеринарської політики Рівненської районної військової адміністрації від 23.01.2026, ОСОБА_5 єдиний в сім`ї, хто забезпечує умови для проживання сім`ї та забезпечує родину, має водійське посвідчення та може забезпечити пересування своєї доньки.

Ураховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, дані про особу підозрюваного, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваною покладених на ного процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності прослідувати до медичного закладу для отримання медичної допомоги ОСОБА_5 або донькою ОСОБА_10 , з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк домашнього арешту слід визначити у межах строків досудового розслідування, а саме по 28.03. 2026 року.

Керуючись ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, строком по 28 березня 2026 року запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності прослідувати до медичного закладу для отримання медичної допомоги ОСОБА_5 або донькою ОСОБА_10 , з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування свідками, підозрюваним ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із насленого пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Ухвала діє по 28 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя