Справа № 539/3199/25
Провадження № 1-кп/539/256/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000436 від 10.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, працюючого водієм ТОВ «ДС ПРОМГРУП», розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю 3-ї групи, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , 10.06.2025 року, приблизно о 02-50 год., перебуваючи у будинку за місцем проживання, що за адресою : АДРЕСА_1 в ході конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин із колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, сівши зверху на ОСОБА_5 , яка лежала на дивані на животі, став викручувати ліву руку потерпілої, після чого остання вибігла на подвір`я, де ОСОБА_7 штовхнув її в спину, в результаті чого ОСОБА_5 впала на асфальтне покриття. ОСОБА_7 присівши поруч наніс потерпілій близько трьох ударів кулаком правої руки в область ребер зліва, затиснувши руки потерпілої колінами наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, один удар кулаком правої руки в область потиличної ділянки голови справа, один удар кулаком правої руки в область лівого ока. Потім ОСОБА_7 став двома колінами на ліву руку ОСОБА_10 та тримав її у такому положенні близько 10 хвилин.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми навколо лівого ока, синця з забитою раною в області лобу зліва над лівою бровою, забою м`яких тканин голови в правій тім`яно-скроневій ділянці, забою м`яких тканин в лівій потиличній ділянці, великого синця з полосчастим осадженням шкіри та поверхневими ранками по задній поверхні лівого ліктьового суглобу з розповсюдженням на задню поверхню лівого передпліччя в верхній та середній третині, великого синця з полосчастим осадженням шкіри по задній поверхні правого ліктьового суглобу з розповсюдженням на задню поверхню правого передпліччя в верхній третині, великого синця по передній поверхні лівого колінного суглобу з розповсюдженням на передню поверхню лівої гомілки в верхній третині, синців по передній поверхні лівого плеча в середній третині, по передній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, по передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець по внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець по ліктьовій поверхні лівого передпліччя в нижній третині, синець по боковій поверхні грудної клітини зліва в проекції 5-6ребер, синець по тильній поверхні правої кисті в проекції п`ясних кісток, синець по тильній поверхні лівої кисті в проекції п`яних кісток, синець ділянки полосчастого осадження шкіри по передній поверхні живота в верхній третині, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №148 від 13.06.2025 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що він 10.06.2025 року, приблизно о 02-50 год., перебуваючи у будинку за адресою : АДРЕСА_1 в ході конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин із колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , через її відмову прийняти його пропозицію про одруження, та виниклу в результаті цього сварку, з ревнощів, сівши зверху на ОСОБА_5 , яка лежала на дивані на животі, став викручувати ліву руку потерпілої виганяючи її з дому, після чого остання вибігла на подвір`я, де він штовхнув її в спину, в результаті чого ОСОБА_5 впала, а він присівши поруч наніс потерпілій близько трьох ударів кулаком правої руки в область ребер зліва, затиснувши руки потерпілої колінами наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, один удар кулаком правої руки в область потиличної ділянки голови справа, один удар кулаком правої руки в область лівого ока, потім став двома колінами на ліву руку ОСОБА_10 та тримав її у такому положенні близько 10 хвилин. Дуже шкодує про вчинене, щиро кається та приносить свої вибачення потерпілій.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, працює водієм ТОВ «ДС ПРОМГРУП», перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю 3-ї групи, має на утриманні неповнолітню доньку, добровільно відшкодував потерпілій завдану майнову шкоду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно зі статтею 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, обставинами що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, та щодо особи з якою винний перебував у сімейних відносинах, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 просили суд призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 роки.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник, потерпіла ОСОБА_5 , її представник та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-проступку, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною 2 статті 125 КК України як умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_7 є громадянином України, з середньою-спеціальною освітою, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 р.н., є особою з інвалідністю 3 групи, офіційно працює, депутатом не являється, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, як особа з інвалідністю 3 групи, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, про що свідчать: довідки лікарів, УПСЗН, ІНФОРМАЦІЯ_3 , характеристика з місця проживання та роботи.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України віднесене до кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, та щодо особи з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, з урахуванням особи винного, який працює водієм ТОВ ДС ПРОМГРУП, депутатом не являється, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання та роботи характеризуються виключно позитивно, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у виді штрафу.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не

обирати.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, яку потерпіла оцінює в 250000 грн. та майнової шкоди в розмірі 2600 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення з нього майнової шкоди визнав повність та пояснив суду, що добровільно відшкодував потерпілій до ухвалення рішення суду майнову шкоду в розмірі 3000 грн. Цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди визнав частково в розмірі 20000грн., яку пропонував відшкодувати потерпілій добровільно, але вона відмовиласть.

За частиною 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Так, частиною 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), викладеної у постанові від 15.12.2020, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнає позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 20000грн.

Досліджуючи доведеність позовних вимог потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого відшкодування моральної шкоди в розмірі 250000 грн., суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та глибину душевних страждань потерпілої а також обставини за яких відносно потерпілої було вчинено суспільно-небезпечне діяння та тяжкість наслідків злочину, враховуючи визнання обвинуваченим позовних вимог в розмірі 20000 грн., суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частині відшкодування потерпілій моральної шкоди в розмірі 20000 грн., що буде справедливою сатисфакцією за заподіяну потерпілій ОСОБА_10 моральну шкоду, а в решті позову в частині стягнення моральної шкоди - відмовити.

Для стягнення більшого розміру відшкодування суд передбачених законом підстав не встановив, оскільки потерпіла не підтвердила доказами настання внаслідок отримання тілесних ушкоджень негативних наслідків.

За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України.)

При вирішенні цивільного позову потерпілої про відшкодування майнової шкоди в розмірі 2600 грн., суд враховує, що факт заподіяння майнової шкоди і винність обвинуваченого підверджено матеріалами кримінального провадження, витрати на лікування потерпілої ОСОБА_5 , в межах заявленого цивільного позову підтверджені рахунком № НОМЕР_2 від 12.06.2025р., та фіскальним чеком № від 18.06.2025.

Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги в цій частині визнав та добровільно до ухвалення рішення судом відшкодував завдану шкоду, про що надав суду розписку потерпілої ОСОБА_5 .

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

Керуючись статтями 127-129, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн (одна тисяча сімсот грн.)

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати на залучення експертів, речові докази відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч ) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1