УХВАЛА

15 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 522/21884/20

провадження № 51 - 3987 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2025 року що нього та засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

установив:

Касаційна скарга подана засудженим без додержання вимог ст. 427 КПК.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Усупереч вимогам ч. 3 ст. 33 КПК, якою передбачено, що кримінальне провадження в касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, засуджений адресує касаційну скаргу Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що

є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну оскаржених судових рішень з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок суворості та просить призначити остаточне покарання

у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Водночас вимоги касаційної скарги не узгоджуються з її мотивувальною частиною. Так, заявляючи відповідну вимогу до суду касаційної інстанції засуджений одночасно наводить доводи щодо недоведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, що свідчить про наявність суперечностей між заявленими вимогами та наведеними доводами. Тобто, відповідно до змісту касаційної скарги засуджений просить зменшити розмір призначеного йому покарання за злочин, винуватість у вчиненні якого, на його думку, не доведено, що є взаємовиключним.

До того ж, засуджений у скарзі не наводить обґрунтування допущення місцевим судом при здійсненні провадження таких порушень норм права, які в розумінні

ст. 412 КПК, є істотними та пливають на законність та обґрунтованість судового рішення. Замість цього він посилається на неповноту судового розгляду, що згідно зі ст. 433 КПК не є предметом перевірки за касаційною процедурою.

Попри те, що вирок місцевого суду переглядався в апеляційному порядку

ОСОБА_4 в скарзі не зазначає, в чому саме полягає незаконність ухвали з урахуванням положень статей 404, 405, 412, 419 КПК.Зокрема, у скарзі не конкретизовано, які доводи апеляційної скарги засудженого цей суд не розглянув і не дав на них умотивованих відповідей у своєму рішенні.

Крім того, усупереч положень ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копію оскаржуваного вироку місцевого суду.

Наявність цих недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

При цьому Суд звертає увагу засудженого на те, що недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті лише шляхом подання нової касаційної скарги.

Водночас Суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для її одержання засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців

у галузі права, які за законом мають право на надання такої допомоги особисто

чи за дорученням юридичної особи.

За правилами п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI

«Про безоплатну правничу допомогу» право на безоплатну вторинну правничу допомогу відповідно до цього Закону та інших законів України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правничих послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону (в тому числі захист і складення документів процесуального характеру).

Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують регіональні центри з надання безоплатної вторинної правничої допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5)).

Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили

і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правничу допомогу.

Тому для одержання такої допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду

від 05 вересня 2025 року залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3