Справа № 296/797/26
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого у ФОП ОСОБА_7 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0001224 від 11.06.2025

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що слідчими СУ ГУНП в Житомирській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001224 та 14.01.2026 прокурором до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 будучи особами, які раніше вчиняли ряд майнових та насильницьких злочинів, на шлях виправлення не стали та повторно вчинили нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 11 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що жителі селища Лугини Коростенського району Житомирської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , займаються не зареєстрованою в установленому законом порядку діяльністю в соціальній мережі «Tik-Tok» (соцмедійному застосунку для створення та поширення коротких відео та проведення онлайн-трансляцій), та мають у своєму володінні на його думку, від цієї діяльності значні грошові кошти, розробив план щодо висунення до вказаних осіб вимоги майнового характеру, за неперешкоджання їх діяльності та здійснення так званого «кришування».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами зазначених потерпілих, ОСОБА_4 , не пізніше 11 грудня 2024 року, висловив: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , вимогу у передачі йому щомісячно кожним потерпілим грошових коштів в сумі 20000 гривень, а також погрозу застосування насильства над потерпілими у разі відмови від виконання його вимоги.

У свою чергу потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , реально сприймаючи висловлені їм погрози та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, погодились на виконання висловленої їм вимоги, а тому, з метою недопущення вчинення насильницьких дій відносно них, у період з січня по березень 2025 року передали останньому грошові кошти в сумі по 40000 гривень кожен.

У подальшому, ОСОБА_4 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілих, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 07.03.2025, знаходячись у місцях позбавлення волі, використовуючи стільниковий зв`язок, під час розмов з потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , під вигаданим приводом, а саме здійснення так званого «кришування», у черговий раз висловив вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі по 20000 гривень кожним потерпілим за березень 2025 року, та наголосив на вищевказаних негативних наслідках, які настануть для потерпілих у разі невиконання ними вимоги.

У свою чергу потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 продовжуючи перебувати під психологічним тиском з боку ОСОБА_4 , реально сприймаючи висловлені їм погрози та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, погодились на виконання висловленої їм вимоги, а тому, з метою недопущення вчинення у подальшому відносно них насильницьких дій, зібрали грошові кошти в сумі 80000 гривень, з якими потерпілий ОСОБА_12 , 07.03.2025 діючи за вказівкою ОСОБА_4 прибув до м. Житомира, де о 21 год. 43 хв. поблизу магазину «Марципан», що розташований по вул. Велика Бердичівська, 5/9 зустрівся та передав на користь ОСОБА_4 вказані грошові кошти знайомому останнього ОСОБА_15 , який не був обізнаний про дану злочинну діяльність.

У подальшому ОСОБА_4 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілих, з метою надання попередньо висловленим вимогам та погрозам реального характеру, та як наслідок примушування потерпілих до виконання висловлених ним вимог, а також недопущення будь-якого опору з їхньої сторони, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 28.05.2025 запропонував прийняти участь у даній злочинній діяльності своєму знайомому ОСОБА_9 , а саме вчинити психологічний тиск на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , шляхом висловлення останнім вимог у передачі грошових коштів в сумі по 60000 гривень кожен, під вигаданим приводом наповнення так званого «злодійського общаку», з погрозами застосування насильства над потерпілими у разі невиконання ними цієї вимоги.

У свою чергу ОСОБА_9 на вказану пропозицію погодився, і таким чином вступив у злочинну діяльність за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 .

У подальшому, 28.05.2025, близько 15 год., з метою реалізації злочинного умислу направленого на незаконне збагачення, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом, прибув до місця проживання потерпілого ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи пригнічений психологічний стан потерпілого, в усній формі рішучим та агресивним тоном висловив останньому вимогу проїхати з ним до приміщення розташованого по АДРЕСА_4 .

У свою чергу потерпілий ОСОБА_10 , продовжуючи перебувати під психологічним тиском, реально сприймаючи висловлені йому погрози та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, з метою недопущення вчинення відносно нього насильницьких дій, погодився на виконання висловленої вимоги.

Цього ж дня, у період з 16 год 14 хв. по 16 год. 23 хв., знаходячись у приміщенні розташованому по АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом, висловив потерпілому ОСОБА_10 вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі в сумі 60000 гривень, мотивуючи вигаданим приводом, а саме необхідністю наповнення так званого «злодійського общаку». Після чого, на підтвердження реальності погроз щодо застосування до потерпілого протиправних дій, маючи на меті вчинення психологічного тиску на ОСОБА_10 та інших потерпілих шляхом залякування, з метою схиляння до виконання висловлених ними вимог, а також недопущення будь-якого опору зі сторони потерпілих, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 не менше двох ударів кулаками рук в обличчя та поріз клинком ножа передньої частини бедра.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів, керуючись єдиним злочинним умислом, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 10.06.2025, в обідній час прибули до непрацюючої АЗС, що розташована на в`їзді до селища Лугини Коростенського району Житомирської області, де подолавши волю потерпілих до опору та викликавши у них розуміння про реальність погроз, які були їм висловлені за вказаних вище обставин, у черговий раз висловили потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вимогу у передачі їм грошових коштів в сумі по 60000 гривень кожен, встановивши термін для виконання цієї вимоги до вечора цього ж дня, а також висловили погрози відібрання належного їм майна у разі невиконання ними цієї вимоги в зазначений термін, чим підтвердили серйозність спільного злочинного умислу.

Цього ж дня, у вечірній час потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 знаходячись в у різних місцях селища Лугини Коростенського району Житомирської, передали ОСОБА_4 частину грошових коштів у загальній сумі 100000 гривень.

Крім цього, 13.06.2025 потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 зібрали іншу частину грошових коштів в сумі 135000 гривень, які потерпілий ОСОБА_12 у ході зустрічі з невстановленою особою в селищі Лугини Коростенського району Житомирської, передав даній особі на користь ОСОБА_4 .

За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/13755/25 від 04.12.2024 строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, продовжено до 02.02.2026.

На даний час підготовче судове засідання у кримінальному провадженні не проведено, однак 02.02.2026 закінчується строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу, у зв`язку з чим, з метою запобігання наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, враховуючи, зокрема, що з часу застосування і попереднього продовження строку дії даного запобіжного заходу ризики, які стали підставою для ухвалення слідчими суддями відповідних рішень з цих питань, не зменшились і продовжують існувати на даний час.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав що у ньому викладені.

Захисник та підозрюваний заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжних захід або визначити заставу у розмірі згідно КПК України, оскільки ризики зменшилися. Також сторона захисту просила врахувати сімейний стан підозрюваного - одружений, на утриманні малолітня дитина, та даних про постійне місце роботи і проживання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Нормами ч.3 та 5 ст.199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 14.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У подальшому, застосований 15.08.2025р. підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід, неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2025 строк тримання під вартою без визначення застави продовжено до 02.02.2026 включно.

Починаючи з 28.11.2025 строк досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні не рахується у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

14.01.2026 прокурором до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Підготовче судове засідання у вказаній справі наразі не проведено.

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий, є достатніми та дають підстави вважати, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий суддя, оцінюючи ризики, враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, обвинувачений, так само як і на досудовому розслідуванні може вчиняти активні дії спрямовані на переховування від суду.

Також суд зважає на доводи прокурора, що 14.08.2025 після вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 189 КК України, а також клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній будучи під запобіжним заходом в межах іншого кримінального провадження, відповідно до якого йому заборонено залишати межі Житомирського району, спільно із іншим підозрюваним ОСОБА_9 був зупинений працівниками патрульної поліції на території одного із прикордонних районів Волинської області (документи додаються).

Вказане свідчить про реальність ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 достеменно відомі місця проживання потерпілих, про що свідчить задокументований факт, коли у період з 16 год 14 хв. по 16 год. 23 хв., знаходячись у приміщенні розташованому по АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом, висловив потерпілому ОСОБА_10 вимогу у передачі йому грошових коштів, заподіявши при цьому легкі тілесні ушкодження.

Таким чином сторона обвинувачення обгрунтовано стверджує, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх.

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_4 є особою схильною до вчинення різного виду злочинів проти власності, у тому числі із застосуванням насильства, на що вказують обставини неодноразового притягнення його в минулому до кримінальної відповідальності. Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та продовжив вчинення кримінальних правопорушень, що може свідчити про спосіб отримання доходів для проживання (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, які передбачають застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5, ст.177 КПК України, не зменшились та виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що наявність сім`ї, дитини на утриманні, обставини професійної діяльності, - дані обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , які, однак, не стали стримуючим фактором для останнього.

Будь-яких обставин, які би свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не встановлено, а доводи підозрюваного та захисника не переважають над наявністю існуючих на момент розгляду клопотання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства до потерпілого, слідчий суддя, продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 205, 206, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26.03.2026 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1