Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2270/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/753/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 до 23 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло цілодобово, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України до 23 листопада 2025 року.

Слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відмовити.

Вказує, що ОСОБА_6 повідомлено підозру за ч.5 ст.191 КК України, а в клопотанні слідчий вказав ч.2 ст.206, ч.2 ст.197-1, ст.356 КК України.

Стверджує, що підозра є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_6 на час подій інкримінованих йому не мав статусу службової особи, не здійснював владних та управлінських функцій.

На переконання апелянта, обставини наведені стороною обвинувачення свідчать про існування договірних господарських відносин між ДП «Рихальське» та ТОВ «Батьківщина», а не про злочинну діяльність.

Наголошує, що ризики є голослівними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України вчиненого, як на думку слідства, службовою особою, хоча і має певні суперечності та неузгодженості, зважаючи на те, що на час вчинення інкримінованих дій ОСОБА_6 був звільнений з посади, однак на даній початковій стадії провадження, зважаючи на те, що підозра може змінюватися, а досудове розслідування продовжується і усі ці обставини на які вказує захист продовжують перевірятися, відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

За версією досудового розслідування ОСОБА_6 наказу про його звільнення не виконав, не передав печатку, не допустив до роботи нового керівника, а перебуваючи на робочому місці продовжив виконувати обов`язки керівника, виконував адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, підписував та затверджував печаткою видаткові накладні за відпуск товару, розпоряджався майном підприємства, яке він не передав новому керівнику.

Таким чином, можна стверджувати на даній стадії провадження, що ОСОБА_6 продовжував виконуючи обов`язки директора ДП «Рихальське».

На підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри до клопотання слідчим подано наступні письмові матеріали провадження: протокол огляду місця події від 06.08.2025, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , договори купівлі-продажу та поставки, накладні та інші матеріали.

З цих доказів слідує, що у період з червня-липня 2025 року, який інкримінується ОСОБА_6 , він продовжував виконувати обов`язки директора підприємства ДП «Рихальське», у його відданні знаходилась печатка підприємства, він підписував бухгалтерські та товаро-супровідні документи підприємства, надавав вказівки працівникам щодо здійснення господарської діяльності, проводив збори, а тому фактично ОСОБА_6 після звільнення від виконання обов`язків директора ДП « Рихальське» продовжував самовільно виконувати обов`язки директора вказаного підприємства.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 може бути причетним до розтрати чужого майна, яке перебувало у його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Твердження апелянта, що ОСОБА_6 повідомлено підозру за ч.5 ст.191 КК України, а в клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий вказав ч.2 ст.206, ч.2 ст.197-1, ст.356 КК України є помилковими.

В клопотанні слідчий вказав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 04.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.206, ч.2 ст.197-1, ст.356 КК України, ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру з ч.5 ст.191 КК України.

За таких обставин, клопотання слідчого відповідає вимогам ст.131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, є законним та обґрунтованим.

На переконання колегії суддів, ризики, передбачені п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого мають місце на даний час та підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України існує на даний час, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. В той же час, санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає позбавлення волі на тривалий час та конфіскацію майна, тому підозрюваний може вжити заходи для приховування майна.

Існує також ризик, визначений у п.2 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, не виключена можливості знищення, приховування ОСОБА_6 документів, або створення нових, відомості в яких не відповідатимуть дійсності, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, існує можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_6 на свідків, з метою виправдання своїх дій, викривлення або зміни їх показів.

З огляду на викладене, аргументи захисника, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведені стороною обвинувачення є помилковими.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, запобігти вказаним ризикам можливо застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби та застосувавши менш обтяжливі обов`язки до підозрюваного, оскільки на думку апеляційного суду слідчий суддя в повній мірі не врахував дані про особу підозрюваного та обставини справи.

Так, зокрема ОСОБА_6 раніше не судимий, має сім`ю, місце проживання, ветеран війни, учасник бойових дій, позитивно характеризується, що на думку колегії суддів свідчить про можливість застосування до нього домашнього арешту в нічний час, зважаючи на те, що він повинен забезпечувати існування себе та своєї сім`ї, отримувати медичну допомогу як ветеран війни, мати можливість здійснювати свій захист у судах, в яких оскаржується його звільнення, про що його захисник вказує в апеляційному суді.

За таких обставин, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу захисника, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою застосовує ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 до 23 листопада 2025 року скасувати в частині дії ухвали та покладених обов`язків.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та заборонити ОСОБА_6 залишати визначене житло ( АДРЕСА_1 ) в період з 23 год. до 05 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали визначити до 23 листопада 2025 року.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: