Провадження №1-кп/447/265/25
Справа №447/2832/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за №0000018, про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с.Демня, Миколаївського району Львівської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини № НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ;

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у невстановлений конкретний час та місці, однак не пізніше 25.02.2025, знаходячись поблизу дорожнього моста через річку Зубра, що знаходиться між селами Дроговиж і Вербіж Стрийського району Львівської області, побачив згорток у якому були два паперових згортка з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, корковий корок та металевий наперсток із залишками речовини темно-коричневого кольору, які він підняв (придбав) та зрозумівши, що це наркотичний засіб, взяв із собою з метою власного вживання.

Надалі, 25.02.2025 ОСОБА_3 було виявлено працівниками поліції поблизу берега річки Щирка, що проходить на ділянці між селами Вербіж та Дроговиж, Стрийського району Львівської області, поблизу автодороги Т1425, яким останній повідомив, що зберігає у своїй сумці чорного кольору марки «Camel active» наркотичні засоби, які в період часу з 16:20 год. по 17:00 год. добровільно видав працівникам поліції, а саме: два згортки подрібненої речовини рослинного походження темно-зеленого кольору у яких виявлено канабіс вагою 7,82 грам, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, а також корковий корок та металевий наперсток із речовиною темно-коричневого кольору із специфічним запахом у яких виявлено екстракт канабісу масою 0,2108 грам, що відносить до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, які він незаконно придбав та незаконно зберігав без мети збуту, для власного вживання.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що 25 лютого 2025 року рухаючись із товаришем на автомобілі, вони зупинились поблизу моста через річку Зубра. Вийшовши із автомобіля він побачив на узбіччі дороги сумку чорного кольору, яку підняв та оглянув. Всередині сумки були два згортки із канабісом, корковий корок, щипці, недопалки. Вказану сумку із її вмістом він забрав із собою та вони поїхали з вказаного місця. Проїхавши невеликий відрізок шляху, вони зупинились біля річки Щирка, що проходить між селами Вербіж та Дроговиж. Через деякий час до них приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав сумку із канабісом та іншими наявними в ній речами. Вказав, що наркотичні засоби він не вживає, однак хотів спробувати, тому забрав знайдений канабіс із собою.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком. ОСОБА_3 раніше не судимий, неодружений, утриманців не має, проживає з матір`ю, є військовослужбовцем, за зареєстрованим місцем проживання та місцем несення служби, характеризується добре, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога, не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, є особою молодого віку, за зареєстрованим місцем проживання та місцем несення служби характеризується добре, неодружений, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в межах санкції статті.

На думку суду, саме таке покарання, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду основного покарання, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Крім того у відповідності до ст.ст.122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 349, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 6685,50грн.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 03.03.2025 у виді арешту на майно, а саме на: чорну чоловічу сумку із написом «Camel active», білою вишивкою; щипці для обстригання нігтів із недопалком білого кольору; пристрій для викурювання обмотаний синьою ізолентою, які вилучено під час огляду місця події.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- два паперові згортки з подрібненою речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта являється канабісом загальною вагою 7,82 грам; ??матерчасту сумку чорного кольору марки «Camel active» з подрібненою речовиною рослинного походження, яка являється канабісом; ??фрагмент сигарети та металевий предмет сірого кольору, на яких містяться подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, що відповідно до висновку експерта являється канабісом; корковий корок обмотаний фрагментом клейкої полімерної стрічки синього кольору з вмонтованим металевим наперстком сірого кольору в якому виявлено нашарування темно-коричневого кольору із специфічним запахом, яке відноситься відповідно до висновку експерта до екстратку канабісу, маса якого на перерахунку на суху речовину становить 0,2108 грам знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5