УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000244 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 02.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установу «Стрижавська виправна колонія № 81», та його дружиною ОСОБА_8 , з метою незаконного збуту наркотичних засобів на територію виправної колонії.

В межах реалізації злочинного наміру, ОСОБА_6 забезпечив наявність наркотичних засобів для подальшого збуту, а також погодився бути посередником для їх передачі, надавши ОСОБА_7 реквізити своєї банківської карти № НОМЕР_1 для отримання коштів, призначених за збут наркотичних засобів.

Після перерахування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошових коштів в сумі 3800 гривень на вказану банківську картку за вказівкою ОСОБА_7 , останній зателефонував ОСОБА_6 , повідомивши про надходження коштів, і давши вказівку підготувати пакунок, що містив наркотичні засоби: 5 г канабісу та 1,5 г метадону.

Надалі ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 та усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримала вказаний пакунок від ОСОБА_6 та відправила його через службу доставки ТОВ «Нова пошта» на ім?я засудженого ОСОБА_10 , із зазначенням телефону ОСОБА_7 НОМЕР_2 , вказавши неправдиві дані відправника - ОСОБА_11 .

05.08.2025, в межах оперативного супроводу та контрольованої поставки, пакунок із наркотичними засобами був доставлений до виправної колонії Державній установу «Стрижавська виправна колонія № 81», за адресою: буд. 62, по вул. Алеї, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, та переданий ОСОБА_7 , який у свою чергу передав частину наркотичних речовин ОСОБА_9 , після чого останній добровільно видав їх працівникам поліції.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 13.08.2025, надана на експертизу речовина рослинного походження, яку ОСОБА_9 збув ОСОБА_7 , є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,25 г. Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 25.08.2025, надана на експертизу речовина рослинного походження, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 1,64 г. Загальна маса канабісу становить 1,89 г.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 15.08.2025, надана на експертизу кристалічна речовина, масою 0,2951 г, яку ОСОБА_9 збув ОСОБА_7 , містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,2384 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установу «Стрижавська виправна колонія № 81», та його дружиною ОСОБА_8 , з метою незаконного збуту наркотичних засобів на територію виправної колонії.

В межах реалізації злочинного наміру, ОСОБА_6 забезпечив наявність наркотичних засобів для подальшого збуту, а також погодився бути посередником для їх передачі, надавши ОСОБА_7 реквізити своєї банківської карти № НОМЕР_1 для отримання коштів, призначених за збут наркотичних засобів.

Після перерахування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошових коштів в сумі 5100 гривень та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошових коштів в сумі 3400 гривень на вказану банківську картку за вказівкою ОСОБА_7 , останній зателефонував ОСОБА_6 , повідомивши про надходження коштів, і давши вказівку підготувати пакунок, що містив наркотичні засоби: 5 г канабісу, 2 г метадону та 2 г метадону.

Надалі ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 та усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримала вказані пакунки від ОСОБА_6 та відправила його через службу доставки ТОВ «Нова пошта» на ім?я засудженого ОСОБА_10 , із зазначенням телефону ОСОБА_7 НОМЕР_2 , вказавши неправдиві дані відправника - ОСОБА_13 .

17.09.2025 в межах оперативного супроводу та контрольованої поставки, пакунок із наркотичними засобами був доставлений до виправної колонії Державній установу «Стрижавська виправна колонія № 81», за адресою: буд. 62, по вул. Алеї, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, та переданий ОСОБА_7 , який у свою чергу передав частину наркотичних речовин ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , після чого останні добровільно видали їх працівникам поліції.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.09.2025, в наданій на експертизу кристалічній речовині виявлено метадон та триметоприм. Метадон відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Триметоприм до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відноситься. В кристалічній речовині, масою 0,7862 г, маса метадону складає 0, 1663 г.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 25.09.2025, надана на експертизу грудкоподібна речовина рослинного походження, із ознаками формування, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено смолою канабісу. Маса смоли становить 1,22 г.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.09.2025, в наданій на експертизу кристалічній речовині міститься наркотичний засіб метадон. Метадон відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. В досліджуваній кристалічній речовині, масою 0,0455 г, маса метадону становить 0,0353 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установу «Стрижавська виправна колонія № 81», та його дружиною ОСОБА_8 , з метою незаконного збуту наркотичних засобів на територію виправної колонії.

В межах реалізації злочинного наміру, ОСОБА_6 забезпечив наявність наркотичних засобів для подальшого збуту, а також погодився бути посередником для їх передачі, надавши ОСОБА_7 реквізити своєї банківської карти № НОМЕР_1 для отримання коштів, призначених за збут наркотичних засобів.

Після перерахування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошових коштів в сумі 3650 гривень на вказану банківську картку за вказівкою ОСОБА_7 , останній зателефонував ОСОБА_6 , повідомивши про надходження коштів, і давши вказівку підготувати пакунок, що містив наркотичний засіб 2 г метадону та 2 канабісу.

Надалі ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 та усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримала вказаний пакунок від ОСОБА_6 та відправила його через службу доставки ТОВ «Нова пошта» на ім?я засудженого ОСОБА_10 , із зазначенням телефону ОСОБА_7 НОМЕР_2 , вказавши неправдиві дані відправника - ОСОБА_13 .

30.09.2025 в межах оперативного супроводу та контрольованої поставки, пакунок із наркотичними засобами був доставлений до виправної колонії Державній установу «Стрижавська виправна колонія № 81», за адресою: буд. 62, по вул. Алеї, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, та переданий ОСОБА_7 , який у свою чергу передав частину наркотичних речовин ОСОБА_9 , після чого останній добровільно видав їх працівникам поліції.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 30.09.2025, надана на експертизу речовина рослинного походження, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,81 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

30 вересня 2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України затримано ОСОБА_6 .

01 жовтня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

-Рапортом про кримінальне правопорушення від 01.04.2025;

-Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 05.08.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2025;

-Протоколом огляду відеозапису від 15.09.2025;

-Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17749-НЗПРАП від 25.08.2025;

-Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17751-НЗПРАП від 13.08.2025;

-Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17750-НЗПРАП від 15.08.2025;

-Протоколом огляду, виїмки кореспонденції та отримання зразків з відправлень, від 02.08.2025;

-Протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки;

-Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 14.09.2025;

-Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 17.09.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.09.2025;

-Протоколами про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 26.08.2025;

-Протоколом обшуку від 30.09.2025;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-іншими доказами.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

-переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

-незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки перебуваючи на волі.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також зазначили, що підозрюваний раніше судимий, тому вважали за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заявив, що доказів щодо передачі наркотичних засобів немає, судимість погашена.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 02.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках вказаного провадження 01.10.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором і слідчим при розгляді даного клопотання.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи систематичність вчинених кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання, про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім іншого, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, перебуває в цивільному шлюбі.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, сімейний та матеріальний стан, стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своїми діями ОСОБА_6 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», розуміючи суспільну небезпеку злочину, пов`язаного з метою придбання та збутом наркотичних засобів, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, сімейний та матеріальний стан, стан його здоров`я, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з дня фактичного затримання особи, тобто з 30.09.2025 по 28.11.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя