Номер провадження: 11-сс/813/1703/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011, внесеного до ЄРДР 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та накладено арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 29 липня 2025 року у ході проведення обшуку за місцем проживання співробітника технічного нагляду КП «Чорноморськводоканал» ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1. Флеш-носій «Mibrand», обємом 4Gb;

2. Флеш-носій «Apacer», з написом «Комп»;

3. Жорсткий диск «WesterDigital» обємом 1 ТВ з s/n: WCC4J4TRU741;

4. Ноутбук «DELL», з s/nDJKZ632G в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм «DELL», моделі VB-004044;

5. Мобільний телефон марки «Samsung» GalaxyS23ts/nR5CW20SD552, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з чохлом сіро-чорного кольору;

6. папка зеленого кольору, яка містить кошторисну документацію по об`єкту за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, на 93 арк;

7. Робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 8;

8. Робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 3;

9. Робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 7;

10. Робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 4;, 6, 5, 4, 6(2);

11. Кошторисна документація, Акти КБ-2В, договори, листування, відомості за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23 щодо вказаного об`єкта, на 266 арк;

12. Журнал виконанябетоних робіт за реконструкцією ГКНС;

13. Журнал арматурних робіт за адресою Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23;

14. Журнал вхідного контролю якості матеріалів.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене майно має доказове значення та є достатньо підстав вважати, що його збереження необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки вилучені речі та документи можуть містити інформацію щодо обставин даного кримінального провадження, а тому підлягають дослідженню органом досудового розслідування

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги доводи сторони захисту та безпідставно наклав арешт на вилучене майно, з огляду на нижченаведене:

- слідчий суддя, не звернув уваги, що вилучене майно не має ознак речових доказів, як того вимагає ст. 98 КПК України. Воно належить ОСОБА_8 та безпосередньо використовується ним у його законній господарській діяльності та і в повсякденному житті. Арештоване майно не є предметом, знаряддям, чи результатом вчинення кримінального правопорушення;

- під час проведення обшуку, його власником ОСОБА_8 було надано слідчому доступ до комп`ютерної техніки, до мобільного телефона, аби останні пересвідчились, що зазначене майно не містить відомостей, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні або на яких міститься інформація щодо вчинення кримінального правопорушення, однак слідчим без проведення огляду такого майна на місці було прийнято рішення про його вилучення. При цьому, станом на день розгляду клопотання, пройшло більше 10 днів з моменту вилучення майна та слідчим не було вжито жодних заходів щодо огляду вилученого майна, що свідчить про неправомірне втручання у право власності.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого провести огляд вилученого майна протягом 3-х днів та повернути вилучене майно власнику, відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційного скарги, оскільки в рамках вказаного кримінального провадження призначено експертизи, предметом дослідження яких є вилучене майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення спеціальної конфіскації (ч.ч.1-2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегією суддів встановлено, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя у повному обсязі належним чином дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011, внесеному до ЄРДР 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно клопотання про арешт майна, за версію органу досудового розслідування посадові особи КП «Чорноморськводоканал» () під час реалізації проекту (фінансування здійснює міжнародна організація ООН ЮНІСЕФ) по забезпеченню сталого управління водопостачання та гігієни, зменшення екологічної проблеми та покращення доступу до чистої води, шляхом зловживання службовим становищем вступили у злочинну змову з посадовими особами приватного підприємства (підрядника) тa представниками міжнародної організації, привласнили грошові кошти, виділені на реалізацію вказаного проекту, чим спричинили нанесення збитків місцевому бюджету у значних розмірах.

Встановлено, що ЮНІСЕФ підписав договір з Чорноморською громадою Одеської області щодо реконструкції головної каналізаційно-насосної станції міста, яка розташована по вулиці Паркова, 23 у м. Чорноморськ. Загальна сума договору складає 12.7 млн. грн. (11 млн. грн. виділено міжнародною організацією ООН ЮНІСЕФ, та 1.7 млн. грн. виділено з місцевого бюджету Чорноморською міською радою).

З метою реалізації вказаного проекту КП «Чорноморськводоканал» 06 вересня 2024 року проведено тендер із закупівлі послуг з реконструкції вказаної ГКНС, за результатами якого обрано переможця (виконавця робіт)ПП «Южспецтрейд» (код ЄРДПОУ 3743386), зареєстроване за адресою: Одеська область, м. Південне, вул. Будівельників 9, приміщення XV).

Так, за ініціативи ОСОБА_11 з метою реалізації протиправної схеми щодо заволодіння грошовими коштами, які виділені на реконструкцію вказаної КНС міжнародною організацією ЮНІСЕФ, 28.02.2025 КП«Чорноморськводоканал» проведено тендер, щодо коригування проектно-кошторисної документації об?єкта, перемогу в якому за сприянням ОСОБА_11 , отримало ТОВ «ТК ПРОЕКТ», загальна сума проведеного тендеру складає 150 645,00 гривень.

Однак директор КП «Чорноморськводоканал» ініціював розірвання основного договору між КП «Чорноморськводоканал» та ПП «Южспецтрейд» щодо реконструкції ГКНС, мотивуючи вказані дії тим, що нібито під час проведення робіт з реконструкції КНС, підрядник виконав на даному етапі обсяг робіт на ту суму, яку було заплановано кошторисом, однак виникла необхідність у проведенні інших видів робіт, які не були передбачені проектом та кошторисом та в послідуючому укладено прямий договір на виконання будівельних робіт по завершенню, які вже фактично завершені.

Встановлено, з метою зменшення витрат на реалізацію проекту, не виконано основні вимоги проекту по заміні покрівлі на ГКНС (не було встановлено пароізоляційну плівку; пінополістирол 70 MM; гідроізоляційну плівку; армуючу сітку; стяжку - 60 мм; руберойд) з улаштуванням водовідведення. Відведення дощових вод виконати зовнішнім водостоком з відведенням стоків на вимощення, а також, не здійснили улаштування фундаменту під насос No1 (H-1), No2 (H-2).

Під час реалізації своєї протиправної схеми по привласненню грошових коштів директор КП «Чорноморськводоканал» ОСОБА_11 залучив підконтрольного йому співробітника вказаного КП ОСОБА_8 .

В рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 21 липня 2025 року (справа №947/26824/25, провадження №1-кс/947/10813/25), 29 липня 2025 року в період з 05 години 58 хвилини по 10 годин 20 хвилину проведено обшук за місцем проживання співробітника технічного нагляду КП «Чорноморськводоканал» ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: флеш-носій «Mibrand», об`ємом 4Gb; флеш-носій «Apacer», з написом «Комп»; жорсткий диск «WesterDigital» обємом 1 ТВ з s/n: WCC4J4TRU741; ноутбук «DELL», з s/nDJKZ632G в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм «DELL», моделі VB-004044; мобільний телефон марки «Samsung» GalaxyS23ts/nR5CW20SD552, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з чохлом сіро-чорного кольору; папка зеленого кольору, яка містить кошторисну документацію по об`єкту за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, на 93 арк; робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 8; робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 3; робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 7; робочий проєкт за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, ТОМ 4;, 6, 5, 4, 6(2); кошторисна документація, Акти КБ-2В, договори, листування, відомості за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23 щодо вказаного об`єкта, на 266 арк; журнал виконаня бетоних робіт за реконструкцією ГКНС; журнал арматурних робіт за адресою Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23; журнал вхідного контролю якості матеріалів (а.с.56-59).

Постановою слідчого від 30 липня 2025 року на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження (а.с.60-63).

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст. 93 КПК України).

Слідчим суддею ухвалою від 21 липня 2025 року надано дозвіл на обшук за місцем проживання співробітника технічного нагляду КП «Чорноморськводоканал» ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення, зокрема: документів по об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 , мобільних телефонів, носії електронної інформації, комп`ютерної техніки (а.с.53-55 т.1).

Ураховуючи дискреційне право слідчого вирішувати чи вилучати виявлене під час обшуку майно, а також те, що ухвалою слідчої судді прямо надано дозвіл на відшукання вказаного майна, то слідчий суддя мав повне право на прийняття рішення щодо арешту вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів провадження та надано відповідну оцінку слідчим суддею, що слідством перевіряється причетність ОСОБА_8 до вказаного кримінального правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що арештоване майно може мати доказове значення та є достатні підстави вважати, що його збереження необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки арештоване майно відповідно до протоколів огляду від 26 серпня 2025 року, 28 вересня 2025 року та 29 вересня 2025 року, які надані прокурором під час апеляційного розгляду, містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, які є предметом дослідження зокрема фототехнічної експертизи, відповідно до постанови слідчого від 15 вересня 2025 року.

Відтак, потреба у накладенні арешту на майно обумовлена необхідністю проведення експертизи, за наслідком якої буде встановлена необхідність або його подальшого утримання як доказу у провадженні, або можливість повернення володільцю як такого, що не містить на собі відомостей, важливих для з`ясування обставин вчинення злочину.

Представник власника майна у ході апеляційного розгляду заявляв, на вилученій техніці міститься важлива для його власника інформацію, що стосується його господарській діяльності.

Враховуючи цінність відомостей, що містяться на вилученому майні, пов`язаних з реконструкцією головної каналізаційно-насосної станції міста Чорноморська, за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул. Паркова, 23, які підлягають дослідженню у тому числі експертним шляхом, колегія суддів вважає обґрунтованим арешт. Водночас це не позбавляє можливості власника майна або його представника звернутись до органу досудового розслідування з проханням про копіювання важливої для них інформації.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, є корупційним правопорушенням, а корупція, у свою чергу, становить серйозну загрозу верховенству права, демократії та правам людини, нівелює соціальну справедливість, перешкоджає економічному розвитку та загрожує належному функціонуванню ринкової економіки, слід дійти висновку, що наявний суспільний інтерес обмеження права власності є пропорційним втручанню у мирне володіння майном, а тому, оскільки таке втручання проведено відповідно з вимогами законодавства, безпідставним є твердження в апеляційній скарзі та те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, відповідно до ст.132, 170, 173 КПК України дотримався принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності осіб завданням кримінального провадження та врахувала наслідки від вжиття такого тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб. Доказів негативних наслідків обраного заходу забезпечення для осіб, в інтересах яких подані апеляційні скарга, не надано та під час їх розгляду не встановлено.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співрозмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011, внесеного до ЄРДР 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4