Справа № 302/341/25
Провадження № 1-кп/302/72/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 13.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

-у частині розгляду клопотання представницівласника майна ОСОБА_4 адвокатки ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,

у с т а н о в и в:

У провадженні Міжгірського районного суду Закарпатської області на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 13.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

22 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання від представницівласника майна ОСОБА_4 адвокатки ОСОБА_5 про скасування арешту на майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що у межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2024 (справа № 302/969/24) було накладено арешт на таке майно: - автомобіль марки «КІА» моделі «CERATO», номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; - електросамокат марки GIANT Т6, які після проведення відповідних судових експертиз, постановлено повернути володільцям, попередивши їх про заборону відчуження зазначеного майна.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.12.2024 (справа №302/969/24) арешт на вказаний транспортний засіб і свідоцтво про його реєстрацію було скасовано частково, а саме в частині володіння та користування.

Уважає, що на даний час подальше застосування арешту в частині розпорядження транспортним засобом і свідоцтвом про його реєстрацію є безпідставним і необґрунтованим, у його застосуванні відпала потреба, а тому він повинен бути скасований з огляду на положення ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і Першого протоколу до неї, ст. 41 Конституції України, а також статей 132, 170, 173, 174 КПК України.

Зазначала і те, що арештований автомобіль був вилучений у ОСОБА_3 під час проведеного огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2024 та в подальшому визнаний речовим доказом. Як убачається з ухвали слідчого судді, арешт на транспортний засіб був накладений із метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилучених речей, для використання їх у доказових цілях. Водночас досудове розслідування завершено, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 скеровано до суду, а тому очевидно, що з транспортним засобом проведено всі слідчі та процесуальні дії, які необхідні в даному кримінальному провадженні. Зокрема, в ході досудового розслідування проведено огляд транспортного засобу та всі необхідні експертизи. Відтак у подальшому накладенні арешту немає потреби.

Також уважає, що потреби цього кримінального провадження не виправдовують такий ступінь утручання у права і свободи власника, як накладення арешту на автомобіль «КІА» моделі «СЕRАТО», номерний знак НОМЕР_1 , із забороною його розпоряджання, а відтак, з урахуванням принципів розумності та співмірності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, наслідків накладеного арешту для третіх осіб, є можливим скасувати накладений арешт для можливості розпоряджатись зазначеним автомобілем його власницею ОСОБА_6 .

Посилаюсь на наведені вище обставини просила суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2024 (справа №302/969/24) на автомобіль марки «КІА» моделі «СЕRАТО», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в частині заборони розпорядження майном.

Представниця власника майна ОСОБА_4 адвокатки ОСОБА_5 у судове засідання, у тому числі в режимі відеоконференції, не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду поданого нею клопотання про скасування арешту на майно.

Прокурор у судове засідання на розгляд клопотання також не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду даного клопотання, однак подав суду 24.10.2025 заяву про розгляд такого клопотання без його участі та просив у його задоволені відмовити.

Інші учасники судового провадження у судове засідання теж не з`явилися.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 та ст. 108 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не проводиться.

Перевіривши подане клопотання та матеріали кримінального провадження, суд зазначає таке.

Судом установлено, що постановою заступника начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 15.07.2024, вилучені, зокрема, транспортний засіб марки «KIA» моделі «CERATO», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні № 0000138 від 13.07.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2024 у справі № 302/969/24 накладено арешт на майно: - автомобіль марки «KIA» моделі «CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; - електросамокат марки GIANT T6, які після проведення відповідних судових експертиз слід повернути володільцям, попередивши їх про заборону відчуження зазначеного майна.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.12.2024 у справі № 302/969/24 клопотання ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволено частково. Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2024 у справі № 302/969/24 /провадження № 1-кс/302/199/24/ в частині заборони володіння та користування ОСОБА_4 автомобілем марки «KIA» моделі «CERATO» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Повернуто в користування та володіння ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки «KIA» моделі «CERATO», номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику утримання транспортних засобів Хустського РУП, та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000138. Зобов`язано ОСОБА_8 за першою вимогою слідчого чи суду негайно надати автомобіль для проведення процесуальних дій у разі їх необхідності. Водночас роз`яснено ОСОБА_8 її обов`язок недопущення дій щодо приховування, пошкодження, зникнення, втрати чи знищення автомобіля марки «KIA» моделі «CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Із цих ухвал видно, що слідчим суддею при вирішенні питання як про накладення арешту на майно, так і про часткове його скасування насамперед ураховано, що воно має значення речових доказів у даному кримінальному проваджені, враховано і наслідки арешту майна, в тому числі розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_4 щодо заборони відчуження вказаного майна завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За положеннями ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, з-поміж видів таких заходів є арешт майна (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За приписами ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили (ч. 9 ст. 100 КПК України).

Арешт майна носить тимчасовий характер і остаточне рішення про те, що належить учинити з майном, яке арештоване, вирішується судом при ухваленні вироку (п. 12 ч. 1 ст.368 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України рішення щодо речових доказів і документів суд зазначає у вироку.

Доводи представниці власника майна ОСОБА_4 адвокатки ОСОБА_5 у поданому клопотанні про необхідність скасування арешту на даний автомобіль і свідоцтва про його реєстрацію у частині заборони на розпорядження цим майном, на переконання суду є необґрунтованими, оскільки це майно органом досудового розслідування визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, тому враховуючи, що судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 ще не завершено, це майно є повернутим ОСОБА_4 , яким вона безперешкодно володіє і користується, зважаючи на необхідність забезпечення виконання завдань кримінального провадження, запобігання можливості відчужити це майно шляхом вільного розпорядження ним, а відтак суд не вбачає на теперішній час підстав для скасування арешту в частині розпорядження зазначеним майном, яке визнано речовими доказами.

З огляду на наведене вище суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 173, 174, 369-372, 376, 532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представницівласника майна ОСОБА_4 адвокатки ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.07.2024 (справа №302/969/24) на автомобіль марки «КІА» моделі «СЕRАТО», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в частині заборони розпорядження майном відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1