УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно.

В обгрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 є законним власником земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :08:001:2772 згідно з договором купівлі-продажу від 01 квітня 2025 року, укладеним з попереднім власником. Право власності належним чином зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

02 червня 2025 року слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ухвалив рішення про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2772, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно указаної земельної ділянки.

Арешт накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000079 за ознаками ч. 1 ст. 364 КК України, яке розслідується слідчим відділом ВП №1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області.

Кримінальне провадження ініційовано на підставі заяви спадкоємиці ОСОБА_6 , яка стверджує про нібито незаконну передачу земельної ділянки посадовими особами Оліївської сільської ради рішенням № 245 від 09.07.2021 року, посилаючись на те, що земля нібито належала її померлій бабусі ОСОБА_7 на підставі рішень виконавчого комітету Оліївської сільської ради № 82 від 15.10.1992 року та № 17 від 18.04.1996 року.

Адвокат стверджує, що детальна перевірка цих документів, проведена за ініціативою ОСОБА_5 через адвокатські запити, виявила фундаментальні проблеми з їх автентичністю та існуванням, що повністю підриває основу кримінального провадження щодо цієї земельної ділянки.

Так, рішення № 82 від 15.10.1992 року містить численні виправлення, виконані ручкою безпосередньо у тексті документа, що було встановлено при витребуванні копії з архіву Житомирської районної державної адміністрації. Наявність таких виправлень на офіційному архівному документі щодо майнових прав є вкрай підозрілою.

Рішення № 17 від 18.04.1996 року повністю відсутнє як в архіві Житомирської районної державної адміністрації (відповідь від 30.06.2025 року № 07-03/61 вих 87) так і в архіві Оліївської сільської ради. Сама Оліївська сільська рада у відповіді від 31.07.2025 року № 1067/від 19/кв підтвердила, що про існування цих рішень їм стало відомо від громадянки ОСОБА_6 , яка надала неперевірені копії.

Нереєстрація права власності: протягом понад 30 років ні ОСОБА_7 , ні її спадкоємці не зареєстрували право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку. За таких обставин відсутні «розумні підозри» того, що земельна ділянка була «об`єктом кримінально протиправних дій». Якщо ОСОБА_7 та її спадкоємці ніколи законно не володіли землею через відсутність або недійсність документів про приватизацію, то передача цієї землі іншим особам не може вважатися порушенням їхніх майнових прав.

Адвокат додає, що застосування заходів забезпечення не відповідає меті дієвості кримінального провадження. Проведення земельно-оціночної та земельно-технічної експертиз жодним чином не потребує утримання земельної ділянки в статусі арештованого майна.

Вказуючи на те, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем земельної ділянки, що виключає можливість накладання арешту за приписами Кримінального процесуального кодексу України, адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02 червня 2025 року у справі № 295/7306/25, на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2772, що належить ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Слідчим відділом ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 26.05.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Так, за даними слідства, під час опрацювання відомостей в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та з оприлюднених в ЗМІ матеріалів встановлено, що рішенням Оліївської сільської ради № 245 від 09.07.2021 «Про розгляд заяв громадян по затвердженню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» у власність ОСОБА_8 передано земельну ділянку, що перебувала у комунальній власності, кадастровий номер :08:001:2772. Проте, землі, за рахунок яких сформовано таку ділянку, перебували у приватній власності інших фізичних осіб, про що, згідно повідомлень в ЗМІ, було відомо посадовим особам Оліївської сільської ради.

У ході досудового розслідування 27.05.2025 допитано ОСОБА_9 , яка пояснила, що її бабуся ОСОБА_7 працювала у КСП «Оліївське» (реорг. ВСК «Світоч»), у зв`язку з чим отримала можливість приватизувати земельну ділянку та паї.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 82 від 15.10.1992 року «Про передачу виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову» її бабусі ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею 0,10 га, розміром 20х50 м, згідно з генеральним планом забудови район «Крошня» по вул. Гетьмана Вигівського, № 125.

У подальшому, відповідно до рішення виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 17 від 18.04.1996 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» її бабусі ОСОБА_7 передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка, яка була раніше надана громадянинові у межах населеного пункту, для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель 0,10 га, та для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 .

Указану земельну ділянку ОСОБА_7 використовувала для вирощування сільськогосподарських культур.

Крім того, ОСОБА_7 було передано у приватну власність земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Оліївське», розташованого в с. Оліївка, Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла та ділянка АДРЕСА_1 , перейшла в спадщину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , по 1/2 частині кожному.

У травні 2019 році, ОСОБА_9 на підставі нотаріально завіреного доручення від свого батька ОСОБА_11 звернулася до земельного відділу Оліївської сільської ради з приводу документального оформлення земельної ділянки АДРЕСА_2 та паїв, площею 3,1306 га, яким в подальшому було присвоєно кадастровий номер :01:000:0299. Працівник земельного відділу Оліївської сільської ради ОСОБА_12 , ознайомившись з документами на земельну ділянку та паї, повідомив, що земельна ділянка АДРЕСА_2 існує, проте спочатку необхідно написати заяву на документальне оформлення паїв та після їх оформлення звернутись для подальшого оформлення земельної ділянки.

Після оформлення паїв, приблизно у червні 2020 року, ОСОБА_9 разом з сестрою ОСОБА_13 звернулись до начальника земельного відділу Оліївської сільської ради ОСОБА_14 для документального оформлення земельної ділянки АДРЕСА_2 . Ознайомившись з наданими ОСОБА_14 документами, останній сказав, що вказана земельна ділянка виділена іншій особі - ОСОБА_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, після неодноразових офіційних звернень до Оліївської сільської ради ОСОБА_9 та ОСОБА_15 звернулись до суду з позовом щодо скасування рішення Оліївської сільської ради про відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_8 .

У липні 2024 року суд повернув позов для усунення недоліків та необхідності надання додаткових документів по земельній ділянці № 125. При цьому, на звернення ОСОБА_9 . Оліївською сільською радою надавались відповіді щодо земельної ділянки АДРЕСА_4 .

Також, свідок зазначила, що на даний час належна їй земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_5 та їй присвоєно кадастровий номер :08:001:2772.

Враховуючи викладене, ОСОБА_9 вважає, що службові особи Оліївської сільської ради, використовуючи службове становище, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, вчинили злочин та незаконно передали належну їй земельну ділянку іншій особі.

В обґрунтування наданих показів до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 долучила копії: рішення № 82 від 15.10.1992 року Оліївської сільської ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області про виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову р-н Крошні по вул. Г.Вигівського за № 125 гр. ОСОБА_7 ; акту розбивки фундаментів у натурі від 30.12.1994 року; плану забудови земельної ділянки від 30.12.1994 року; будівельного паспорту на забудову земельної ділянки; рішення Оліївської сільської ради Житомирського району, Житомирської області №17 від 18.04.1996 року про передачу безкоштовно у приватну власність земельну ділянку р-н Крошні по вул. Г.Вигівського за №125; акту погодження меж земельної ділянки; свідоцтва про майновий пай серія ЖИ-6 №150149 від 14.08.2008 р.; документації щодо отримання у спадщину земельної ділянки АДРЕСА_2 ; витягу із рішення № 476 від 24.12.2021 р. Оліївської сільської ради про розгляд заяв по затвердженню технічних умов (на паї); витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ- 021 від 22.11.2021 року на пай; витягу із рішення № 1307 від 21.10.2020 року Оліївської сільської ради про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою до відведення земельних ділянок (на ОСОБА_8 0,15 га для ведення особистого селянського господарства с. Оліївка); листування із Оліївською сільською радою відносно земельної ділянки АДРЕСА_2 ; схеми меж земельної ділянки ОСОБА_7 АДРЕСА_1 ; фото земельної ділянки в 2024 році, де спадкоємці ОСОБА_7 обробляли земельну ділянку АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта земельна ділянка за кадастровим номером :08:001:2772 на праві власності належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 квітня 2025 року земельна ділянка із кадастровим номером :08:001:2772 ОСОБА_8 відчужена ОСОБА_5 , громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. ЖитомиріУДМС України в Житомирській області 24 травня 2013 року, який проживає в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Наведені обставини та події, попередньо встановлені у кримінальному провадженні, підтверджено змістом ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2025 року по справі 295/7306/25.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2025 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2772, розташовану по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області 24 травня 2013 року, який проживає в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із забороною вчинення будь-яким особам будь-яких реєстраційних дій стосовно указаної земельної ділянки.

За положеннями ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 10 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обтяжене в рамках кримінального провадження майно, а саме, земельна ділянка, виявляє собою предмет правопорушення як матеріальний інтерес, в набутті якого в протиправний спосіб зацікавлені особи, може бути використаний як джерело підтвердження або спростування певних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в розрізі кваліфікації діянь за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про обгрунтованість застосуваних заходів процесуального обтяження та необхідність їх тимчасового подальшого збереження з метою забезпечення речових доказів.

Станом на час розгляду клопотання висновки у призначених по кримінальному провадженню експертизах не отримано.

В даному випадку потребується збереження у незмінному стані фізичних властивостей об`єкта, тобто як ділянки природного утворення з метою недопущення протиправного використання.

У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя зауважує, що здобуття висновку обґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування не зводиться до надання оцінки доказам в розрізі їх остаточного та безсумнівного рівня для підтвердження певних обставин на встановлення або спростування вини, а здійснюється слідчим суддею з охопленням всіх даних в їх окремому та сукупному значенні, що можуть вказувати на достатню ймовірність вчинення кримінального правопорушення.

За висновком слідчого судді, застосовані заходи кримінального забезпечення відповідають завданням кримінального провадження, не порушують принципи співмірності та обгрунтованості, не є надмірно обтяжливими для особи в розрізі інтересів кримінального провадження, а тому їх скасування є передчасним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1