Справа № 481/1291/23
Провадж.№ 1-кп/481/9/2025
В И Р О К

іменем України

02.12.2025 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області, кримінальне провадження №0000063, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка, Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не працюючого, перебуваю чого у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 .

Установив:

Формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що 03 березня 2023 року, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи кримінально-протиправний умисел на незаконне зайняття водним добувним промислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного вилову риби та раків, без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, взявши із собою завчасно підготовлене незаконне знаряддя лову сітку розміром : L-71 м, h-2 м, а-3-мм, два дерев`яних весла, саморобний плавзасіб з автомобільної камери, прийшов до річки Інгул, розташованої неподалік с. Розанівка, Баштанського району, Миколаївської області.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зайняття водним добувним промислом, ОСОБА_3 03.03.2023, більш точного часу не встановлено, в порушення ст..ст.27,63 Закону України «Про тваринний світ», ст..26 Закону України «Про рибне господарство», промислове рибальство та охорону водних біоресурсів, п.п.1 п.1, п.п.4 п.4 розділу 4, п.3 ч.2 додаток 3 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, наказу Управління Держаного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області «Про встановлення заборони на вилов раків» від 19.11.2022 № 103, із застосуванням забороненого знаряддя лову ( сіткою) в період встановленої заборони на добування щуки та раків ( період нересту), видобув з річки Інгул неподалік с. Розанівка, Баштанського району, Миколаївської області, водні біоресурси, а саме : щуку в кількості 3 особини, раки у кількості 2 особини, чим спричинив матеріальну шкоду рибним запасам України на загальну суму 84490,00 грн.

Цього ж дня 03.03.023 приблизно о 18:00 годині співробітником Управління державного агентства меліорації та рибного господарства в Миколаївській області ОСОБА_6 виявлено ОСОБА_3 на річці Інгул, в якого вилучене незаконне знаряддя лову сітку із сіткоснастевого матеріалу: L ( довжиною) -71 м, h (висотою) -2 м, а ( з кроком вічком) -3-мм, два дерев`яних весла, саморобний плавзасіб з автомобільної камери, живі водні біоресурси, а саме : тарань в кількості 33 особини, окунь в кількості 5 особин, щуку в кількості 3 особини, раки у кількості 2 особини.

Встановлені судом обставини у межах цієї справи і докази на їх підтвердження, у т.ч. мотиви відхилення окремих доказів

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому діянні не визнав, категорично заперечив обвинувачення. Суду пояснив, що для вилову риби була наявні вудочки, які інспектори держрибоохорони викинули в комиш. Сітка також не належить обвинуваченому, він її знайшов. Крім того усе відбувалось в темну пору доби і він боявся активно заперечувати. Працівники рибоохорони замість того, щоб повернути рибу та раків у природне середовище, своїми некомпетентними діями вбили її, оскільки витягнули її на беріг для перерахунку.

Цивільний позов не визнав, вказав, що зазначений у ньому розмір шкоди є непомірним для нього через низький дохід та несправедливе нарахування.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена дослідженими в ході судового слідства доказами по справі в їх сукупності.

Під час судового розгляду допитаний свідок ОСОБА_6 , який суду пояснив, що він є головним державним інспектором Державного агентства меліорації та рибного господарства України в Миколаївській області « Миколаївський рибоохоронний патруль». 03.03.2023 в післяобідній час він разом із громадським інспектором ОСОБА_8 проводили патрулювання біля річки Інгул, неподалік с. Розанівка, Баштанського району, Миколаївської області. На той час була заборона на вилов раків та щуки, а також заборона на вилов будь-яких біоресурсів за допомогою сітки. Перебуваючи на березі вони побачили в комишах на камері чоловіка який доставав сітку з води, пізніше це виявився ОСОБА_3 . Коли свідок разом із ОСОБА_8 підійшли до обвинуваченого він вже стояв на березі, а поруч з ним лежав білий мішок і камера. На запитання свідка що знаходиться у мішку, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив що сітка і риба, після чого сам її витягнув з мішка, а рибу з сітки. Риба на той час була снула ( непридатна для повернення в природне середовище). Свідок розклав рибу по видах та перерахував її, після чого були складені адміністративні матеріали відносно ОСОБА_3 .

Крім того свідок пояснив, що ОСОБА_3 не заперечував своєї винуватості, увесь час складення матеріалів обвинувачений був поряд, та добровільно підписам протокол про адміністративне правопорушення.

Аналогічні показання надав суду і свідок ОСОБА_8 . Крім того повідомив, що обвинувачений пояснював, що рибу він ловив для власних потреб. Будь-яких заперечень щодо права власності на саморобний човен чи сітку не висловлював, не говорив про те, що він сітку знайшов чи інші заперечення.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює інспектором відділу охорони ПП «Приінгульський». 03.03.2023 він приймав участь у спільному рейді із патрулем рибоохорони разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та автомобілі в межах території парку. В певних місцях, де проїхати автомобілем неможливо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 йшли пішки, а свідок їх чекав. Коли ОСОБА_8 зателефонував і попросив під`їхати свідок побачив біля них обвинуваченого ОСОБА_3 біля якого також був саморобний гумовий човен, білий мішок і сітка з рибою. Обвинувачений в цей час вибирав рибу із сітки, а інспектори складали адміністративні матеріали про вилучення риби та знаряддя лову. За той час, що свідок був поряд із обвинуваченим свідок не чув жодних заперечень він ОСОБА_3 щодо його причетності до вилову риби, чи до знаряддя лову.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він був присутнім в якості понятого у 2023 році, в літній час, при врученні повідомлення про підозру. Свідок відпочивав у парку міста коли до нього під`їхали поліцейські та запропонували йому бути понятим, після чого він прибув у поліцейське відділення на другий поверх. Пані поліцейська пояснила, що буде вручення підозри особі при свідках. Підозру вручали обвинуваченому, який зайшов трішки пізніше. ОСОБА_3 було роз`яснено, що йому буде вручено підозру. Обвинувачений погодився, поліцейська почала зачитувати, але в процесі обвинуваченому хтось зателефонував і він повідомив, що без захисника нічого підписувати та слухати не буде. Після цього ОСОБА_3 вийшов з кабінету та пішов на перший поверх. Поняті також пішли на перший поверх в кабінет куди зайшов і обвинувачений. Усі годину чекали адвоката, але ніхто не приїхав. Поліцейська запропонувала обвинуваченому знову зачитати підозру, однак ОСОБА_3 почав себе вести неадекватно, закривати вуха, комусь постійно телефонував, говорив, що йому потрібно в лікарню за записом. Йому запропонували викликати швидку допомогу, однак він неодноразово відмовлятися. Потів почав трусити клітку, просити його випустити. Оскільки він вів себе неадекватно, то ОСОБА_3 випустили. Потім свідок підписав про те, що особі було оголошено підозру про незаконний вилов риби.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він був понятим при врученні підозри ОСОБА_3 та надав показання аналогічні як і свідок ОСОБА_10 .

Показання свідків, враховуючи, що вони отримані у встановлений законом спосіб і сприймались судом безпосередньо, слід визнати допустимими, і водночас належними доказами, оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, а так само й інших обставин, які мають для нього значення, у тому числі достовірність та/або недостовірність, можливість та/або неможливість використання інших, у тому числі, й речових доказів у справі.

Будь-яких даних, які б спростовували показання наведених свідків та свідчили, що вони обумовлюють обвинуваченого, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Та обставина, що свідки є працівниками рибоохоронного патруля,чи мають до нього відношення, не свідчить про їх заінтересованість в результаті розгляду справи. Свідки повідомили виключно ті факти, очевидцями яких вони були безпосередньо, при виконанні ними своїх службових обов`язків. Відомостей про упередженість свідків матеріали кримінального провадження не містять.

Окрім того, ці показання свідків узгоджуються з фактичними даними таких письмових доказів.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується й письмовими, дослідженими у ході судового слідства доказами.

Із матеріалів справи № 481/553/23, провадження № 3/481/245/2023 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.4 ст.85 КУпАП судом встановлено, що 14.03.2023 року на розгляд до Новобузького районного суду Миколаївської області з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області надходив протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 017834/112 від 03.03.2023 року, громадянин ОСОБА_3 03.03.2023 року о 18:00 год., перебуваючи на р. Інгул біля с. Розанівка, Новобузького району, Миколаївської області, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову сіткою 1 од., з вічком а = 30 мм, довжиною 71 м., в якій знаходилась риба: тарань 33 шт., окунь 5 шт., щука 3 шт., та раки 2 шт., чим порушив вимоги розділу ІV, пункт 1 підпункт 1 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Мінагрополітики № 700 від 19.09.2022 року та завдав збитки рибному господарству на суму 84490 гривень. Однак, постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.03.2023 провадження у справі було закрито, а матеріали справи направлені до Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, проведення повної та всебічної перевірки за даними матеріалами та прийняття відповідного процесуального рішення з огляду на можливу істотність заподіяної шкоди, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України. Із цієї ж постанови, судом встановлено, що в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, заперечував розмір шкоди. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась, та набрала законної сили ( а.к.п. 168-192 т.1).

В подальшому на підставі даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 481/553/23 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2023 за № 0000063 за ч.1 ст.249 КК України ( а.к.п. 163-166 т.1)

Із протоколу огляду предмету (з фототаблицями до нього) від 07.06.2023, проведеного в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за участю спеціаліста Управління державного Агентства рибного господарства в Миколаївській області «Миколаївський рибоохоронний патруль» ОСОБА_14 , судом встановлено, що були оглянуті вилучені 03.03.2023 у ОСОБА_3 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління державного Агенства рибного господарства у Миколаївській області «Миколаївський рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 сітка меси нова, розміром L-71 м, h-2 м, а-3-мм, два дерев`яних весла, саморобний плавзасіб з автомобільної камери ( а.с.190-196 т.2)

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 06.07.2023 року, який було проведено із свідком ОСОБА_6 в присутності понятих: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , судом встановлено, що свідок ОСОБА_6 детально розповів та показав на місцевості де саме та коли, він разом із ОСОБА_8 помітили та затримали обвинуваченого ОСОБА_3 із знаряддям лову та виловленими біоресурсами ( а.с.1-7 т.3)

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 06.07.2023 року, який було проведено із свідком ОСОБА_8 в присутності понятих: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , судом встановлено, що свідок ОСОБА_8 детально розповів та показав на місцевості де саме та коли, він разом із ОСОБА_6 помітили та затримали обвинуваченого ОСОБА_3 із знаряддям лову та виловленими біоресурсами ( а.с.8-14 т.3)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.08.2024 року місцем правопорушення є ділянка місцевості, розташована на відстані 10 м. від річки Інгул та близько 100 м. від вулиці Набережна с. Костичі, Баштанського району, Миколаївської області, в ході огляду якої було виявлено та вилучено: 2 мішки білого кольору з річковими раками в кількості 126 шт. та бредень (волокуша), виготовлену з двох дерев`яних палиць, сіткоснастевого матеріалу та мотузок, розміром 2х2 м.

Як видно із Наказу № 42 від 27 лютого 2023 року Миколаївського рибоохоронного патруля «Про проведення рибоохоронного рейду» у період з 28.02.2023 по 06.03.2023 було наказано проеести рибоохоронний рейд на водоймах та по місцях реалізації водних біоресурсів у межах зони відповідальності ( контролю) Миколаївського рибоохоронного патруля із залученням транспортних і плавзасобів ( а.с.102 т.2).

Із Висновка спеціаліста щодо заподіяння рибним запасам, внаслідок заподіяння шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, від 28.04.2023, судом встановлено, що вилов ОСОБА_3 водних біоресурсів, а саме: 2 особини раків річкових 03.03.2023 року у річці Інгул біля с.Розанівка, Баштанського райну, було вчинено у період дії заборони на вилов раків та щук відповідно до Наказу Миколаївського рибоохоронного патруля від 19.11.2022 за № 103 « Про встановлення заборони на лов раків», чим порушив розділ 4 пункту 4 підпункт 5 Правил, а також 3 особини щуки, у період дії заборони на вилов щуки, чим порушив розділ 2 пункт 1 Додатку 3 до Правил, отже можна стверджувати, що станом на 03.032023 року ділянка акваторії річки Інгул, поблизу с.Розанівка, Баштанського району, Миколаївської області, була віднесена до ділянок, де вилов щуки та раків заборонений ( а.с.92-99 т.2).

Крім того, відповідно до листа начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області № 1-3-9/368-23 від 08.05.2023, на момент здійснення ОСОБА_3 03.03.2023 незаконного вилову водних біоресурсів, діяла заборона на лов раків, відповідно до наказу Миколаївського рибоохоронного патруля від 19.11.2022 за № 103 «Про встановлення заборони на лов раків», а також діяла заборона на вилов щуки, згідно розділу ІІ пункту 1 Додатку 3 до Правил т( а.с.158-159 т.2)

Згідно Висновку експерта № 1956/23-27 від 06.06.2023 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000063 , судом встановлено, що розмір шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, внаслідок незаконного вилову ОСОБА_3 водних біоресурсів, а саме риби видів Тарань 33 особини, Окунь 5 особин, Щука 3 особини, Рак річковий 2 особини в річці Інгул поблизу с. Розанівка, Баштанського району, миколаївської області, становить 84490 грн 00 коп. При цьому експертом шкода була розрахована виходячи із Такс для обчислення розміру шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських об`єктах України затверджених постановою КМУ № 1209 від 21.11.2011 р.: Тарань 92*33шт=3036 НМДГ, Окунь - 186*5шт=930 НМДГ, Щука -204*3шт=612НМДГ, Раки- 92*33шт=3036 НМДГ. Рак- 196*2шт=392 НМДГ . При цьому НМДГ = 17 грн. Отже: Тарань 3036*17= 51612,00 грн., Окунь- 930*17=15810,00 грн, Щука 612*17=10404,00 грн., Раки- 392*17=6664,00 грн. ( а.с.183-189 т.2)

Експерт ОСОБА_17 суду пояснила, що вона складала висновок експерта в даному кримінальному проведенні, при проведенні експертизи вона керувалась нормативною базою, діючою на час проведення експертизи та матеріалами наданими органом досудового розслідування. Станом на 03.03.2023 діяла заборона на вилов раків та щуки. 03.03.2023 року був складений протокол протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначений увесь біоресурс який був виловлений обвинуваченим, усі особини рахуються як один вилов. Якщо хоча б один із видів буде підпадати під певний критерій, буде вважатися, що завдана істотна шкода. Не передбачено розподіляти один улов на декілька шкод. В даному улові вбачається істотна шкода оскільки виловлена в період нересту. Розподілити улов на види самостійно експерт не має можливості, оскільки для цього потрібно змінювати протокол та інші матеріали .

Як зазначив касаційний суд, відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, передбачене ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, таке: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності для того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України визначена обов`язковість призначення експертизи щодо визначення шкоди довкіллю. Колегія суддів врахувала, що імперативність цих вимог щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або цінні папери, що мають визначений грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків (шкоди), заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, коли достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування. Це узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати ККС ВС в постанові від 25 листопада 2019 року (справа № 420/1667/18, провадження № 51-10433кмо18).

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника щодо відсутності вини в діях обвинуваченого, твердження про те, що обвинувачений ловив рибу на вудку, не доведені жодними доказами у справі.

Крім того,суд звертає увагу, що в постанові Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.03.2023 по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності ч. 4 ст. 85 КУпАП зазначено, що ОСОБА_3 не заперечував своєї вини, а лише не погоджувався із розміром шкоди. При цьому його права та інтереси захищав адвокат ОСОБА_18 , тому у суду немає сумніву, що ОСОБА_3 розумів обставини викладені у протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому будучи не згодний з ними, мав можливість ще на тій стадії висловлювати свої заперечення, чого не робив.

Фактичні дані, що містяться в цих доказах прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Разом з тим у цьому кримінальному провадженні наведених підстав для визнання доказів неналежними не встановлено.

Щодо визначення розміру шкоди суд надає перевагу висновку експерта, так як експерт є особою, яка володіє спеціальними знаннями, має право на проведення експертизи та якій доручено провести дослідження, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, у даному випадку розміру шкоди, у тому числі й щодо наявності ознак її істотності.

Відповідно належним і допустимим доказом з питання розміру шкоди, завданої діями обвинуваченого, суд визнає висновок експерта.

Усі ці докази, як кожен окремо, так і у сукупності, з урахуванням показань обвинуваченого, підтверджують обставини, що регламентовані ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу, обставин його вчинення і наслідків, що настали), а так само і винуватості обвинуваченого, у т.ч. форми його вини, мотивів і мети, а тому свідчать про дійсність усіх ознак інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення у формі проступку.

При цьому, усі фактичні дані у цьому провадженні отримані у цілому із застосуванням належної правової процедури, так як виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Істотного порушення основоположних прав, гарантованих Конституцією та законами України, у тому числі й міжнародними договорами, що могло б зумовити недопустимість того чи іншого доказу, судом не виявлено.

Перевірка правильності кваліфікації дій обвинуваченого та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 249 КК об`єкт цього кримінального правопорушення є встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища.

Предметом злочину виступають водні живі ресурси, це, зокрема риби різних видів на всіх стадіях свого розвитку.

Об`єктивна сторона наведеного кримінального правопорушення характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння - незаконне зайняття рибним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Зайняття водним добувним промислом - це дії, які полягають у вилученні (ловля, збирання, добування тощо) будь-якими знаряддями (промисловими, любительськими, забороненими) водних живих ресурсів із природного середовища.

Незаконність зайняття рибним добувним промислом означає, що зайняття вказаним промислом відбувається, зокрема у разі забороненими знаряддями і способами лову. Оскільки диспозиція ст. 249 КК має бланкетний характер, для з`ясування змісту умов незаконності потрібно звертатись до нормативних актів, які регулюють порядок здійснення рибальства в Україні.

Об`єктом згаданого кримінального правопорушення є встановлений порядок використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як складової частини навколишнього природного середовища.

Об`єктивна сторона злочину характеризується обов`язковою сукупністю трьох ознак діянням, яке пролягає у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, наслідками у виді істотної шкоди, а також у причинному зв`язку між діянням та наслідками.

При цьому незаконне зайняття рибним промислом полягає у вилученні з природного середовища об`єктів водної фауни (зокрема риби) без належного дозволу, у заборонений час, у недозволених місцях, забороненими знаряддями та способами лову, із перевищенням установлених лімітів чи норм вилову. Кожна із названих обставин окремо чи в сукупності за умови заподіяння істотної шкоди утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України.

Відповідно до ст. 10 Закону України № 2894-IIIвід 13.12.2001«Про твариннийсвіт» громадяни відповіднодо законузобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтвореннювідновлюваних об`єктівтваринного світу; використовуватиоб`єктитваринного світувідповідно дозакону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

За змістом ст. 38 вищезгаданого Закону з метою збереження і відтворення тварин здійснення окремих видів використання об`єктів тваринного світу, а також вилучення з природного середовища тварин може бути обмежено або повністю заборонено на певній території чи на певні строки в порядку, передбаченому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, істотна шкода визначається в примітці до статті 364 КК України як шкода, що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 249 КК України як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Однак, суд звертає увагу на наступні обставини.

Рішення про істотність шкоди, заподіяної незаконним водним добувним промислом, у кожному конкретному випадку залежить від кількості, вартості та екологічної цінності здобутих або знищених водних біоресурсів.

Ознаки правопорушень, які можуть вказувати завдання істотної шкоди рибному господарству України, наприклад:

- вилов водних біоресурсів, які занесені до Червоної книги України;

- істотне погіршення екологічної обстановки;

- неможливість відтворити протягом тривалого часу ті чи інші природні об`єкти, у тому числі водні біоресурси, або використовувати природні ресурси в певному регіоні;

- генетичне перетворення тих чи інших природних об`єктів, у тому числі водні біоресурсів;

- заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах;

- знищення нерестовищ або здійснення лову в- знищення нерестовищ або здійснення лову в нерестовий період на нерестовищах;

нерестовий період на нерестовищах;

- вилов риби тих видів, у відтворенні яких є труднощі,

- знищення окремих популяцій водних біоресурсів;

- спустошення водойм (лов водних біоресурсів шляхом спускання ставків без відповідних на те документів), внаслідок чого призвело до загибелі водних біоресурсів або їх вилову;

- значна кількість добутих, знищених або непоправно ушкоджених водних біоресурсів порівняно з їх популяцією у конкретній водоймі;

- вилов риби забороненими знаряддями лову в період масового нересту або вилов маточного поголів`я цінних видів риб;.

- вилов риби, яка відноситься до категорії вразливих видів природоохоронного статусу та вилов якої заборонено;

Жодної з вищеперерахованих ознак правопорушень, які можуть вказувати завдання істотної шкоди рибному господарству України в ході досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не здобуто та не встановлено відносно таких біоресурсів як тарань та окунь.

Заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах , так само як і істотна шкода не визначена конкретно у ст. 249 КК України і є оціночним поняттям і у кожному випадку вирішується з урахуванням кількості, вартості та екологічної цінності здобутих чи знищених водних ресурсів.

При цьому у своєму висновку експерт ОСОБА_19 зазначила, що враховуючи доволі велику розповсюдженість зазначених видів риб у водоймах південних регіонів, зокрема в річці Інгул, можна сказати, що виловлені громадянином ОСОБА_3 водні біоресурси, не належать до видів риб, які є нечисленними або малочисленними, і видами у відтворенні яких в акваторії річки Інгул є труднощі. Вище перераховані види риб не належать до рідкісних і зникаючих, та не занесені до Червоної книги України.

Суд вважає, необхідним виключити з обвинувачення твердження про вилов 33 особин тарані та 5 особин окуня, разом з цим таке виключення не потягне за собою зміни правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Як наслідок, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, з урахуванням показань свідків, які повністю узгоджуються із установленими в ході досудового розслідування обставинами, що відображені в обвинувальному акті, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, за обставин, доведених стороною обвинувачення перед судом із дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом», тобто, із таким ступенем достовірності і достатності доказів, за якого виключається сумнів у наявності іншої версії події.

Обставини, які пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченого

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про обрання міри (виду і розміру) покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому в аспекті ступня тяжкості учиненого кримінального правопорушення суд бере до уваги, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення у формі проступку, що має дещо нижчий ступінь суспільної небезпеки у порівнянні із злочинами, особливості й обставини його вчинення, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, наслідки, що настали, у тому числі й для потерпілого, поведінку обвинуваченого до, під час та після вчинення злочину.

Що стосується особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, у той час як відсутні будь які дані, що вказують на його неприйнятну репутацію у місці постійного проживання.

За таких обставин, за умови відсутності підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч 1 ст. 249 КК України у виді пробаційного нагляду, яке полягає у обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України суд повинен покласти на засудженого обов`язки до пробаційного нагляду.

Суд, з огляду на особу засудженого і характер учиненого ним правопорушення, не вбачає підстав для покладення обов`язків, із числа передбачених ч.3 ст. 59-1 КК України.

З урахуванням положень ч.4 ст. 59-1 КК України, у світлі даних про особу засудженого і характеру учиненого правопорушення, суд вважає достатнім призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Стосовно інших видів покарання із санкції ч.1ст.249 КК України,то суд вважає не прийнятним призначення покарання у виді штрафу з огляду майновий стан засудженого.

Покарання у виді обмеження волі суд вважає занадто суворим для обвинуваченого з урахуванням соціальної прийнятності його особи, поведінки у місці постійного проживання і відсутністю невідворотних наслідків його дій.

Тому суд, виходячи із своїх дискреційних повноважень, а так само і з принципів співмірності та індивідуалізації, суд визначив саме таке покарання, яке за своїм видом та розміром є адекватним характеру вчинених дій та особі обвинуваченого.

Цивільний позов

Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області подано до суду цивільний позов про стягнення із обвинуваченого шкоди у розмірі 84490,00 грн.

За правилами ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому ( ч.1 ст. 129 КПК України).

Суд встановив, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України, а саме: незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, а саме за вилов 2 особин раків та 3 особин щуки.

Розмір цієї шкоди доведений висновком експерта № 1956/23-27 від 06.06.2023 .

При цьому, є очевидним причинний зв`язок між учиненим ОСОБА_20 протиправним діянням та наслідками у виді шкоди.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У свою чергу, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України).

Правилом ч.3 ст. 22 ЦК установлено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

При цьому, суд враховує, що із обвинувачення виключено вилов 33 особин тарані та 5 особин окуня, тому в цій частині шкода не підлягає відшкодуванню. А відшкодуванню підлягає шкода за вилов 3 особин щуки вартістю 104040,00 грн та 2 особин раків вартістю 6664,00 грн.

Тому, суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов частково в сумі 17068,00 грн ( 10404,00 + 6664,00).

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Щодо питання стягнення процесуальних витрат, то на підставі ч.1 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати за проведення експертизи у розмірі 3823,68 грн.

Підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд

Ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

В силу ч.1 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) грн. 68 коп.

Цивільний позов задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави матеріальну шкоду у розмірі 17068 (сімнадцяти тисяч шести десяти восьми) грн. 00 коп.

Речові докази : - заборонене знаряддя лову сітку, саморобний плаваючий засію та два весла знищити;

- матеріали справи про адміністративне правопорушення № 481/553/23, провадження № 3/481/245/2023 залишити для зберігання в матеріалах судового кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя