Справа № 545/4721/25
Провадження № 1-в/545/447/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Божковської виправної колонії (№16)» про умовно-дострокове звільнення та встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого до засудження АДРЕСА_1 , працював до засудження не офіційно, не одруженого, українця, громадянина України,раніше судимого: 22.09.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,-

засудженого: 27.11.2024 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 ч.1, 72 ч.1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Божковської виправної колонії (№16)» про умовно-дострокове звільнення та встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував, посилаючись на наявність підстав для умовно-дострокового звільнення.

Представник адміністрації виправної колонії та засуджений ОСОБА_4 просили подання задовольнити, справу слухати у їх відсутність, про що надали відповідні заяви.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку прокурора, суд доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК); б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років,- того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребує в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджений 27.11.2024 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, 71 ч.1, 72 ч.1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку: 03.03.2025 року, кінець строку: 03.04.2026 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.03.2025 року. З 03.03.2025 року відбував покарання в державній установі «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 11.04.2025 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)». Працевлаштований робітником виробничої майстерні установи. До праці ставиться сумлінно. Не допускає порушень пожежної безпеки та безпеки праці. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці має 1 заохочення, стягнень не мав. Вину у вчиненому злочині повністю визнав, що підтверджується матеріалами його особової справи. Висловлює каяття щодо скоєного та прагне уникнути повторного потрапляння до місць позбавлення волі. Антисоціальну поведінку не вважає прийнятною. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. У колективі засуджених будує рівні взаємовідносини із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Не допускає порушень установленого порядку відбування покарання. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Утримує в чистоті та порядку спальне місце і при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд, дотримується вимог санітарії та гігієни. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, Має бажання змінити своє життя на краще, бере активну участь у виконанні заходів індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим та інших виховних заходах, що проводяться в установі. Приймав активну участь у реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених: «Подолання наркотичної залежності». Був залучений до корекційній програмі: «Реабілітація осіб, які вживають психоактивні речовини», на даний час залучений до корекційної програми: «Вирішення проблем». На заходи виховного та профілактичного характеру реагує та робить для себе належні висновки. Має позитивні плани на майбутнє, хоче вести правослухняний спосіб життя.Виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 1/2 частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п г, ст. 3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі адміністративний нагляд встановлюється стосовно осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Аналізуючи встановлені обставини суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання із встановленням адміністративного нагляду, а тому подання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 3 п г, ст. 10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі від 01.12.1994 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Божковської виправної колонії (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2024 року на невідбутий строк, що складає 00 рік 05 місяців 05 днів.

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративний нагляд терміном на 1 рік, та встановити обмеження:

-заборона виходу з будинку (квартири) з 21 години до 5 години ранку.

-заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та розпиття спиртних напоїв.

-реєстрація в органах Національної поліції України по місцю мешкання 2 рази в місяць.

-заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5