У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Бахмутської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 , які приймали участь у режимі відеоконференції, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000596 від 24 червня 2021 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Артемівськ Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованої інженером-електроніком Головного управління ститастики у Донецькій області, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 15 жовтня 2020 року в денний час (точна година досудовим розслідуванням не встановлена), звернулась до Бахмутського міського центру зайнятості, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Захисників України (раніше 60 років утворення СРСР), буд. 13, який є базовим центром зайнятості та виконує завдання і функції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на території міста Бахмут та Бахмутського району, із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю до її працевлаштування. При цьому, ОСОБА_5 , власноруч за власним підписом ознайомилась з правилами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України Про зайнятість населення та Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття і її було повідомлено про те, що у разі подання відомостей або документів, що містять неправдиві відомості, а також неповідомлення про отримання будь-якого доходу в період перебування на обліку в службі зайнятості, зобов`язується добровільно повернути зайво виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Проте, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного отримання виплат допомоги з безробіття, шляхом обману, в порушення: Закону України Про зайнятість населення № 5067 від 05.07.2012 року, а саме:

- пункту 1 частини 1 статті 43 ...Статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи...;

- пункту 1 частини 1 статгі 45 ...Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зайнятості особи...;

- частини 1 статті 4 ...До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою..;

Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 1533 від 02 березня 2000 року:

- частини 2 статті 36 ...Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг...; приховала від спеціалістів центру зайнятості факт отримання непрацюючою працездатною особою отримання грошової допомоги, компенсації та/або надбавки по догляду за дитиною з інвалідністю, яке було призначено останній з 09.04.2013 року по 25.02.2029 року, зазначивши у своїй заяві про надання (поновлення) статусу безробітного від 21.10.2020 року про відсутність зазначеного доходу, що надалі послужило незаконному отриманню допомоги по безробіттю з Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 21 068 гривень 97 копійок за період з 01.11.2020 року по 01.02.2021 року.

Отже, ОСОБА_5 , шляхом обману заволоділа грошовими коштами на загальну суму 21 068 гривень 97 копійок, чим заподіяла Бахмутському міському центру зайнятості шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України.

Положеннями частини 4 статті 286 КПК визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_5 надала письмову згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому обвинувачена зазначила, що вона цілком розуміє правові наслідки такого звільнення. Зазначена заява обвинуваченої засвідчена електронним кваліфікованим підписом, відповідно до вимог закону. При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 вказала, що не має змоги зареєструватись у системі «Електроний суд», або прибути у судове засідання, оскільки м. Бахмут, де знаходиться місце її проживання на теперішній час перебуває в окупації, а інтернет зв`язок українських провайдерів на окупованій території не працює. Виїхати на підконтрольну Україні територію вона також не має змоги, у зв`язку з чим просила вирішити її клопотання без її участі.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів ОСОБА_5 , підтвердив позицію своєї підзахисної щодо наявності добровільної згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, наполягаючи на розгляді вказаного питання у відсутності обвинуваченої, яка через поважні причини не може прийняти участь у судовому засіданні, а подальший судовий розгляд є недоречним, оскільки строки давності закінчились.

Прокурор не заперечував обставини спливу строків давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, проте заперечував проти розгляду питання про закриття провадження у справі за відсутності обвинуваченої, вважаючи, що остання переховується від суду.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, становив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.10 КПК України, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, суд вважає, що до обвинуваченої не може бути застосовано жодних обмежень у реалізації її процесуального права на закриття кримінального провадження лише за ознакою місця її проживання на тимчасово окупованій території, що об`єктивно унеможливлює її особисту участь у судовому засіданні.

Суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Отже, судом отримано згоду обвинуваченої ОСОБА_5 не закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також її згоду на розгляд цього питання без її участі, при цьому у суду відсутні будь-які відомості про умисне ухилення обвинуваченої від явки до суду, а отже з огляду на участь захисника обвинуваченої, а також наявності її заяви про закриття кримінального провадження, яка підписана електронним цифровим підписом, суд дійшов висновку про можливість вирішення вказаного питання за відсутності обвинуваченої з метою дотримання її гарантованого права на закриття кримінального провадження у найкоротший строк.

Суд також погоджується з думкою сторони захисту щодо відсутності процесуальної обґрунтованості подальшого судового провадження, оскільки строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчились, при цьому особиста участь обвинуваченої у судових засіданнях є неможливою з причин, що не залежать від її волі, у зв`язку з чим підстави для оголошення її у розшук у суду відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Згідно ч.2 ст.285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Як роз`яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч.1 ст.190 КК України (в редакції закону, який був чинний на час вчинення діяння) передбачає такі альтернативні види покарання: штраф у розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, виправні роботи на строк до двох років, обмеження волі на строк до трьох років.

Таким чином, ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального проступку та з дня останньої події вчинення кримінального правопорушення 01 лютого 2021 року на час розгляду клопотання в суді пройшло більше чотирьох років.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02 березня 2023 року справа № 382/1118/21(провадження № 51-3492 км 22) звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України та у порядку, встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Судом під час вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, а також того, що ОСОБА_5 вчинила інше кримінальне правопорушення, переховувалась від слідства та суду, не встановлені у справі і інші перешкоди для застосування положень ст.49 КК України.

За таких обставин, враховуючи згоду самої обвинуваченої ОСОБА_5 на закриття стосовно неї кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню.

Цивільний позов Бахмутського міського центру зайнятості до ОСОБА_7 про відшкодування суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю слід залишити без розгляду, оскільки провадження в справі підлягає закриттю, роз`яснивши право потерпілого як цивільного позивача на звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 49, 284 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000596 від 24 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбачено ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов Бахмутського міського центру зайнятості до ОСОБА_7 про відшкодування суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю залишити без розгляду, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу суду може бути апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.11.2025 року о 12.55 годині.

Суддя: ОСОБА_1