Справа № 729/1068/25
1-кп/729/127/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000122 від 18.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булавинівка, Новопсковського району, Луганської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, має середню освіту, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, працюючого у ТОВ «Нова пошта» (м. Бобровиця) приймальником, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2025 року, у справі № 729/119/25, яка набрала законної сили 25.02.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Однак, 17.06.2025 близько 10 год. 30 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, з метою відвідати магазин та невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки «Рено Трафік» білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 поблизу базару, що за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський р-н., м. Бобровиця, вул. Незалежності, 3, де його зупинили працівники групи реагування патрульної поліції ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУН ГУНП в Чернігівській області.

Тим самим, ОСОБА_3 умисно не виконав постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14.02.2025 у справі № 729/119/25, яка набрала законної сили 25 лютого 2025 року та якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав, просить суворо його не карати, не оспорює фактичні обставини, дав показання, що злочин вчинив при обставинах вказаних у обвинувальному акті, в скоєному щиро кається, свій вчинок засуджує, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини скоєння кримінального правопорушення та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставину, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні злочину, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу скарг на його поведінку не надходило, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та з урахуванням вище викладених обставин, які істотно знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину , з подальшим звільненням його від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути найого поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для призначення іншого покарання, передбаченого санкцією ст. 382 ч.1 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1