УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 рокуСправа № 495/5338/23
Номер провадження 1-в/495/3/2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський Одеської області подання заступника начальника відділу Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.07.2023 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, встановивши обов`язки передбачені ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до суду через систему «Електронний суд» із поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_6 , засудженого 25.07.2023 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, встановивши обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В обґрунтування подання зазначила, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо.

Засуджений ОСОБА_6 умови та порядок відбування покарання систематично не порушував: 12.03.2024 та 19.03.2024 не з`явився до відділу пробації без поважних причин, внаслідок чого особі 26.03.2025 було винесено письмове попередження. Після проведеної профілактичної та попереджувальної роботи суб?єкт пробації більше не порушував обов?язки покладені на нього судом. Однак, 08.07.2025 громадянин не з?явився на реєстрацію в службу пробації. Згідно письмового пояснення ОСОБА_6 , в цей день був затриманий працівника ТЦК та представниками поліції і доставлений до військомату для перевірки документів, а відпустили його 09.07.2025.

Працівником районного відділу пробації був направлений запит до територіального центру комплектування для підтвердження або спростування факту перебування чоловіка в їх установі. На момент направлення до суду подання про звільнення від покарання служба пробації не отримала листа від адресата. За час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації особа до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, нових злочинів не скоювала.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пробацію» від 05.02.2015 р. №160-VIII в рамках соціально-виховної роботи проводилися оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та складений індивідуальний план роботи із засудженою особою. Суб?єкт пробації під час реалізації індивідуального плану роботи викопував заходи та рекомендації персоналу уповноваженого органу з питань пробації. Приймав участь в групових заходах соціального та психологічного спрямування.

Строк випробування закінчився 25.07.2025 року.

У судовому засіданні заступник начальника відділу Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 подання повністю підтримала, та просила таке задовольнити з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 , оскільки це не суперечить вимогам закону.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, подання підтримує у повному обсязі.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Таким чином, враховуючи положення ч.5 ст.539 КПК України суд дійшов до висновку про можливість розгляду подання без участі вказаних осіб.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.539 КПК України звільнення засудженого від призначеного йому покарання з підстав, передбачених частиною першою статті 78 КК України, здійснюється суддею районного (міського) суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ, органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Судом встановлено, що вироком від 25.07.2023 Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, встановивши обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо.

Засуджений ОСОБА_6 умови та порядок відбування покарання систематично не порушував: 12.03.2024 року та 19.03.2024 року не з`явився до відділу пробації без поважних причин, внаслідок чого особі 26.03.2025 року було винесено письмове попередження. Після проведеної профілактичної та попереджувальної роботи суб?єкт пробації більше не порушував обов?язки покладені на нього судом. Однак, 08.07.2025 року громадянин не з?явився на реєстрацію в службу пробації. Згідно письмового пояснення ОСОБА_6 , в цей день був затриманий працівника ТЦК та представниками поліції і доставлений до військомату для перевірки документів, а відпустили його 09.07.2025 року.

Працівником районного відділу пробації був направлений запит до територіального центру комплектування для підтвердження або спростування факту перебування чоловіка в їх установі. На момент направлення до суду подання про звільнення від покарання служба пробації не отримала листа від адресата. За час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації особа до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, нових злочинів не скоювала.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пробацію» від 05.02.2015 р. №160-VIII в рамках соціально-виховної роботи проводилися оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та складений індивідуальний план роботи із засудженою особою. Суб?єкт пробації під час реалізації індивідуального плану роботи викопував заходи та рекомендації персоналу уповноваженого органу з питань пробації. Приймав участь в групових заходах соціального та психологічного спрямування.

Строк випробування закінчився 25.07.2025 року.

Нових злочинів протягом іспитового строку ОСОБА_6 не вчинив.

На переконання суду, допущені невідвідування засудженим ОСОБА_6 до органу з питань пробації для реєстрації та факт притягнення останнього до відповідальності в сукупності з іншими встановленими в ході судового розгляду відомостями, зокрема, щодо дотримання засудженим протягом іспитового строку належної правової поведінки, вказують про виправлення засудженого ОСОБА_6 .

Таким чином, дослідивши подання та його підстави, суд приходить до переконання, що воно підлягає задоволенню, оскільки строк покарання з випробуванням терміном в 1 рік, що призначений судом ОСОБА_6 закінчився 25.07.2025. Протягом зазначеного строку засуджений виконував покладені на нього обов`язки, нового злочину не вчинив, а тому ОСОБА_6 слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.ст.392-395,537,539 КПК України,ст.78 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника відділу Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.07.2023 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, встановивши обов`язки передбачені ст. 76 КК України звільнити від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_8