У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 000591, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосувати щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді - особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні № 000591, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді - особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання зазначає, що як встановлено досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2025, близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклого конфлікту між ним та цивільною дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) наніс останній декількох ударів правою долонею руки в область обличчя та тіла, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, синців на нижніх повіках обох очей, синця на правій скроні. Під час дізнання встановлено, що дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше, як шість днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Дізнавач зазначає, що встановлено достатність доказів для повідомлення підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

07 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, зареєстровану та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимому вручене повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Як вказано у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами прийняття заяви, протоколом допиту потерпілої та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дізнавач зазначає, що приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, за який йому може бути призначено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, враховуючи те, що він має постійне місце проживання, вину свою у вказаному правопорушенні визнає повністю, однак наявні ризики, що він може покинути місце проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, психологічно впливати на потерпілого, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування найбільш м`якого виду запобіжного заходу особистого зобов`язання, а тому керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, ч. 5 ст. 194 КПК України, просить слідчого суддю: застосувати, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до дізнавача, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Також просить в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, застосувати до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення такі обмежувальні заходи: заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; заборонити розшукувати, переслідувати або спілкуватися з постраждалою особою особисто чи через третіх осіб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити із підстав що наведені в ньому. Крім цього просив врахувати наявність технічної описки в частині зазначення застосування до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення обмежувальних заходів, а саме частини 6 статті 194 КПК України. Просив врахувати що оскільки дане кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством просив застосувати вказані обмежувальні заходи.

Підозрюваний в судовому засіданні клопотав не відкладати розгляд клопотання, вважав за можливе таке розглядати у відсутності захисника, не заперечив проти застосування запобіжного заходу. Пояснив,що дійсно виникла сварка з цивільною дружиною, яка в подальшому зібрала свої речі та разом з дітьми пішла з дому.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Як передбачено ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження. Підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

Відповідно до ч.ч.1-7 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідчим суддею встановлено, що: СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2025, близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклого конфлікту між ним та цивільною дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) наніс останній декількох ударів правою долонею руки в область обличчя та тіла, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, синців на нижніх повіках обох очей, синця на правій скроні. Під час дізнання встановлено, що дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше, як шість днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

07 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, зареєстровану та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимому вручене повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами прийняття заяви, протоколом допиту потерпілої, поясненнями письмовими ОСОБА_4 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року. Згідно ст. 12 КК України, належить до проступків.

Слідчий суддя, вважає що на підставі доказів які містяться в матеріалах клопотання, є наявні переконливі підстави для висновку, про обґрунтовану підозру та ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим при розгляді даного клопотання слідчий суддя не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації його дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні такого.

Щодо існування ризиків наведених у клопотанні, то на переконання слідчого судді підозрюваний може з огляду на тяжкість покарання здійснити спробу переховування від органу досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду обвинувачених.

При цьому жодних обставин, що дають підстави для висновку, що підозрюваний може, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування; може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчим та прокурором не доведено.

Крім того, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зі слів офіційно працює на заводі.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, а саме він є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, також може вчинити спроби впливу на потерпілу, з метою зміни її показів, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а саме що відносно підозрюваного слід застосувати, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України та за допомогою нього може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер і регламентується в різних сферах суспільних відносин. Дії кримінального характеру, пов`язані з домашнім насильством, можуть бути кваліфіковані за однією із статей Кримінального кодексу України. Це може бути, зокрема, нанесення тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості (статті 121, 122, 123, 125), погроза вбивством (стаття 129), зґвалтування (стаття 152) тощо.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття домашнього насильства це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діяння

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено. Так, на ОСОБА_4 , слід покласти обов`язки відповідно до ч.ч.5,6 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 зможе забезпечити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього строком до 2 місяців процесуальних обов`язків:

прибувати до дізнавача, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти дізнавача (слідчого), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не пов`язане із участю процесуальних діях.

Та з урахуванням обставин кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, яке стосувалось нанесення тілесних ушкоджень цивільній дружині за місцем спільного проживання, враховуючи що згідно пояснень ОСОБА_4 та письмових пояснень потерпілої її відвезли до кризового центру, слідчий суддя вважає за доцільне застосування до ОСОБА_4 наступного обмежувального заходу, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України: заборонити листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Таким чином клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу слід задоводьнити частково.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 000591, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - особистого зобов`язання, - задовольнити частково.

Застосувати, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до дізнавача, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежувальні заходи:

заборонити листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно підозрюваного, ОСОБА_4 , покласти на дізнавача та прокурора.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, встановити строк дії обов`язків покладених на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а саме до 31.10.2025 року.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її

проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1