Справа № 496/8301/25
Провадження № 1-кс/496/18/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання, в якому просить скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області від 16.12.2025 року, а саме: з автомобіля «Mercedes-Benz S500», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 1999 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 та користувачем якого є ОСОБА_3 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в застосуванні вищевказаного заходу відпала потреба, так як всі необхідні слідчі дії з автомобілем проведені, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт на вказане майно.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання провести за його відсутності, на клопотанні наполягає.

Прокурор до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання провести за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти скасування арешту майна із вказаного автомобіля в частині права користування.

Слідчий до судового засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ ВП № 2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 12.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області від 16.12.2025 року було накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz S500», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 1999 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 та користувачем якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовим доказом в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить власник майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на автомобіль, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Враховуючи викладене, а також те, що на даний час власник майна позбавлений можливості повною мірою користуватися належним йому транспортним засобом у зв`язку з обмеженнями, встановленими ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області, та з огляду на відсутність заперечень прокурора щодо скасування арешту в частині заборони користування транспортним засобом, слідчий суддя доходить висновку, що підстави для подальшого арешту майна в частині права користування відпали.

У зв`язку з наведеним, клопотання про скасування арешту майна в частині права користування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, у частині скасування арешту майна щодо права відчуження та розпорядження слід відмовити, оскільки на даний час триває досудове розслідування, а транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладний ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду (справа 496/8301/25, провадження № 1-кс/496/2200/25) із забороною користування на майно у кримінальному проваджені № 0000392 від 12.12.2025 року, а саме: з автомобіля «Mercedes-Benz S500», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 1999 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 та користувачем якого є ОСОБА_3 .

В іншій частині клопотання ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 50000392.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1