Провадження 1-кп/193/130/25
В И Р О К

іменем України

13 жовтня 2025 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження № 0000257 від 11.09.2025 з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим від 24.09.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ордо-Василівка, Софіївського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року, справа ЄУН 193/1393/24 провадження № 3/193/564/24, яка набрала законної сили 27.08.2024, будучи визнаним винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 126 , ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, всупереч ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», будучи зобов`язаним вказаною постановою суду утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, а також те, що судове рішення (постанова), набрало законної сили та є обов`язковим до виконання всіма фізичними особами на всій території України, незважаючи на позбавленням судом права керування транспортними засобами, 22.02.2025 о 22.40 годині, по вул. Щорса у с. Девладове Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки «Хундай Гетц», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в результаті чого рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на перешкоду (газову трубу), відповідно до чого було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 490596 за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 23.02.2025, серії ААД № 490572 за ст. 124 КУпАП від 23.02.2025 та серії ЕНА № 4131305 за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 23.02.2025. Внаслідок чого відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, справа ЄУН 193/287/25 провадження № 3/193/145/25, яка набрала законної сили 18.03.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 34 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Надалі, діючи в межах сформованого єдиного умислу, спрямованого на умисне невиконання судового рішення та систематичне ігнорування заборони на керування транспортними засобами, ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним вказаною постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, а також те, що судове рішення (постанова), набрало законної сили та є обов`язковим до виконання всіма фізичними особами на всій території України, незважаючи на позбавлення судом права керування транспортними засобами, всупереч ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанові суду, 17 серпня 2025 року о 14 годині 44 хвилин в с. Девладове, Криворізького району, Дніпропетровської області, по вулиці Травнева, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (результат драгера - 3,22%), керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_2 , відповідно до чого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425804 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, серії ЕНА № 5505538 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про наявність обов`язку утриматися від керування транспортними засобами на підставі судових рішень, умисно не виконав зазначені судові постанови, продовжив керування автомобілем, у зв`язку з чим у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як такі, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

24.09.2025 була укладена угода про визнання винуватості між прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до даної угоди прокурор Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області та обвинувачений ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 382 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання: за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладанням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він не оспорює фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та зробив це повторно будучи позбавленим права керування, штаф за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області сплатив, дуже шкодує за вчинене. Крім того, обвинувачений додав, що він цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України, тяжкість кримінального правопорушення, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 5 частини 4 та абз. 2 частини 8 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції інкримінованої статті. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України, не встановлено. Угода відповідає вимогам закону і є всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та правильної кваліфікації його умисних дій за ч. 1 ст. 382 КК України, як таких, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Таким чином, вивчивши зміст угоди, обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов і до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання: за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та його звільнення на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.09.2025 між прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000257 від 11.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Матеріали кримінального провадження за № 0000257 від 11.09.2025 (на 89 арк.) залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1446/25 (провадження №1-кп/193/130/25).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1