Справа № 206/2306/25
Провадження № 1-кс/206/1338/25
УХВАЛА

01 грудня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001835 від 16 липня 2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №15/2015 від 14.01.15 «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-VІІІ від 10.01.2015 ОСОБА_5 23.06.2015 пройшов військову лікарняну комісію, про що складена довідка за №1/1914 щодо придатності останнього до військової служби. 25.06.2015 ОСОБА_5 вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 08.07.2015 о 08 год. 00 хв. для подальшої відправки до військової частини, включено його до ВОС 100915А, роз`яснено зміст повістки та можливість настання кримінальної відповідальності у разі ухилення від призову за мобілізацією.

Однак ОСОБА_5 , маючи намір на ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 08.07.2015 до пункту відправки військовослужбовців не прибув, та до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, тим самим ухилився від призову за мобілізацією.

Після цього, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, відповідно до постанови лікарської комісії при Сєвєродонецькому міському комісаріаті від 23.06.2015, з метою ухилення від призову за мобілізацією, 28.06.2015 о 18 годині 26 хвилин, перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Піски», розташованому на території Дворічанського району Харківської області, та виїхав на територію російської федерації, тим самим ухилився від призову за мобілізацією.

13 травня 2016 року органом досудового розслідування, у відповідності зі ст.ст. 135, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України направлено останньому засобами поштового зв`язку.

26 травня 2016 року органом досудового розслідування, відповідно до ст. 281 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження невідоме, ОСОБА_5 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відповідно до повідомлення УКР ГУНП в Луганській області від 18.10.2023 встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу № 3004 від 06.06.2016.

01 травня 2025 року слідчим суддею Самарського районного суду міста Дніпра надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін якого сплив.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 236 (8161) від 19.11.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 19.11.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик ОСОБА_5 , на 10.00 год. 24.11.2025, 25.11.2025, 26.11.2025 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, для допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій.

У жодний із призначеного часу ОСОБА_5 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до слідчого або прокурора не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він знайомий із ОСОБА_5 , оскільки вони раніше мешкали поруч, нині місцезнаходження ОСОБА_5 йому невідоме, за місцем мешкання ОСОБА_7 бачив ОСОБА_5 приблизно 1,5 роки тому;

-поясненням ОСОБА_8 , який пояснив, що його син ОСОБА_5 виїхав до Російської федерації;

-поясненнями ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_5 , пройшовши медичну комісію у червні 2015 року, після вручення повістки про виклик до призовного пункту не прибув, документів які надають право на відстрочку не надав;

-корінцем повістки про виклик ОСОБА_5 , яка була вручена останньому 25.06.2015.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, та який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, що надає йому можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний

ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

-відповідно до даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 перетнув кордон 28.06.2015 о 18:26 годині на виїзд з України в рф в пункті пропуску «Піски» Дворічанського району Харківської області;

-за результатами перевірки за БД «АРКАН» не виявлено фактів перетину ОСОБА_5 державного кордону України в період з 2017 до 2025 року;

-в протоколі допиту свідка від 05.03.2019 ОСОБА_10 зазначила, що її син ОСОБА_5 , який мешкав з нею, наприкінці червня 2015 року залишив місце проживання, забравши свої особисті речі та документи, та, ймовірно, виїхав до рф;

-в поясненні від 19.11.2021 ОСОБА_10 зазначила, що її син ОСОБА_5 проживає в м. Бєлгород рф, разом зі своєю дружиною та двома дітьми, працює в пекарні та отримав громадянство російської федерації. ОСОБА_10 зазначила, що після того як її син виїхав до рф, вона особисто отримала поштою повідомлення про підозру на його ім`я. Також остання зазначила, що її син не планує приїжджати назад на територію України;

Таким чином, встановлено наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та/або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для забезпечення реалізації покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам, слідчий також просив не визначати ОСОБА_5 заставу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0001835, відомості про яке внесено до ЄРДР від 16 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

13 травня 2016 року органом досудового розслідування, у відповідності зі ст.ст. 135, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України направлено останньому засобами поштового зв`язку.

26 травня 2016 року органом досудового розслідування, відповідно до ст. 281 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження невідоме, ОСОБА_5 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відповідно до повідомлення УКР ГУНП в Луганській області від 18.10.2023 встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу № 3004 від 06.06.2016.

01 травня 2025 року слідчим суддею Самарського районного суду міста Дніпра надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін якого сплив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбаченіх статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є одним з різновидів запобіжних заходів.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Згідно із абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1