УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/170/26

29 січня 2026 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні, у залі суду в м.Костопіль клопотання дізнавача СД ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 17.12.2024 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 17.12.2024 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 17.12.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

16.12.2024 о 18:55 год., надійшла письмова заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 , про те, що з початку грудня 2024 року маловідома особа шляхом обману та зловживання довірою, під приводом благодійності, використовуючи дані сім`ї громадянина ОСОБА_6 , без його згоди, заволоділа грошовими коштами у сумі приблизно 100000 грн.

24.01.2026 в рамках даного кримінального провадження в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_2 , проведений обшук в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», ЙМЕЙ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» NPU5135220 та 2 пластикові банківські картки АТ АБ «Укргазбанк» за № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» NPU5135224.

Правова кваліфікація кримінального проступку: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) ч.1 ст.190 КК України.

На даний час виникла необхідність в арешті майна, а саме: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A22», IMEI 1: НОМЕР_2 , ЙМЕЙ 2: НОМЕР_3 та 2 пластикових банківських карток АТ АБ «Укргазбанк» за № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які перебувають у власності громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки: АДРЕСА_2 .

Документи, що підтверджують право власності відсутні.

Підставою арешту майна є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є доказом кримінального правопорушення, необхідність запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження вказаних речових доказів.

Вилучене майно має істотне значення у даному кримінальному провадженні, та є джерелом доказів, яке після проведення необхідних експертиз, слугуватиме підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Окрім, цього отримання вказаних речей має значення для кримінального провадження і підлягає вилученню та зберіганню до матеріалів кримінального провадження для подальшого використання, як доказ.

Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та 2 пластикові банківські картки АТ АБ «Укргазбанк» за № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Зокрема встановлення посібників, інших фактів протиправної діяльності фігуранта, проведення експертиз.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного, всебічного досудового розслідування.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Особа, у володінні якої знаходилось вказане майно, в судове засідання не з`явилась.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши клопотання і додані до нього документи, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Так, із долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження №0000164 від 17.12.2024 вбачається, що вказане майно саме по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування та збереження речових доказів.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Вирішуючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб, у володінні яких перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

В даному випадку підставою застосування арешту майна, відповідно до ч.2 ст.170, п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речових доказів, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», ЙМЕЙ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та 2 пластикові банківські картки АТ АБ «Укргазбанк» за № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які перебувають у власності громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1