Провадження № 1-кс/638/9/26
УХВАЛА

08 січня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України,

ВСТАНОВИВ

05 січня 2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 11.04.2025 Київським районним судом м. Харкова було розглянуто клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001128, відомості про яке внесено до ЄРДР від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 по справі №953/8085/24 вказане клопотання задоволено частково та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі накладено арешт і на мобільний телефон iPhone 14 Pro imei1: НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 .

Після того, матеріали кримінального провадження № 0001128 від 27.09.2023 були передані за підслідністю до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області. У зв`язку з тим, що, на його думку, арешт було накладено необґрунтовано та враховуючи те, що наразі вже відпала потреба в подальшому застосуванні арешту зазначеного майна (досудове розслідування кримінального провадження №0001128 від 27.09.2023 завершено, а ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру), вважає, що існують правові підстави для скасування слідчим суддею цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 статті 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 по справі №953/8085/24 клопотання про арешт майна було задоволено частково та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі накладено арешт на мобільний телефон iPhone 14 Pro imei1: НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 . На даний час потреба у подальшому застосуванні цього заходу відпала.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369, 371, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон iPhone 14 Pro imei1: НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1