УХВАЛА

23.12.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянув винесене у кримінальному провадженні

№ 0000135 від 22.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно, вилучене 22.12.2025 року у ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Xiomi» «redmi Note 9»; портативний відеореєстратор марки Motorola № 475208, які поміщено до сейф-пакету № С700018730.

У клопотанні прокурор зазначила, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 22.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2025 року о 22 год. 25 хв. працівниками УПП в Житомирській області на стаціонарному блокпості, розташованому на а/д Київ-Чоп, окружна дорога за м. Звягель, у зв`язку з можливим порушенням Правил дорожнього руху, а саме руху у лівій смузі, за наявності вільної правої смуги, працівниками УПП НПУ в Житомирській області - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зупинено автомобіль марки BMW 3-ї серії, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням керівника управління Волинської обласної прокуратури - ОСОБА_6 , який рухався у напрямку м. Рівне.

Під час виконання вимоги щодо надання для перевірки документів на право керування автомобілем та після ознайомлення зі службовим посвідченням, працівники УПП повідомили про перебування ОСОБА_6 у розшуку, згідно з відомостями бази ТЦК.

В подальшому, незважаючи на наявність військово-облікових документів та посвідчення про відстрочку від призову на військову службу від 13.11.2025 року, яке є дійсним на весь строк проведення мобілізації, та ознайомлення ОСОБА_5 і ОСОБА_4 із вказаними документами, останні запросили ОСОБА_6 та пасажира вказаного автомобіля начальника відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 до приміщення стаціонарного блокпосту, на що вони погодились.

Незважаючи на наявність необхідного переліку чинних військо-облікових документів та прохання з`ясувати причину невідповідності у базі даних ТЦК відомостей щодо розшуку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 висловили вимогу про необхідність його доставки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, ігноруючи зауваження працівників Волинської обласної прокуратури - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо неправомірності дій працівників поліції та їх прохання діяти у межах чинного законодавства, зокрема, шляхом складання протоколу затримання, ОСОБА_5 висловив у бік ОСОБА_6 погрозу застосування спецзасобу «кайданки» для доставки до РТЦК та СП, складання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення та інформування по місцю роботи, з метою настання для

ОСОБА_6 негативних наслідків у подальшій роботі.

Усвідомлюючи реальність погроз працівників поліції щодо застосування спецзасобів та примусового доставлення до приміщення РТЦК та СП, ОСОБА_6 погодився прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 на власному автомобілі, на що отримав відмову від працівників поліції.

Незважаючи на підкорення неправомірним вимогам працівників поліції, останні, обступивши ОСОБА_6 , тобто фактично перешкоджаючи йому у можливості вільно обирати напрямок руху, супроводили його до службового автомобіля марки «Renault Duster», після чого, у безпосередньому фізичному супроводі поліцейського, який знаходився поруч на задньому сидінні автомобіля, ОСОБА_6 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де без складання будь-яких документів щодо підстав затримання і доставки, всупереч власної волі, знаходився близько однієї години.

22.12.2025 року ОСОБА_4 було затримано, у порядку ст. 208 КПК України.

В цей же день, останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися діями, що ображають особисту гідність потерпілого.

Так, 22.12.2025 року, під час затримання ОСОБА_4 , у порядку ст. 208

КПК України, та проведення його особистого обшуку, було виявлено і вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 «Xiomi» «redmi Note 9»; портативний відеореєстратор марки Motorola № 475208, які поміщено до сейф-пакету № С700018730.

22.12.2025 року вказані речі і предмети прокурором визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не з`явилася, у прохальній частині клопотання зазначила про те, що просить клопотання розглянути без участі прокурора, яка підтримує клопотання у повному обсязі. Власники майна у судове засідання не з?явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно, вилучене 22.12.2025 року у ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Xiomi» «redmi Note 9»; портативний відеореєстратор марки Motorola № НОМЕР_2 , які поміщено до сейф-пакету № С700018730.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: