Номер провадження 1-кп/404/321/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002108 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Яимівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, ВПО, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.02.1985 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ст.17, ч.3 ст. 81, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

02.02.1995 вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.3 ст.81, ч.3 ст.84,44,42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

16.12.1998 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст.196-1 до 6 місяців позбавлення волі;

08.08.2000 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 140, ч.2 ст.81, 42 КК України до 2 років позбавлення волі;

10.02.2011 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

29.06.2011 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

22.12.2014 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;

02.06.2016 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

12.07.2016 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

19.08.2016 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

01.04.2021 року вироком Якимівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.09.2023 умовно-достроково на 6 місяців 29 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

06 серпня 2025 року, в період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв., точний час вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не встановлено, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , перебуваючи на території дитячого майданчика, розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Поповича, помітив сумку, який залишив неповнолітній ОСОБА_6 .

Розуміючи, що у вказаній сумці можуть бути речі, які становлять матеріальну цінність, дочекавшись поки сумка буде без нагляду, ОСОБА_3 вирішив здійснити таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, повторно, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення, користуючись тим, що його протиправні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном «ZTE Blade V50 Design 8/256Gb Black», вартістю 3 717,53 грн.

Надалі, ОСОБА_3 , залишивши місце вчинення злочину, покинув територію дитячого майданчика та попрямував до місця свого проживання, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд завдавши неповнолітньому потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3 717,53 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він 06.08.2025 року перебуваючи на території дитячого майданчика, розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Поповича, помітив сумку, який залишив неповнолітній ОСОБА_6 , звідки викрав мобільний телефон. Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є закінченим умисним тяжким злочином, особу винного, який не одружений, не працюючий, осудний, на обліках в лікарнях не перебуває, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше судимого.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, не працює, не одружений, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше судимий, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «ZTE Blade V50 Design 8/256Gb Black», коробка від мобільного телефону - залишити законному представнику потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 2672 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Фортечний районний суд м.Кропивницького протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фортечному районному суді м.Кропивницького копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1