Провадження № 1-кп/592/1128/25
КОВПАКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. СУМИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000909,яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого статус УБД, раніше не судимого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 11.05.2018, рнокпп НОМЕР_2 , виключеного з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.12.2022, згідно рішення військово-лікарської комісії,

щодо вчинення суспільно-небезпечних діянь, які має ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

установив :

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_4 , будучи неосудним, у червні 2025 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, за невстановлених обставин, в порушення вимог ст.ст. 7, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (зі змінами та доповненнями), «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 (зі змінами та доповненнями), згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів, зазначених у Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (зі змінами та доповненнями) для фізичних осіб являється забороненою, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 на території земельної ділянки домоволодіння, вчинив протиправне діяння, спрямоване на незаконний посів та вирощування конопель, не маючи при цьому спеціального дозволу, на земельній ділянці, за вказаною адресою, посіяв в ґрунт насіння рослин коноплі. Після проростання рослин коноплі, ОСОБА_4 забезпечував умови для їх росту та дозрівання, тим самим незаконно здійснював вирощування конопель, з метою подальшого їх використання в особистих цілях, для власного вживання, без мети збуту.

05.09.2025 в період часу з 16:50 год. до 18:21 год. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 на території земельної ділянки домоволодіння, виявлено та вилучено 40 (сорок) рослин, ззовні схожих на рослини роду коноплі, котрі проростали з ґрунту.

Відповідно до висновку Сумського НДЕКЦ № СЕ-19/119-25/14897- НЗПРАП від 12.09.2025 надані на дослідження 12 рослин є рослинами роду Коноплі (Cannabis).

В результаті вчинення вище вказаних дій, що виразилися у незаконному посіві та незаконному вирощуванні рослин роду коноплі в кількості 40 рослин, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування конопель.

Окрім цього, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 05.09.2025, ОСОБА_4 не маючи спеціального дозволу, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, зірвав невстановлену кількість кущів рослини роду конопель, які власноруч незаконно посадив та вирощував на території власного домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Після цього, ОСОБА_4 , переніс вказані рослини роду конопель на горище домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого їх висушування та власного вживання без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції під час санкціонованого обшуку проведеного 05.09.2025 в період часу з 16:50 год. до 18:21 год., під час якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження - канабіс, чим здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

За результатами експертного дослідження речовини, вилученої за вищевказаних обставин встановлено наступне.

Відповідно до висновку Сумського НДЕКЦ № СЕ-19/119-25/14889- НЗПРАП від 12.09.2025- надані на дослідження речовини рослинного походження є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (із суміші в перерахунку на висушену речовину) становить - 21,4 г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із змінами та доповненнями) канабіс відноситься до категорії наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено (список І таблиці І), кримінальна відповідальність за незаконний обіг наркотичного засобу «канабіс» настає, якщо його вага становить більше 5,0 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс» загальною масою 21,4 г, без мети збуту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно-небезпечні діяння, які містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України. Просила застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, зазначивши, що ОСОБА_4 дійсно хворіє на психічне захворювання, але матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні не доведений факт вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що у нього існують проблеми зі здоров`ям з 2022 року, періодично лікується у психіатричних стаціонарах. Служив у Збройних силах України, проходив військову службу до 2022 року. Має власний будинок на АДРЕСА_1 , який йому дістався у спадщину від батьків, в ньому зареєстровані також його діти. Проживає періодично у будинку, або у матері. До війни (до 2022 року) в будинку жили квартиранти. На території домоволодіння він саджав помідори, капусту, картоплю іншу городину, є яблуні, бджоли. Йомі відомо як виглядають рослини конопель, читав про їх дію на організм людини та психічний стан. Раніше вживав, зараз протягом останнього часу не вживає наркотичний засіб. Запитував у американського ветерана війни про властивості та дію марихуани. Ключі від будинку є в нього та його дітей (14 та 16 років), які при його відсутності кормили собаку (з серпня 2025 року), кота «Марсіка». У брата та матері ключі від будинку відсутні. Перебував на стаціонарному лікуванні з 30.06.2025 по 11.08.2025, вважає, що потрібно періодично проліковуватись. Коноплі, які знайшли на горищі не його, мабуть залишили квартиранти, доступ туди вільний за допомогою драбини. Рослини конопель не садив, мабуть насіялись самі, не прополював. Поліція та прокурори зробили свою роботу добре це все видно по справі.

Мотиви прийняття рішення судом. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Вчинення суспільно-небезпечних діянь ОСОБА_4 при зазначених обставинах підтверджується зібраними доказами.

На підставі ухвали слідчого судді від 05.09.2025 справа № 592/14480/25 у даному кримінальному провадженні було надано дозвіл на проведення обшуку садиби за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу обшуку від 05.09.2025, який проведено на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 з 16.50 год. до 18.21 год. за участі понятих, спеціаліста, ОСОБА_4 , із здійсненням безперервного відеозапису, який оглянуто у судовому засіданні, на пропозицію дізнавача ОСОБА_4 знаходячись біля воріт домоволодіння, заявив, що може видати ростучі рослини коноплі та винести з будинку. Під час проведення обшуку вбачається, що на території домоволодіння між помідорами ростуть рослини схожі на коноплі заввишки до 1,5 метра, також дані рослини ростуть між кукурудзою, гарбузами, біля капусти, ділянка в міру доглянута. Таким чином на території домоволодіння виявлено та вилучено 40 рослин, ззовні схожих на рослини роду коноплі, котрі проростали з ґрунту.

З горища будинку ОСОБА_4 самостійно та добровільно виніс та показав дізнавачу рослину у висушеному стані з стеблом, гілками та листям, схожу на рослину коноплі.

Відповідно до висновку Сумського НДЕКЦ № СЕ-19/119-25/14889- НЗПРАП від 12.09.2025- надані на дослідження речовини рослинного походження є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (із суміші в перерахунку на висушену речовину) становить - 21,4 г.

Постановою дізнавача від 13.09.2025 визнано речовими доказами: канабіс із суміші в перерахунку на висушену речовину 21,4г.

Відповідно до висновку Сумського НДЕКЦ № СЕ-19/119-25/14897- НЗПРАП від 12.09.2025 надані на дослідження 12 рослин є рослинами роду Коноплі (Cannabis).

Постановами дізнавача від 05.09.2025, 13.09.2025 визнано речовими доказами 28 рослин схожих на рослини роду коноплі та 12 рослин роду коноплі, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 878 від 16.05.2025, ОСОБА_7 під час вчинення кримінального проступку страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг з наростаючим дефектом F20.00, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 95 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, при цьому жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Підстав не довіряти вищевказаним доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Рішення про неосудність особи приймає суд, виходячи з оцінки не тільки висновку експерта, а й усіх конкретних матеріалів справи (п. 3 ППВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 року № 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку (ч. 3 ст. 94 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я», застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

З огляду на встановлені факти, приймаючи до уваги характер кримінального правопорушення, заслухавши прокурора, захисника, особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 хворіє на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, цивільного позову.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 92-94 КК України, ст. ст. 100, 128, 292, 335 ч. 1, 512, 513, 516 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000909,яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази: канабіс із суміші в перерахунку на висушену речовину 21,4г.; 28 рослин схожих на рослини роду коноплі та 12 рослин роду коноплі, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області після набрання ухвалою законної сили знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8