№ провадження 1-кс/208/4913/25
УХВАЛА

25 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000284 від 06.05.2025 року, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000284 від 06.05.2025 року.

ОСОБА_4 у судовому засіданні прохала скасувати арешт, своє клопотання підтримала.

Власники майна підтримали клопотання.

Прокурор у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши учасників справи, дослідивши наявні матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Майно, на яке накладено арешт, відноситься до кримінального правопорушення, факт якого розслідується, та в силу положень ст.98 КПК України визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на майно було націлене не на позбавлення власника його майна, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним, а виключно на те, щоб тимчасово запобігти ризикам, передбаченим ст.170 КПК України.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, заявником на виконання вимог даної статті не надано слідчому судді доказів та обґрунтувань, доказів які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту, свідчили б про те, що потреба в його накладенні відпала, або б давали підстави для визнання його необґрунтовано накладеним.

В цьому контексті слід зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Зважаючи на те, що досудове розслідування не завершено, на даний час слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій, які б дозволили встановити всі обставини кримінального правопорушення, вважаю, що мета ефективності досудового розслідування та кримінального провадження в цілому не досягнута, а встановлені слідчим суддею ризики, які стали підставою для накладення арешту на майно не відпали, та на даний час проводяться слідчі дії.

При цьому, під час вирішення клопотання по суті враховую висловлену Європейським судом з прав людини у рішенні "Бакланов проти Росії" від 9 червня 2005 року позицію щодо необхідності досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, зокрема, у сфері забезпечення непорушності права власності, та констатую, що в даному випадку накладення арешту на автомобіль є законним та виправданим, і сприятиме забезпеченню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Разом з тим, вважаю, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази по справі з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність автомобілю, на який накладено арешт, до вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та достатньою підставою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що заявником не доведено, що на час розгляду застосовані заходи арешту та їх підстави відпали, як і не надано будь-яких доказів, що обґрунтовують та доводять відсутність потреби в подальшому застосуванні арешту майна, беручи до уваги, що на даний час слідство у кримінальному провадженні не закінчено, а тому підстав для скасування арешту не встановлено, та клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000284 від 06.05.2025 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1