Провадження № 1-кс/592/7977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2025 року помічник командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми і просить скасувати арешт на транспортний засіб марки Toyota Hilux, військовий номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0017396 від 02.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

В судове засідання сторони на з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.10.2025 року у справі № 592/16059/25, провадження № 1-кс/592/6604/25 клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.10.2025 року за № 7396, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на транспортний засіб марки Toyota Hilux, військовий номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Із змісту ч. 1 ст. 174 КПК України вбачається, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Крім того, беру до уваги положення ч. 1 ст. 100 КПК України, із змісту якої вбачається, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, згідно якій критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07) ) (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81574015) .

Отже, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу, а саме: арешту транспортного засобу марки Toyota Hilux, військовий номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , відпала потреба, відтак прихожу висновку про те, що клопотання помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна, слід задовольнити, беручи до уваги вищезазначені мотиви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 21, 100, 174, 309, 375, 376, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.10.2025 року у справі № 592/16059/25, провадження № 1-кс/592/6604/25 за клопотанням прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.10.2025 року за № 7396, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, на транспортний засіб марки Toyota Hilux, військовий номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Передати транспортний засіб марки Toyota Hilux, військовий номер НОМЕР_2 , уповноваженій особі військової частити НОМЕР_1 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, попередивши уповноважену особу військової частити НОМЕР_1 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, заборонивши їй та будь-яким іншим особам розпоряджатися та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5