Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2658/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/755/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0000290 від 14.10.2025 за апеляційною скаргою прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 17.10.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в житомирській області ОСОБА_7 про арешт майна.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученого в ході огляду місця події від 14.10.2025, а саме: - автомобіль марки «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_8 , що проживає в АДРЕСА_1 ; - особисті речі ОСОБА_9 : пакети для сміття, 3 пари рукавичок, клейка стрічка «скотч», портативний газовий пальник в чохлі чорного кольору, обценьки дані речі упаковано в спец пакет RAW0032509, грошові кошти у сумі 200 Євро, 2400 гривень, які упаковано в спец пакет CRI1227766, закордонний паспорт України на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 упакований в спец, пакет СRI1227767, мобільний телефон марки «Motorola» чорного кольору упакований в спец пакет СRI12277638; - особисті речі ОСОБА_10 : мобільний телефон марки «Хiomi» модель «Hyper Оs», який упаковано в спец пакет СRI1227789, гроші у сумі 2000 доларів США, 500 Євро, які упаковано в спец пакет CRI1227639, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 , який упаковано в спец пакет CRI1227634, пакети для сміття та термоковдру, які упаковано в спец пакет RAW0032510; - мобільний телефон марки «Samsung» модель «C20», належний ОСОБА_11 , який упаковано в спец пакет СRI1227753.

При цьому, наголошує, що за загальним правилом, встановленим у ч.2 ст.234 та ч.2 ст.237 КПК України, огляд та обшук житла чи іншого володіння особи здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, та у винятковому випадку, передбаченому ч.3 ст.233 КПК, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, однак у такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій (постфактум) звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. При цьому, до проведення огляду за правилами обшуку від ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 отримано власноруч написані заяви про надання дозволу слідчому на огляд їх речей, вказане підтверджується під час допитів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , проведених у відповідності до ст. 225 КК України, останні в залі судового засідання вказали, що надали слідчому оглянути їхні речі відповідно й написали власноруч заяви про дозвіл, водій ОСОБА_11 не надавав дозвіл на проведення огляду автомобіля марки «Hyundai» модель «Sonata», який належить ОСОБА_8 , та котра на момент огляду була відсутня. Зазначає, що в даному випадку орган досудового розслідування вживаючи всіх заходів з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання засобів вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути речовими, доказами провів огляд за правилами обшуку. Зазначає, що органом досудового розслідування надано слідчому судді відповідні докази, що свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Вважає, що висновок слідчого судді у рішенні про те, що вилучені автомобіль, мобільні телефони та речі є недопустимими доказами, які проведені внаслідок незаконного обшуку та не можуть бути використані у кримінальному провадженні та не підлягають спеціальній конфіскації є незаконним, при тому, що ухвала слідчого судді Малинського районного суду 16.10.2025 про відмову у задоволенні огляду за правилами обшуку 20.10.2025 оскаржена прокурором до Житомирського апеляційного суду, а, відтак посилатись на рішення, яке не набрало законної сили є передчасним. Наголошує, що надаючи оцінку недопустимості доказів слідчий суддя виходить за межі розгляду вказаного клопотання про накладення арешту, що є явним порушенням вимог КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в підтримку своїх апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, у відповідності до ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Положеннями ч.3 ст.171 КПК України передбачено, що в даному випадку у клопотанні повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

У відповідності до матеріалів провадження №283/2658/25, в провадженні ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №000290 від 14.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

За змістом клопотання про накладення арешту на майно, 14.10.2025 близько 19 години 15 хвилин на околиці с.Діброва Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області зупинено автомобіль марки «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював доставку в прикордоння двох громадян України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тим самим сприяв їм незаконному перетину державного кордону України в напрямку Республіки Білорусь.

14.10.2025 в період часу з 20:00 по 21:52 було проведено огляд автомобіля марки «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що розташований на узбіччі автодороги «Т-0608» «Малин - Народичі» поблизу с. Діброва Коростенського району Житомирської області, за географічними координатами: 50.913450, 29.224711, в ході якого виявлено та вилучено особисті речі ОСОБА_9 : пакети для сміття, 3 пари рукавичок, клейка стрічка «скотч», портативний газовий пальник в чохлі чорного кольору, обценьки, які упаковано в спец пакет RAW0032509, грошові кошти у сумі 200 Євро, 2400 гривень, які упаковано в спец пакет CRI1227766, закордонний паспорт України на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 упакований в спец, пакет СRI1227767, мобільний телефон марки «Motorola» чорного кольору упакований в спец пакет СRI12277638.

Особисті речі ОСОБА_10 : мобільний телефон марки «Хiomi» модель «Hyper Оs», який упаковано в спец пакет СRI1227789, гроші у сумі 2000 доларів США, 500 Євро, які упаковано в спец пакет CRI1227639, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 , який упаковано в спец пакет CRI1227634, пакети для сміття та термоковдру, які упаковано в спец пакет RAW0032510.

Також в ході огляду вилучено мобільний телефон марки «Samsung» модель «C20», належний ОСОБА_11 , який упаковано в спец пакет СRI1227753.

В ході огляду вилучено автомобіль марки «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.10.2025 старший слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в житомирській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого в ході огляду місця події проведеного 14.10.2025 в період часу з 20:00 по 21:52 на узбіччі автодороги «Т-0608» «Малин - Народичі» поблизу с. Діброва Коростенського району Житомирської області, за географічними координатами: 50.913450, 29.224711, за результатами судового розгляду слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала.

На переконання апеляційного суду, в даному випадку слідчим суддею ретельно перевірено доводи слідчого та прокурора щодо накладання арешту на майно, в співвідношенні до матеріалів кримінального провадження, та зроблено правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на це майно.

Так, за результатами апеляційної перевірки матеріалів провадження та оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено те, що в попередньому в межах провадження №000290 від 14.10.2025 орган досудового розслідування звертався до слідчого судді Малинського районного суду з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду місця події 14.10.2025, а саме автомобіля марки «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистих речей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За результатами розгляду цього клопотання слідчим суддею постановлено відповідну ухвалу від 16.10.2025 (провадження №283/2658/25, а.п.18-20) про відмову в задоволенні клопотання слідчого про огляд місця події, мотивоване порушенням органом досудового розслідування при зверненні з вище зазначеним клопотанням норм ст.ст.233, 234, 237 КПК України.

Згідно ж ч.3 ст.233 КПК України, в разі якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на зазначене оскільки вище зазначене майно (автомобіль «Hyundai» модель «Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , особисті речі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) вилучене в ході огляду місця події проведеного 14.10.2025 в період часу з 20:00 по 21:52 на узбіччі автодороги «Т-0608» «Малин - Народичі» поблизу с. Діброва Коростенського району Житомирської області, за географічними координатами: 50.913450, 29.224711, отримані внаслідок проведення незаконного обшуку, це виключає правову підставу для накладання арешту на це майно.

Отже, при розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримано вимоги ч.1 ст.175, ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, висновки викладенні в оскаржуваному рішенні є законними та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та не спростовують висновків слідчого судді про відсутність правової підстави для арешту майна.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 17.10.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в житомирській області ОСОБА_7 про арешт майна, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :