Справа № 487/7640/25
Провадження № 1-кс/487/4719/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 13.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України, про арешт майна

встановив:

24.10.2025 прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000185 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на грошові що містяться на рахунку у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (, МФО 305299) за карткою № НОМЕР_1 , а також зупинити видаткові операції по рахунку; на грошові кошти, що містяться на рахунку у АТ «Державний ощадний банк України», (, МФО 300465) за карткою НОМЕР_2 , а також зупинити видаткові операції по рахунку. Клопотання просив розглянути без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що грошові кошти, що містяться на вищевказаних карткових рахунках, зараховані за результатами збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів ОСОБА_4 . Розпорядження цими грошовими коштами здійснюється останнім, а тому на підставі ч. 2, 3, 4 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000185 від 13.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території м. Херсон та інших регіонів України займається незаконним придбанням, транспортуванням та зберіганням незаконно виготовлених підакцизних товарів (тютюнових виробів), а також зберігає, придбає та перевозить з метою використання при продажу товари підроблені марками акцизного податку України.

За результатами проведених гласних та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 організували незаконне придбання, транспортування та зберігання з метою подальшого збуту, а також збут незаконно виготовлених тютюнових виробів не маркованих марками акцизного податку, а також маркованих підробленими марками акцизного податку на території м. Херсона та інших регіонів України. З цією метою ними створено та забезпечено функціонування відповідних груп у мессенджерах «Telegram» та «Viber», ведення яких здійснює ОСОБА_5 , яка безпосередньо приймає замовлення на реалізацію тютюнових виробів від покупців по території України, в тому числі і у м. Херсон. Отримані замовлення вона передає ОСОБА_4 , який забезпечує формування посилок із тютюновими виробами та їх відправку покупцям службою доставки ТОВ «Нова пошта». Формування таких посилок та їх відправку безпосередньо здійснюють ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відправки здійснюються з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, в м. Кривий Ріг знаходиться і місце зберігання значних обсягів незаконно виготовлених тютюнових виробів. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є мешканцями м. Кривий Ріг. ОСОБА_5 перебуває у м. Новояворівськ Львівської області, звідки віддалено здійснює адміністрування «Telegram» та «Viber» каналів, приймання замовлень та передачу їх ОСОБА_4 .

Прийом замовлень на тютюнові вироби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підконтрольні їм особи здійснюють із використанням як особистих мобільних телефонів, так і «корпоративних» мобільних телефонів. Також для спілкування між собою дані особи використовують застосунки «Whatsapp», «Telegram», «Viber», «Signal», для чого використовуються мобільні телефони та комп`ютерна техніка.

В ході досудового розслідування проведено ряд негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких здійснено арешти та огляд кореспонденції, контрольовані закупки тютюнових виробів, за результатами яких отримано зразки таких виробів та призначено відповідні судові експертизи.

Так, 14.03.2025, 03.07.2025 проведено негласні слідчі (розшукові) дії контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки тютюнових виробів у ОСОБА_5 . Так, закупником здійснено замовлення тютюнових виробів, які надійшли до відділення № 24 ТОВ «Нова пошта» у м. Херсоні, оплату здійснено у цьому ж відділенні. В ході огляду поштового надходження встановлено, що у ньому знаходяться тютюнові вироби не марковані марками акцизного податку та марковані марками акцизного податку із ознаками підробки. З метою встановлення відповідності марок акцизного податку, якими марковано закуплені пачки із тютюновими виробами, маркам акцизного податку для маркування тютюнових виробів вітчизняного виробництва, що перебувають у офіційному обігу, призначено відповідні експертні дослідження.

Згідно висновків експертів № СЕ-19/122-25/3131-ДД від 03.07.2025, № СЕ-19/122-25/3132-ДД від 04.07.2025, № СЕ-19/122-25/3133-ДД від 03.07.2025, № СЕ-19/122-25/3907-ДД від 15.07.2025 за результатами судових технічних експертиз документів, проведених Херсонським НДЕКЦ МВС України, надані на дослідження марки акцизного податку не відповідають маркам акцизного податку для маркування тютюнових виробів вітчизняного виробництва, що перебувають у офіційному обігу.

22.10.2025 слідчим СУ ГУНП в Херсонській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2025 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: банківська картка "приватбанк" НОМЕР_1 ; банківська картка "ощадбанк" НОМЕР_2 .

Посилаючись на те, що грошові кошти, що містяться на вищевказаних рахунках отриманні незаконним шляхом та можуть підлягати спеціальній конфіскації, прокурор вважав за необхідне з метою забезпечення кримінального провадження накласти на них арешт.

Але з зазначеним слідчий суддя погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із положеннями п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

У частині 4 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, прокурор лише припускає наявність грошових коштів на зазначених банківських рахунків, та використання їх ОСОБА_5 у своїй протизаконній діяльності. Разом з цим дані обставини не встановлені, так само як і не надано слідчому судді доказів належності банківськіх рахунків будь якій особі, а також виду цих рахунків, які можуть бути рахунками зі спеціальним режимом використання, а отже накладення на них арешту призведе до порушення прав підозрюваного на отримання заробітної плати чи соціальних виплат, що буде порушенням ст. 43 Конституції України.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини"/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахування викладеного, враховуючи, що при подачі клопотання прокурором не було дотримано вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках повернути прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1