Справа № 645/2953/25
Провадження № 1-кп/645/402/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 18.01.2025р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей не має, який не є інвалідом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні)), затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні)) від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та в останнє строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року на 90 діб., Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнно о стану в Україні» №12404 від 15.01.2025.

Так, 16.01.2025 приблизно о 23:00 годині ОСОБА_5 рухаючись по вулиці Єдності та поблизу ресторану «Шампань» за адресою: м. Харків, вул. Єдності 171 Г побачив потерпілого ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на землі без тями та побачив біля нього мобільний телефон «POCO ХЗ NFC», Space Grey, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на незаконне заволодіння майном, яке було при потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, шо за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та заволодів мобільним телефоном, поклавши його до кишені.

Після чого ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/2361-ТВ від 04.02.2025 матеріальну шкоду на суму 3549 гривень 68 копійки.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За результатами судового розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, судом вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію не оспорює, пояснив про обставини злочину так, як це викладено вище. Суду пояснив, що дійсно 16.01.2025р. у вечорі, приблизно о 23:00 год., він йшов по вул. Єдності 171 Г у м.Харкові та побачив непритомного чоловіка, який лежав на землі. Біля чоловіка, лежав мобільний телефон «POCO ХЗ NFC», яким обвинувачений вирішив заволодіти. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він підійшов до непритомного чоловіка та заволодів вказаним мобільним телефоном.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, осуджує свої дії, просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Надав до суду письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що потерпілий просить суд здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження без його участі, з наслідками розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України ознайомлений та згідний. Цивільний позов під час судового розгляду не заявив.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України поза розумним сумнівом.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, характер суспільної небезпеки діяння, конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Питання призначення кримінального покарання повинно вирішуватися з урахуванням мети покарання (постанова Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22).

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, має зареєстроване та фактичне місце проживання, офіційно непрацевлаштований, не є інвалідом, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно довідки Громадської організації «Фенікс+» ОСОБА_5 проходить курс психо-соціальної корекції у тренінговому центрі з 22.03.2025р. За час проходження курсу зарекомендував себе з позитивного боку. Характеризується як спокійний та врівноважений, схильний до взаємодопомоги особистість. Згідно консультативного висновку медичного центру /форма 028/о/ у ОСОБА_5 діагностовано «епізодичне вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками. Розлад адаптації у вигляді порушення емоційного фону».

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, характер суспільної небезпечності діяння, конкретні обставини по справі, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність таких, що його обтяжують.

Також судом враховуються положення ч. 2,3 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так й іншими особами, відповідатиме засадам гуманізму, буде домірним характеру вчинених діянь та їх наслідкам і забезпечить досягнення справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Також, приймаючи до уваги вищевказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, порівняно невеликий розмір завданої шкоди 3549,68 грн ,а також враховуючи думку прокурора, захисника, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, надавши шанс на повернення до законослухняного, суспільно-корисного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт на майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124,174, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період дії іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.04.2025 р. по справі № 645/2099/25 (провадження № 1-кс/645/411/24) на мобільний телефон «POCO ХЗ NFC», Space Grey, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в силиконовому чохлі чорного кольору - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи №CE-19/121-25/2361-ТВ від 04.02.2025р. по кримінальному провадженню № 0000091 у розмірі 1591 грн 80 коп.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: мобільний телефон «POCO ХЗ NFC», Space Grey, об`єм пам`яті 6 ГБ/128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1