Справа № 303/4712/25
Провадження № 1-кп/303/420/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 06.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадження Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 06.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

03.10.2025 прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Вищезазначене клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 06 березня 2025 року, близько 13 години 05 хвилин останній, перебуваючи в палаті № 3 відділення невідкладних станів (реанімаційного відділення), КНП «Лікарня Святого Мартина», що розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево по вул. Андрія Новака, 8-13, в ході конфліктної ситуації з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює на посаді сестри медичного відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 02.10.2024, з метою заподіяння смерті останній, різко витягнув правою рукою із кишені предмет, схожий на ніж та тримаючи вказаний предмет, правою рукою наніс ОСОБА_4 один удар в область життєво важливої частини тіла, а саме шиї, втім в цей час ОСОБА_4 зреагувавши на такий удар, спробувала відбити удар ОСОБА_5 та відійти від останнього, однак все ж таки ОСОБА_5 дістав ножем до шиї ОСОБА_4 , нанісши колото-різану рану в правій надключичній ділянці, коло латеральої поверхні шиї, виконавши таким чином, усі дії, які вважав необхідними, для доведення кримінального правопорушення до кінця, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в правій надключичній ділянці, коло латеральої поверхні шиї, на яку накладені хірургічні шви, та синця навколо вказаної рани, та синець по латеральній поверхні правого стегна у верхній третині.

Згідно з клопотанням, ОСОБА_5 надалі, будучи впевненим, що виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто, що ОСОБА_4 внаслідок нанесеного ним ножового поранення в шию помре, мав намір залишити місце вчинення кримінального правопорушення та втекти з палати № 3 відділення невідкладних станів (реанімаційного відділення) КНП «Лікарня Святого Мартина», втім останній був зупинений іншими медичними працівниками КНП «Лікарня Святого Мартина», які повідомили про даний факт до працівників поліції.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в закінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

07.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: висновком судово-медичної експертизи, протоколом слідчого експерименту, допитами свідків та іншими матеріали в сукупності.

07.03.2025 ухвалою слідчого судді застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.05.2025, який надалі був продовжений до 07.07.2025.

27.06.2025 на підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.08.2025.

Востаннє, 12.08.2025 ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.10.2025.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від суду натепер виникла необхідність в продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть настати, якщо останній буде залишатися на волі.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що обвинувачений має мотив та можливість внаслідок звання та посади в Збройних Силах України, а також наявних у нього навичок та знань, вплинути на свідків, які разом з ним проходили військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Також слід взяти до уваги, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так обвинувачений вчинив злочин проти життя і здоров`я, будучи на іспитовому строці.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з хуліганським мотивом, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваною покладених на нього обов`язків, які викликають довіру в органу досудового розслідування та суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, є реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 може покинути межі Закарпатської області. Більше того підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , а тому також унеможливлює обрати відносно нього вищевказаний запобіжний захід.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити, а також просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання. Пояснив, що клопотання необґрунтоване, ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу зменшились, тому відсутні підстави для задоволення клопотання. Просив обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши з цього приводу думку учасників судового провадження, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06..2025 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 липня 2025 року.

27.06.2025 на підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.08.2025.

12.08.2025 ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.10.2025.

Отже, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, визначений вищезазначеною ухвалою, закінчується 10.10.2025. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

У судовому засіданні установлено, що на даний час ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у подальшому і для його продовження, хоч і зменшились, однак своєї актуальності не втратили.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так обвинувачений вчинив новий злочин проти життя і здоров`я, будучи на іспитовому строці.

Разом з тим, ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) істотно зменшився, оскільки всі очевидці відповідної події в межах даного кримінального провадження вже допитані.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, даному злочину притаманний високий ступінь суспільної небезпеки.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин суд доходить висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на даний час своєї актуальності не втратили.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства не втратили актуальності.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Враховуючи установлені у судовому засіданні обставини, суд вважає наявними підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів по 01 грудня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.10.2025.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_7