ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3107/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача ВД Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 25.06.2025 про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Суть скарги.

Скаржник звернулась до суду із даною скаргою, посилаючись на те, що слідчим незаконно було закрито кримінальне провадження, зареєстрованого за її заявою. Так, слідчий не надав належної правової оцінки діям особи щодо якої скаржником була подана заява про вчинення кримінального правопорушення та залишив поза увагою норми законодавства, які були порушені такою особою.

Рух справи.

29.10.2025 визначено слідчого суддю.

04.11.2025 судове засідання відкладено на 11.11.2025, у зв`язку з неявкою прокурора, слідчого, не надання матеріалів кримінального провадження.

11.11.2025 судове засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.

13.11.2025 постановлена ухвала.

Доводи учасників справи.

Представник скаржника надав заяву про розгляд справи у відсутність останнього, скаргу підтримав.

Прокурор/дізнавач в судове засідання не з`явилися, проте неявка останніх не є перешкодою для розгляду скарги.

Обставини встановлені судом.

02.11.2023 Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено судове рішення за заявою ОСОБА_3 (скаржника), заінтересована особа ОСОБА_5 , про видачу обмежувального припису, яким заяву задоволено. Рішення суду 04.12.2023 залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду.

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_5 протягом трьох місяців було заборонено наближатися на відстань ближче 300 м., до місця проживання (перебування), навчання роботи ОСОБА_3 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому йому, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. Рішення підлягає негайному виконанню.

07.12.2023 представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 звернулась до Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві з заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбачене ст. 390-1 КК України, а саме умисне невиконання обмежувального припису.

08.12.2023 заява ОСОБА_6 внесена до ЄРДР за № 0002737.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник вказує на те, що незважаючи на наявність обмежувального припису ОСОБА_5 розшукував ОСОБА_3 , зокрема слідкував за її переміщенням у соціальних мережах, а також приїздив з працівниками поліції до можливого місця проживання ОСОБА_3 , нібито через те, що остання вкрала їх спільну дитину, при цьому не повідомляв працівників поліції про наявність обмежувального припису.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 наданий під час проведення дізнання, вбачається, що останній в листопаді 2023 року побачив, що його колишня дружина перебуває у Португалії, внаслідок чого почав з`ясовувати з ким перебуває їх спільна дитина. Враховуючи, що на той час між колишнім подружжям мав місце судовий спір про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3 , залучила до участі у справі як третю особи службу у справах дітей Южноукраїнської міської ради, яка проводила обстеження житлових умов. Тому, ОСОБА_5 поїхав до міста Южноукраїнськ Миколаївської області, звернувся до служби у справах дітей з метою дізнатися за якою адресою зареєстрована дитина та в якому дитячому садку. За порадою працівників зазначеної служби, ОСОБА_5 звернувся до місцевих правоохоронних органів та написав заяву про розшук дитини. Після цього ОСОБА_5 разом з працівниками поліції поїхали за адресою, яка була зазначена в акті обстеження житлових умов. ОСОБА_5 не заходив до квартири, туди заходили працівники поліції, які не виявили дитину за вказаною адресою. З приводу того, що ОСОБА_5 розшукував ОСОБА_3 через соціальні мережі, останній повідомив, що є користувачем мережі Фейсбук та побачив інформацію про те, що ОСОБА_3 перебуває за кордоном на сторінках різних громадських об`єднань, а не через сторінку ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_5 не може бачити її публікації, так як ОСОБА_3 обмежила у цьому йому доступ. В свою чергу, сторінки громадських організацій є загальнодоступними у соціальній мережі. Таким чином, ОСОБА_5 вважає, що не порушував обмежувальний припис, оскільки ОСОБА_3 не розшукував, а розшукував свою дитину, по відношенню до якої не встановлено обмежувального припису. Крім того, ОСОБА_5 не вчиняв будь яких дій щодо наближення до місця проживання родичів ОСОБА_3 , а звернувся з цією метою до уповноважених органів, зокрема працівників поліції, які безпосередньо займалися розшуком дитини, сам ОСОБА_5 до місця проживання родичів ОСОБА_3 не наближався, хоча знав, що ОСОБА_3 в цьому місця не має, оскільки остання перебуває за кордоном.

Згідно протоколу допиту потерпілої від 23.11.2024 вбачається, що ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_5 неодноразово приїжджав на спортивні заходи у м. Києві та Київській області, які проходили за її участю, надсилав та надсилає у месенджерах голосові повідомлення з погрозами, надсилає електронні листи на її особисту адресу, яка також є робою адресою ОСОБА_3 . Також спільні знайомі колишнього подружжя, повідомляли ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 неодноразово намагався зв`язатися з ОСОБА_3 , пересилав через них повідомлення.

25.06.2025 дізнавачем ВД Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_4 винесена оскаржувана постанова.

Із змісту постанови вбачається, що дізнавачем не встановлено в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України.

Мотиви слідчого судді при постановленні ухвали та положення застосованого закону.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 40 -1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, в основу обґрунтування оскаржуваної постанови дізнавач поклав пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , при цьому на відміну від доводів ОСОБА_5 , доводи ОСОБА_3 не були перевірені належним чином. Зокрема, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що остання безпосередньо вказала дані трьох осіб, які могли підтвердити факти порушення ОСОБА_5 обмежувального припису, проте дізнавач в якості свідків вказаних осіб не допитав, що свідчить про формальний підхід до розслідуваного злочину, що не відповідає завданням кримінального провадження.

Крім того, дізнавач допустив неуважність, при встановленні часу з якого почав діяти обмежувальний припис, оскільки такий час зазначено у самому рішення суду першої інстанції на, що дізнавач не звернув уваги та здійснив помилковий юридичний аналіз норм цивільно - процесуального кодексу щодо набрання чинності рішеннями у таких категоріях справ, як встановлення обмежувального припису.

Враховуючи наведене вважаю, що оскаржувана постанова дізнавача прийнята без дотримання вимог ст. 94 КПК України, а саме без всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову від 25.06.2025 про закриття кримінального провадження

№ 0002737 винесену дізнавачем ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: