КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/7460/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.08.2025 № 1-28/08/25-зкп.

Дослідивши зміст долученої до скарги заяви ОСОБА_6 від 28.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить конкретних обставин, які б могли свідчити, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння, що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та потребувало б перевірки органом досудового розслідування лише за допомогою засобів кримінального процесу. На думку слідчого судді, наведені у заяві обставини містять абстрактні обставини про вчинення кримінального правопорушення та мають характер лише власних припущень заявника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, що не відповідає вимогам КПК України, просить ухвалу слідчого судді Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості в ЄРДР за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України кожен окремо, з вказаним П.І.Б. потерпілого та процесуального прокурора відповідно вимог Наказу ГПУ №298.

Апелянт звертає увагу, що його заява про кримінальне правопорушення від 28.08.2025 №1-28/08/25-зкп подана за вимогами КПК України, зміст заяви містить перелік установ і осіб, що вчиняли правопорушення, чітко вказані установи, до яких належать відповідальні особи, які вчиняли правопорушення.

Крім того, апелянт вказує, що слідчий суддя вдалася до розгляду заяви за вих. 28.08.2025 №1-28/08/25-зкп про вчинене кримінальне правопорушення по суті справи, чого не дозволено нормами ст. 26 КПК України, протиправно вирішувала ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування, стверджувала обставини справи, не маючи на те жодних підстав, доказів і повноважень та постановити ухвалу, ґрунтуючись лише на результатах судового розгляду заяви, чого не передбачено положеннями КПК України та Конституції України за відсутності внесеного в ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, ОСОБА_6 ще в змісті апеляційної скарги просив розгляд скарги здійснювати без його участі, а тому враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.08.2025 № 1-28/08/25-зкп.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що заява ОСОБА_6 не містить конкретних обставин, які б могли свідчити, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння, що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Як слідує із заяви від 28.08.2025 № 1-28/08/25-зкп ОСОБА_6 просив внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України вчиненого в період 2011-2025 років відповідальними особами Національної поліції та прокуратури.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Як вбачається із змісту заяви від 28.08.2025 № 1-28/08/25-зкп,то в ній ОСОБА_6 наводить абстрактні обставини, які мають характер власних припущень про нібито вчинення кримінального правопорушення відповідальними особами Національної поліції та прокуратури.

Між тим, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, викладені в заяві ОСОБА_6 відомості, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять об`єктивних даних, які б свідчили або могли свідчити про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 2, 11 КК України, а викладення припущень щодо можливого вчинення злочину, без посилання на фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, позбавляють можливості встановити наявність в заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення, що на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що в його заяві від 28.08.2025 № 1-28/08/25-зкп наведено об`єктивні данні, які свідчать про ознаки злочину, і дана заява підлягала реєстрації, шляхом внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними. Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її скерування до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Окрім того, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не надавав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР.

Оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України за своїм змістом є належно обґрунтованою, вмотивованою та законною, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині, на переконання колегії суддів є безпідставними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.08.2025 № 1-28/08/25-зкп - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4