ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000764 від 11.06.2024 року відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червонознам?янка Іванівського району (нині - с. Знам`янка Березівського району) Одеської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, без інвалідності, пенсіонерки, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема на момент вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні - Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX від 08.05.2024 року, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року.

Так, ОСОБА_4 , 11 червня 2024 року, в період часу з 18 годин 00 хвилин до 18 години 12 хвилин, тобто в період дії воєнного стану, перебувала у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова (нині - Є.Танцюри), буд. 30.

В подальшому, ОСОБА_4 , підійшовши на касу супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», щоб розрахуватися за обраний нею продовольчий товар, побачила на прилавку вказаної каси мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9с» в корпусі синього кольору, з назвою «Midnight Gray» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , на що у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону за вищевказаними ознаками.

У той же час в тому ж місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, будучи впевненою, що її дії залишаться непомітними для працівників та відвідувачів супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», таємно, шляхом вільного доступу, взяла з каси до рук раніше залишений потерпілою ОСОБА_5 вищезазначений мобільний телефон, та поклала в пакет, який у останньої був при собі, разом з оплаченим на касі продовольчим товаром, тим самим незаконно ним заволодівши.

Надалі, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки «Redmi» моделі «9с» в корпусі синього кольору, під назвою «Midnight Gray» IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-карткою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» за абонентським номером: НОМЕР_4 на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3 149 (три тисячі сорок дев?ять) гривень 30 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорювала та надала показання, які за своїм змістом аналогічні обставинам, що вказані в обвинувальному акті, а саме те, що вона на початку літа 2024 року, перебувала в магазині «АТБ», який розташований по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, та побачила на прилавку мобільний телефон. Пересвідчившись, що за нею ніхто не спостерігає, взяла вказаний телефон та поклала його до свого пакета та після чого покинула магазин. Крадіжку вчинила з метою подальшого користування викраденим телефоном. В ході досудового розслідування добровільно повернула викрадене майно. Назву та вартість викраденого майна не оскаржує. Розуміє, що діяла під час воєнного стану. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні участі не приймала, оскільки матеріали справи містять її заяву, якою вона просить здійснювати розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі, при цьому претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має, а призначення покарання залишає на розсуд суду.

Прокурор, у зв`язку з беззаперечним визнанням обвинуваченою свої вини під час судового розгляду, просила обмежитись допитом обвинуваченої і дослідженням документів, що характеризують її особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі викладеного, за згодою учасників провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення та запевнили суд у тому, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, суд, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням документів, що характеризують її особу, а також дослідженням документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила, що саме вона, за викладених в обвинувальному акті обставин, здійснила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції, тому, зважаючи на викладене та те, що обвинувачена підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини, і беззаперечно визнала свою вину, суд вважає доведеним пред`явлене їй обвинувачення і кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_4 ; її вік (70 років); соціальне положення (пенсіонерка, незаміжня, має місце реєстрації та постійне місце проживання на території Одеської області); стан здоров`я (особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності не має); те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає вину у вчиненому у даному провадженні, а також готова нести за це відповідальність; добровільне відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття) та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню ОСОБА_4 інших (нових) кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про неї, позицію прокурора в судових дебатах, яка вважала, що виправлення особи може бути досягнуто без ізоляції від суспільства, а також те, що потерпіла не наполягає на суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, з подальшим звільненням її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання та спосіб його виконання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Цивільний позов у даному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського (нині - Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 17.06.2024 року, скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу ОСОБА_4 та приймаючи до уваги призначене їй покарання та спосіб його виконання, суд вважає, що відсутні підстави для застосування будь-якої міри запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського (нині - Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 17.06.2024 року - скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов слідчої від 12.06.2024 року та 14.06.2024 року, а саме:

- DVD-R диск, 4.7 Gb, марки «Axent» із назвою 764, на якому відеозапис під назвою: D9_S0704_E1237.mp4 - зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000764 від 11.06.2024 року;

- мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9с» в корпусі синього кольору, з назвою «Midnight Gray», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з серійним номером НОМЕР_5 - вважати повернутим власниці за належністю, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 17.06.2024 року;

- коробку від мобільного телефону марки «Redmi» моделі «9с» в корпусі синього кольору, з назвою «Midnight Gray» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 - вважати повернутою власниці за належністю, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 12.06.2024 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченій. Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1