Справа № 462/284/26
провадження 1-кс/462/71/26
У Х В А Л А

про повернення скарги

14 січня 2026 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 щодо невнесення уповноваженими особами ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення від 27.11.2025 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області внести у відповідності до ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення за її заявою від 27.11.2025 року ч. 1 ст. 191 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розпочати досудового розслідування.

Вивчивши скаргу, вважаю, що дана скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

У ч. 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Разом з тим, вказаними нормами не регламентовано територіальну підсудність щодо розгляду скарг, зокрема, на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.

Згідно із ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 192, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України слід застосовувати зазначене правило й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі ч. 1 ст. 306 КПК України. При цьому, у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті і не регламентує діяльність слідчого судді.

Отже, для визначення того, до якого місцевого суду може бути подано скаргу або клопотання слідчому судді ключове значення мають дві підстави: 1) територіальна юрисдикція місцевого суду; 2) знаходження органу досудового розслідування в межах відповідної територіальної юрисдикції місцевого суду.

Як встановлено слідчою суддею із матеріалів скарги ОСОБА_2 , остання оскаржує рішення про відмову у внесення відомостей до ЄРДР, прийняте уповноваженою особою ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, місцезнаходження якого за адресою: 79057, м. Львів, вул. Г. Чупринки, 65, що відноситься до юрисдикції Франківського районного суду м. Львова.

За наведеного, слідча суддя дійшла висновку, що скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова, оскільки подана з порушенням правил територіальної підсудності.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи наведене, беручи до уваги положення п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідча суддя дійшла висновку, що скаргу ОСОБА_2 слід повернути скаржниці та при цьому, роз`яснити, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя,

постановила:

скаргу ОСОБА_2 щодо невнесення уповноваженими особами ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення від 27.11.2025 року повернути.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати скаржниці ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідча суддя: ОСОБА_1