Справа № 203/8820/25
Провадження № 1-кс/0203/5424/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

08 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 22 листопада 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002690 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч.1 ст. 286 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання, складене слідчим, погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0002690, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України автомобіля «ЗАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на праві власності за ОСОБА_5 , в обґрунтування якого слідчий зазначає, що арешт майна на вказане є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, адже автомобіль є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберіг на собі його сліди вчинення та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і, необхідні у незмінному стані для проведення відповідних експертиз, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Крім цього, накладення арешту на автомобіль, у даному випадку має суттєве значення для безперешкодного та своєчасного призначення та проведення судової автотехнічної експертизи, судової трасологічної експертизи, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, з метою встановлення істини та досягнення завдань кримінального провадження, а також збереження речових доказів.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, одночасно з клопотанням подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у відсутності слідчого.

Власник майна, а також володілець майна, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися. 08 грудня 2025 року від представника володільця адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд клопотання за його та володільця майна відсутності, проти накладення арешту на майно заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 22 листопада 2025 року надійшло повідомлення на лінію 102 від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказала, що 20 листопада 2025 року приблизно о 16:00 год. під час руху по нерегульованому пішохідному переходу, який знаходиться на провулку Січовому в місті Дніпро, в районі перехрестя з вул. 128-ї Бригади Тероборони, на неї скоїв наїзд невстановлений автомобіль, під керуванням невстановленого водія. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому латеріальної щиколотки із задовільним стоянням кісткових уламків.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 20 листопада 2025 року о 16:07 год. водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ» р/н НОМЕР_1 по вул. 128-ї Бригади Тероборони в місті Дніпрі, під час виконання маневру повороту ліворуч на провулок Січовий, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2025 року за № 0002690 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.

29 листопада 2025 року під час проведення слідчих розшукових дій було встановлено та вилучено автомобіль «ЗАЗ» р/н НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29 листопада 2025 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002690 від 22 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вказаний автомобіль залишено на території спеціального майданчику ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд.22.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вбачається, що автомобіль «ЗАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 , 2004 року випуску, зеленого кольору, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене в ході проведення огляду 29 листопада 2025 року майно, а саме автомобіль марки «ЗАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 , а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім цього, зважаючи на те, що слідчим доведена необхідність проведення судових експертиз, таких як судово-трасологічна, судова експертиза технічного стану автомобіля, для яких об`єкт дослідження (транспортний засіб) має бути у незмінному стані, то слідчим обґрунтовано заявлено про застосування заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже невжиття таких заходів може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення транспортного засобу порівняно зі станом транспортного засобу під час його вилучення в результаті ДТП, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки «ЗАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 , будь-яким особам у будь-який спосіб, окрім здійснення слідчих процесуальних дій, спрямованих на досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Заперечення представника володільця майна щодо накладення арешту на вказаний транспортний засіб не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для арешту транспортного засобу за ознакою відповідності критеріям речового доказу за ст. 98 КПК України, як предмету кримінального правопорушення, оскільки технічна справність автомобіля має доводитись належними та допустимим доказами, в тому числі висновком експерта. Крім того, після проведення всіх необхідних слідчих дій з автомобілем, власник майна не позбавлена можливості звернутися до суду з клопотання про скасування арешту.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, а ст. 175 КПК України покладає обов`язок негайного виконання ухвали про арешт майна на слідчого, прокурора.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 22 листопада 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002690 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч.1 ст. 286 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на вилучений 29 листопада 2025 року в ході проведення огляду автомобіль «ЗАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на праві власності за ОСОБА_5 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1