Провадження № 1-кп/204/1076/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м.Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду, матеріали кримінального провадження №0000046 від 05.11.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про Укази Президента України про введення та продовження воєнного стану в Україні, 13 жовтня 2024 року близько 20 години 00 хвилин, знаходячись у приміщенні кафе «Куб», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Новокримська, буд. 3Б, побачив на барній стійці мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 10 Pro 6/128 GB, чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 та який він визначив для себе, як об`єкт злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за вищевказаною адресою, у вищевказаний час ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, умисно, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв із барної стійки мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 10 Pro 6/128 GB, чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 та поклав собі до кишені штанів одягнутих на ньому. Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи № 5231/24 від 19.11.2024 року, матеріальну шкоду на загальну суму 7239,60 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження без участі потерпілого ОСОБА_6 . Також, пояснив суду, що викрадений у потерпілого телефон він добровільно видав працівникам поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судові засідання на неодноразові виклики, не з`явився, про час та місце розгляду кримінального провадження, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор наполягав на розгляді кримінального провадження без участі потерпілого ОСОБА_6 , в порядку ст.349 КПК України, що не перешкоджає розгляду справи. Також, зазначила, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі, викрадене майно-телефон повернутий потерпілому ОСОБА_6 .

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження №0000046, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 (а.п.98-104); висновок експерта №СЕ-19/104-24/46382-Д від 15.11.2024 року (а.п.36-42); довідку про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.35); висновок експерта №5231/24 від 19.11.2024 року (а.п.46-51); звіт про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.45); постанову про визнання речовими доказами від 09.11.2024 року (а.п.25-26) та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, раніше не судимий, на утриманні нікого не має.

У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданого звіту та довідки.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку один рік - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №5231/24 від 19.11.2024 року, у розмірі 320, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №СЕ-19/104-24/46382-Д від 15.11.2024 року, у розмірі 1591,80 грн.

Речові докази: мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 10 Pro 6/128 СВ, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити законному власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя: ОСОБА_1