У Х В А Л А

08.01.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_4 ,

потерпіла: ОСОБА_5 ,

представник власника майна адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачена: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Біла Церква Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000765, внесеному 03.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за №0000765, внесеному 03.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

До судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, звернувся адвокат ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_9 , в якому просить скасувати арешт на транспортний засіб марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , арештований у кримінальному провадженні №0000765 від 03.09.2025 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва в справі № 761/38148/25 (провадження 1-кс/761/24732/2025). Повернути транспортний засіб марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику майна ОСОБА_10 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 15 вересня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в справі № 761/38148/25 (провадження 1-кс/761/24732/2025) було задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна. Метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.09.2025, є забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, необхідністю проведення експертних досліджень.

На даний час транспортний засіб, який належить ОСОБА_10 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СТМ, номер - НОМЕР_2 , а саме: марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н., 4 км. а/д Р-17 зі сполученням "Біла Церква - Тетіїв".

Враховуючи, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_10 на праві власності, арешт транспортного засобу позбавляє його законної можливості реалізовувати право володіння та користування своєю власністю, що є грубим порушенням ст. 41 Конституції України, оскільки вказаний автомобіль використовується ним для забезпечення життєдіяльності власної родини.

Станом на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, усі необхідні слідчі дії та експертизи проведені, зібрані докази оцінені в сукупності, а кримінальне провадження з обвинувальним актом скеровано до суду та перебуває на стадії судового розгляду.

За таких обставин відсутні правові та фактичні підстави для подальшого збереження арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки орган досудового розслідування виконав усі процесуальні дії, для забезпечення яких застосовувався арешт майна, а подальше його обмеження не відповідає меті кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, захисник вважає, що необхідність подальшого утримання транспортного засобу марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 відпала.

Однак питання про зняття арешту вирішено не було, що позбавляє ОСОБА_9 можливості реалізувати права власника.

Обвинувачена ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_4 , не заперечували проти скасування арешту майна.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти скасування арешту майна в частині користування майном.

Потерпіла ОСОБА_5 , підтримала думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Так, 15 вересня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в справі № 761/38148/25 (провадження 1-кс/761/24732/2025) було задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: мотоцикл марки «Kawasaki ZZR 400»; автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н., 4 км. а/д Р-17 зі сполученням «Біла Церква - Тетіїв».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2025 вбачається, що арешт було накладено для запобігання подальшого відчуження, використання та розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертних досліджень.

На даний час в межах вказаного кримінального провадження усі необхідні слідчі дії та експертизи проведені, зібрані докази, а кримінальне провадження з обвинувальним актом перебуває на стадії судового розгляду.

Разом з тим, автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 не втратив ознак речового доказу, тому потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, який був накладений на транспортний засіб з метою збереження речових доказів, не відпала.

Однак, враховуючи, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що власником транспортного засобу марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_11 , який не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України, а саме в частині користування автомобілем.

Враховуючи відсутність відомостей та доведених ризиків про те, що власник майна ОСОБА_11 , користуючись вищевказаним автомобілем, вчинять будь-які дії, направлені на приховування, пошкодження, псування майна, його зникнення, втрати, знищення, є підстави вважати, що ризик приховування або зникнення арештованого майна в результаті його використання є перебільшеним, а позбавлення права користування майном буде неспівмірним та не пропорційним заходом переслідуваній меті на даному етапі досудового розслідування.

Таким чином, оскільки автомобіль має статус речового доказу у кримінальному провадженні, актуальність заборони у розпорядженні цим майно не зменшилась.

Отже, на підставі викладеного суддя вважає, що клопотання представника власника майна підлягає частковому задоволенню, а саме щодо скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2025 в частині заборони користування транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе клопотання про скасування арешту задовольнити частково, а саме в частині заборони права користування та змінити порядок зберігання речового доказу, передавши його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 , оскільки тривале зберігання транспортного засобу пошкодженого внаслідок ДТП під відкритим небом призведе до його корозії та таке часткове скасування арешту майна, а саме з права користування, не зашкодить кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 167, 170-175, 309, 376, 392, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_9 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2025, - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2025 у кримінальному провадженні №0000765 від 03.09.2025 у справі № 761/38148/25 (провадження 1-кс/761/24732/2025), а саме на транспортний засіб марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , в частині права користування.

Змінити порядок зберігання речового доказу, а саме: транспортного засобу "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_10 .

Попередити ОСОБА_9 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 09.01.2026 о 09.30 год. за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4А, зал судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

СуддяОСОБА_12