УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 27.09.2020 р., за ознаками кримінальних № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 27.09.2020 р., за ознаками кримінальних № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2023, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою незаконного особистого збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), маючи на меті незаконне збагачення, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вчинення злочинів проти власності.

З метою втілення свого злочинного плану, направленого на незаконне збагачення, ОСОБА_8 вирішив створити та очолити організовану злочинну групу, метою якої визначив здійснення вимагання та отримання систематичного протиправного прибутку від такої діяльності, до складу якої, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2023 року, залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , яким повідомив свій злочинний план, направлений на отримання неконтрольованого державою прибутку для всіх учасників за вчинення конкретних дій.

Так, ОСОБА_8 , усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування організованою групою, яку він почав формувати в невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше грудня 2023 року, обравши напрямок її діяльності вимагання та незаконне заволодіння транспортними засобами.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, маючи намір на отримання незаконного доходу, діючи умисно, з корисливих мотивів, поклавши на себе функції організатора і керівника групи, підшукав та залучив осіб, які увійшли по взаємній згоді до складу такої групи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . Очоливши вказане стійке злочинне об`єднання, визначив необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників організованої групи, функцій кожного з учасників, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, злочинну спеціалізацію вказаної групи, яка передбачала вчинення особливо тяжких злочинів на території України, в тому числі Київської області та м. Києва, а саме вчинення вимагання, тобто вимог передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру, що відбувалося систематично, сплановано та під керівництвом ОСОБА_8 , при цьому, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ в Україні введений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, ОСОБА_8 визначив ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як учасників організованої групи та виконавців злочинного плану, на яких поклав функції активних учасників організованої групи, а саме: особисто контактувати з жертвами та вимагати передати кошти у якості погашення боргу, компенсації за неякісно виконану роботу, під виглядом законних претензій, здійснювати фізичний або дистанційний контроль за жертвою, психологічний тиск, включаючи погрози фізичного насильства, шляхом незаконного заволодіння майна жертви та шкоди її репутації, особисто проводити зустрічі з жертвами для отримання коштів, після чого здійснювати розподіл прибутку серед учасників групи відповідно до заздалегідь встановлених домовленостей, зберігаючи конспіративність та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , з метою отримання незаконних прибутків, попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання шляхом забезпечення протягом тривалого часу стабільного складу групи, яке супроводжувалось особистими зустрічами та телефонними зв`язками, розподіливши ролі та функції між собою, вчинили умисні особливо тяжкі злочини проти власності, за наведених нижче обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.03.2025, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , будучи учасниками організованої групи, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та спосіб, отримавши від ОСОБА_8 інформацію про виконання ОСОБА_11 робіт з будівництва будинку для громадянки ОСОБА_12 , невдоволенням останньої щодо якості проведених робіт та їх вартістю, які, на думку ОСОБА_13 , були значно завищені, при цьому, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ в Україні введений воєнний стан, вирішили використати вказані обставини для особистого збагачення за рахунок незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 .

Далі, 27.03.2025, близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи в складі організованої групи за заздалегідь розробленим планом з розподілом функцій кожного з учасників групи, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, спрямованого на власне незаконне збагачення, шляхом вимоги передачі їм чужого майна з корисливих мотивів, зустрілись з ОСОБА_11 на земельній ділянці за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці (земельна ділянка без присвоєного кадастрового номеру та адреси, яка знаходиться по центру між земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:165:0469, :03:165:0486, :03:165:0492 та :03:165:0396).

Під час зустрічі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, заявили ОСОБА_11 надумані претензії щодо якості та вартості виконаних робіт та у рішучій формі, не маючи законних підстав на вимогу грошових коштів, під приводом надуманої заборгованості ОСОБА_11 висловили останньому протиправну вимогу про передачу на їх користь грошових коштів у сумі 10 000 доларів США.

При цьому, вказана протиправна вимога супроводжувалась агресією, нецензурною лайкою, погрозами насильства над ОСОБА_11 та вивезенням його в багажнику автомобіля на лінію бойового зіткнення, обмеженням його інших прав, свобод та законних інтересів.

ОСОБА_11 , сприймаючи погрози реальним, тобто такими, що цілком можуть бути ними реалізованими, та усвідомлюючи, що небезпека застосування щодо нього фізичного насильства може стати дійсністю, якщо він проігнорує отриману від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вимогу про передачу грошових коштів, бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, за попередньою домовленістю з ними, 30.04.2025 року, близько 14 год. 37 хв., неподалік АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_1 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , де передав останнім на їхню незаконну вимогу- іншу частину раніше обумовленої суми грошових коштів в сумі 50 000 гривень (33 банкноти номіналом по 1000 гривень та 34 банкноти номіналом по 500 гривень), після чого працівниками правоохоронних органів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було затримано, а їхню злочинну діяльність припинено.

Крім того, 27.03.2025 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи на території земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці (земельна ділянка без присвоєного кадастрового номеру та адреси, яка знаходиться по центру між земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:165:0469, :03:165:0486, :03:165:0492 та :03:165:0396), діючи у складі організованої групи, діючи за заздалегідь розробленим планом, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США у ОСОБА_11 , дізнались про наявність у правомірному користуванні ОСОБА_11 транспортного засобу марки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору. В той момент, у учасників організованої групи - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 винник новий спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Вказаним транспортним засобомучасники організованої групи розпорядились на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_11 матеріальної шкоди, відповідно до звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження легкового автомобіля FORD TRANSIT CONNECT станом на 27.03.2025, на суму 262678,01 грн.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, 30.04.2205 було проведено обшук у автомобілі марки та моделі «KIA K5» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_2 , під час якого, в тому числі, вилучено:

1.змив з ручки бардачка, який поміщено до паперового конверту НПУ;

2.змив з поверхні ручки відкриття задніх лівих дверей авто, який поміщено до паперового конверту НПУ;

3.змив з внутрішньої ручки передньої лівої дверки авто, який поміщено до паперового конверту НПУ;

4.змив з керма авто, який поміщено до паперового конверту НПУ;

5.змив з важіля кпп авто, який поміщено до паперового конверту НПУ;

змив з внутрішньої поверхні ручки задніх правих дверей авто, який поміщено до паперового конверту НПУ;

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/31321-БД від 27.05.2025, у наданих на дослідження змивах з важеля кпп авто, внутрішньої поверхні ручки задніх правих дверей авто, та з внутрішньої поверхні ручки пасажирських передніх дверей виявлено поодинокі клітини з ядрами.

Окрім цього, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, 30.04.2025 було проведено обшук автомобіля марки та моделі «FORD TRANSIT CONNECT» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 , під час якого, в тому числі, вилучено:

1.змив з важіля кпп, який поміщено до паперового конверту НПУ;

2.змив з внутрішньої ручки дверей зліва, який поміщено до паперового конверту НПУ;

3.змив з керма, який поміщено до паперового конверту НПУ;

4.змив з ручки ручного гальма, який поміщено до паперового конверту НПУ;

5.змив з внутрішньої ручки правих дверей, який поміщено до паперового конверту НПУ.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/31328-БД від 05.06.2025, у наданих на дослідження змивах з важеля кпп авто, внутрішньої поверхні ручки дверей зліва, з керма, з ручки ручного гальма, з внутрішньої ручки правих дверей, виявлено поодинокі клітини з ядрами.

Крім того, у ході досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 проводились негласні слідчі, розшукові заході у вигляді аудіоконтролю особи. Результати проведення аудіоконтролю ОСОБА_9 викладені у протоколі від 12.05.2025, а самі файли були поміщені на носій інформації - карту пам`яті micro SD №408т від 02.05.2025. У зазначеному протоколі та файлах до нього було також зафіксовано розмови інших осіб.

Постановою слідчого від 14.08.2025 було призначено проведення судової фоноскопічної експертизи для ідентифікації та персоніфікації голосу у результатах проведення НСРД.

30.04.2025 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вимаганні - кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України;

- у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

30.04.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 відповідно до положень статей 245 та 241 КПК України винесено постанови про відібрання біологічних зразків - зразків букального епітелію підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 для проведення експертиз.

30.04.2025 підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ознайомлено із зазначеними постановами про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз.

30.04.2025 в період часу з 20:55 до 20:58 у присутності понятих та захисників підозрюваний ОСОБА_7 відмовився добровільно надати біологічні зразки, що зафіксовано в протоколі відібрання біологічних зразків від 30.04.2025.

16.07.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_14 відповідно до положень статей 245 та 241 КПК України винесено постанови про відібрання зразків голосу підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 для проведення експертиз.

16.07.2025 підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ознайомлено із зазначеними постановами про відібрання зразків голосу для проведення експертиз.

16.07.2025 в період часу з 15:42 до 15:44 у захисників підозрюваний ОСОБА_7 відмовився добровільно надати зразки голосу, що зафіксовано у відповідному протоколі.

23.06.2025 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме:

-у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану, тобто вимаганні - кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України;

-у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому організованою групою, поєднаному із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Біологічні зразки у вигляді букального епітеліюта зразки голосу підозрюваного ОСОБА_7 мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою при проведенні молекулярно-генетичних експертиз можливо встановити факти, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме факт безпосередньої участі підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Частина 3 ст.245 КПК передбачає примусове відбирання біологічних зразків на підставі ухвали слідчого судді у разі відмови надати їх добровільно.

Під біологічними зразками особи слід розуміти всі зразки, пов`язані з життєдіяльністю особи як біологічної істоти: зразки відбитків пальців рук, почерку, мовлення і голосу особи, зразки відбитків зубів, відбитків будь-яких поверхонь тіла людини (губ, ліктів, ступень ніг тощо), запахових слідів людини, а також усі зразки біологічного походження в їх класичному розумінні (слина, кров, сперма, піт, волосся, нігті тощо), а їх відбирання необхідно здійснювати у відповідності до ч. 3 ст. 245 КПК.

В рішенні ЄСПЛ «Сондерз проти Сполученого Королівства» від 17.12.1996 зазначено, що до проб біологічного матеріалу ЄСПЛ відносяться зразки крові, волосся або іншої тканини та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності організму як, наприклад, зразки видиханого повітря, сечі, голосу.

Верховний Суд зазначив, що зразки, отримані для експертизи, не є доказами у кримінальній справі, проте несуть в собі інформацію, що має доказове значення. Така інформація стає доступною і може бути застосована в доведенні по кримінальному провадженню лише в результаті проведення експертизи. Саме тому зразки для порівняльного дослідження мають особливий процесуальний статус, являють собою матеріал для отримання нового або перевірки вже наявного доказу. Зразки, отримані для проведення експертизи, самі по собі не встановлюють обставин, що входять до предмета доказування, вони потрібні для порівняльного дослідження під час експертизи.

Відбір біологічних зразків для експертизи примусово передбаченост.245 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 18 КПК України встановлено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001).

Якщо ж доказ, отриманий таким чином (шляхом примусового відбору біологічних зразків), згодом буде розтлумачено органом досудового розслідування як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини особи, він є недопустимим з огляду на положення ст.87 КПК України та ст.6 Конвенції.

У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків суперечить практиці ЄСПЛ. Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Позиці захисника підозрюваного проти примусового відібрання зразків для проведення експертизи через порушення права підозрюваного не свідчити проти себе, гарантованого Конституцією України слідчим суддею до уваги не береться з огляду на те, що така процесуальна дія, як отримання зразків для експертизи, пов`язана із забезпеченням доказів, які мають об`єктивний характер, і не залежать від волі особи, у якій вони відбираються, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи охорони мовчання. Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.02.2021 за справою N 193/375/19.

Отримання зразків для експертизи повинно здійснюватися з дотриманням таких вимог: забезпечення прав і свобод людини; одержання зразків належною особою у передбаченому порядку; забезпечення безсумнівності походження зразків від конкретного об`єкта, їх достовірності; правильне документування ходу і результатів слідчої дії.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправі …, відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.

Аналогічні вимоги стосуються і національного законодавства. Відповідно до "Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, зразки крові у осіб, які проходять у справі, зазвичай повинні відбиратися у зазначених відділеннях. Якщо забір зразків крові проводиться поза відділенням, він повинен проводитися особою, яка володіє даною маніпуляцією.

Оскільки під біологічними зразками для проведення експертизи розуміють різного роду виділення (слина, сперма, клітини епітелію, кров, зразки кісткового мозку, органів тощо), відібрання біологічних зразків у вигляді крові, потребує відповідної у особи кваліфікації та належних умов для відібрання біологічних зразків.

Отже, у клопотанні про примусове відібрання біологічних зразків має обов`язково зазначатись, що слідчим залучався спеціаліст для примусового відібрання таких зразків. Оскільки відбір таких зразків здійснюється відповідними спеціалістами, а не слідчими. В інакшому, клопотання слідчих задоволенню не підлягають, оскільки мають бути дотримані конституційні права осіб на життя та здоров`я.

З огляду на практику ЄСПЛ, на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи.

В узагальненні ВВСУ практики вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими(розшуковими) діями від 19.07.2016 року, роз`яснено, що у ст.245 КПК не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим системний підхід до тлумачення положень стст.245 та 163 КПК (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того, чи є ця особа стороною кримінального провадження.

За приписами ст. 22 КПУ України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий має довести в суді, що біологічні зразки іншим способом отримати неможливо і примус є єдиним можливим засобом.

При цьому, необхідно передбачити можливість здійснення примусового відібрання біологічних зразків, які потребують порушення анатомічної цілісності тканин організму за умови отримання попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків, або проведення судово-медичної експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Відповідно до ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Освідування особи, відповідно до ч. 2 ст. 241 КПК України здійснюється на підставі постанови прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 КПК України, перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово.

Згідно з п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

З наданих слідчому судді доказів вбачається, що 30.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вимаганні - кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України;

- у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

30.04.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 відповідно до положень статей 245 та 241 КПК України винесено постанови про відібрання біологічних зразків - зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 для проведення експертиз.

30.04.2025 підозрюваного ОСОБА_7 ознайомлено із зазначеними постановами про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз.

30.04.2025 в період часу з 20:55 до 20:58 у присутності понятих та захисників підозрюваний ОСОБА_7 відмовився добровільно надати біологічні зразки, що зафіксовано в протоколі відібрання біологічних зразків від 30.04.2025.

16.07.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_14 відповідно до положень статей 245 та 241 КПК України винесено постанови про відібрання зразків голосу підозрюваного ОСОБА_7 для проведення експертиз.

16.07.2025 підозрюваного ОСОБА_7 ознайомлено із зазначеними постановами про відібрання зразків голосу для проведення експертиз.

16.07.2025 в період часу з 15:42 до 15:44 у захисників підозрюваний ОСОБА_7 відмовився добровільно надати зразки голосу, що зафіксовано у відповідному протоколі.

З огляду на вимоги п. п. 5, 6 ч. 2ст. 160 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч. 5 ст. 163 КПК України, клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, може бути задоволено, у разі доведення стороною, якою воно ініційовано, що біологічні зразки, результати їх дослідження мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як доказ відомостей, що містяться в речах і документах, а також у разі неможливість іншими способами довести такі обставини.

Отже, відповідно до вищезазначених положень КПК України, метою відібрання біологічних зразків, зокрема і їх примусового відібрання, є виключно потреби досудового розслідування.

Примусове відібрання біологічних зразків здійснюється згідно з положеннями КПК України для потреб досудового розслідування)

Отже, примусове відібрання зразків, у кримінальному провадженні передбачене лише у разі, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Драган Петрович проти Сербії» від 14 квітня 2020 року, скарга №75229/10, відсутність передбачуваності законодавства, яке встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК-аналізу під час розслідування, порушує ст. 8 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що такий ступінь втручання в права, свободи та інтереси підозрюваного виправдовує потреби досудового розслідування та фактично буде застосований з метою досягнення завдань кримінального провадження.

У процесі розгляду слідчим суддею клопотання слідчого встановлено, що:

- наявні правові підстави для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000278 від 03.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України;

- наявні докази, які вказують на можливість причетності громадянина ОСОБА_7 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України;

- у клопотання чітко зазначено, які саме біологічні зразки для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи належить відібрати та надано доказ призначення судової молекулярно-генетичної експертизи;

- у клопотання чітко зазначено, які саме біологічні зразки для проведення судово-дактилоскопічної експертизи належить відібрати та надано доказ призначення судово-дактилоскопічної експертизи;

- клопотання слідчого про примусовий відбір біологічних зразків, «погоджене» прокурором, тобто подано стороною обвинувачення у кримінальному провадженні;

- до клопотання надано достатньо матеріалів, які обґрунтовують доводи клопотання;

- виключення можливості отримати біологічні зразки у гр. ОСОБА_7 для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у інший спосіб, а проведення вказаного експертного дослідження є необхідним для повноти досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

- небажання гр. ОСОБА_7 здати біологічний зразок у добровільному порядку, перешкоджає проведенню слідчої дії у кримінальному провадженню, яка є необхідною для перевірки, чи не залишені цією особою сліди у певному місці або на речових доказах у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

- метою відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_7 поза його згодою, не є отримання доказів обвинувачення особи.

Таким чином, наявні передбачені ч.3 ст. 245 КПК України для задоволення клопотання слідчого про примусове отримання біологічних зразків, а саме: (букального епітелію) підозрюваного ОСОБА_7 для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та трасологічних (дактилоскопічних) експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене вище, в клопотання підлягає до часткового задоволення, в частині відібрання біологічних зразків букального епітелію.

В частині клопотання щодо відібрання зразків голосу, у його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

В рішенні ЄСПЛ «Сондерз проти Сполученого Королівства» від 17.12.1996 зазначено, що до проб біологічного матеріалу ЄСПЛ відносяться зразки крові, волосся або іншої тканини та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності організму як, наприклад, зразки видиханого повітря, сечі, голосу.

Аналогічний висновок зроблений і у рішенні ЄСПЛ «PG і JO проти Сполученого Королівства» від 25.09.2001, де зазначено, що зразки голосу розглядаються як щось подібне до проб крові, волосся або інших фізичних чи об`єктивних проб.

Частинами 1 та 2 ст. 241 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.

Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

Твердження сторони захисту про те, що положення ст. 245 КПК слід тлумачити з урахуванням практики ЄСПЛ (« П. Г. та Дж. Х. (P. G. and J. H.) проти Сполученого Королівства», заява № 44787/98, рішення від 25.09.2001, § 80), є необґрунтованими.

Так, у згаданій вище справі ЄСПЛ розглядав твердження заявників про підступний спосіб, у який були отримані зразки голосу (шляхом таємного прослуховування), чим, на їх думку, було порушено привілей особи не свідчити проти себе. Вирішуючи це питання ЄСПЛ дійшов висновку, що названий привілей не було порушено, оскільки предметом дослідження був не зміст розмови, а об`єктивні ознаки голосу. Саме в цьому контексті ЄСПЛ порівняв зразки голосу з іншими фізичними чи об`єктивними зразками. Отже, ці твердження ЄСПЛ у жодному випадку не можна розглядати як такі, що висувають тотожні вимоги щодо процесуального порядку отримання як зразків крові, волосся тощо, так і зразків голосу.

Незважаючи на те, що ні ст. 245 КПК, ні будь-яка інша стаття цього Кодексу не містить роз`яснення, які саме зразки для експертизи варто розглядати як біологічні, проте очевидно, що ця норма покликана забезпечити додаткові гарантії особі від необґрунтованого втручання в її особисте життя чи обмеження особистої недоторканості. Саме тому під біологічними зразками у цьому випадку слід розуміти ті зразки, що мають безпосередню біологічну природу, зокрема, клітини, тканини, секрети, продукти життєдіяльності, фізіологічні виділення, мазки, зішкріби, змиви тощо. Водночас зразки голосу хоч і походять від людини, проте не мають такої біологічної природи, а мають конкретні характеристики, що досліджуються експертними методами як і будь-які інші звуки.

Відповідно до викладеного в Постанові колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.10.2023 у справі № 755/8691/15-к (провадження № 51-3701км23) приписами ст. 241, 245 КПК встановлено обов`язок прийняття дізнавачем, слідчим, прокурором постанови під час проведення освідування та відібрання біологічних зразків у особи для проведення експертизи. Зразки голосу не є біологічними зразками, а тому їх отримання за згодою обвинуваченої без відповідної постанови не є порушенням вимог кримінального процесуального закону і не зумовлює визнання недопустимими доказів, отриманих у результаті цієї слідчої дії.

За таких обставин, враховуючи що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що примусове відібрання інших зразків, крім біологічних, не передбачене КПК України, зокрема, ст. 245 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити.

Оскільки клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків, подано в порядку ст. 160 КПК України, то відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, слід визначити строк дії ухвали слідчого судді, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись: ст. 2, 110, 160-166, 241,245 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України - задовольнити частково.

Надати старшому слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , старшому слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_16 , старшому слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_17 , старшому слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_18 , дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення експертиз у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Відібрання біологічних зразків проводити з дотриманням вимог ст.ст. 241, 245 КПК України із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: