Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7895/25
Провадження № 1-кс/279/1615/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000932 від 19.12.2025 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням, погодженим з прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про обрання до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000932 від 19.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 19.12.2025 у вечірній час близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за місце свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з потерпілим ОСОБА_10 , розпивали разом спиртні напої, у ході чого між останніми виник конфлікт. Під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 . Діючи з прямим умислом, у вказаному місці та часі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, а також усвідомлюючи, що своїми умисними діями спричинить ОСОБА_10 численні тілесні ушкодження, з мотиву показати свою перевагу у конфлікті, з метою заподіяння смерті останньому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті, взяв до рук металеву кочергу та умисно, зі значною силою прикладення, наніс ОСОБА_10 численні удари в місце розташування життєво-важливих органів, а саме в ділянку голови, тулобу, рук, після чого продовжив наносити удари металевою кочергою на подвір`ю вище вказаного будинку, в результаті чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого проникаючого перелому лобної кістки зліва з пошкодженням твердої мозкової оболонки та мозкової тканини головного мозку; геморагічного забою головного мозку, множинних ран волосяної частини голови, правого вуха, правої брови, які утворилась внаслідок дії твердого предмету та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, але ОСОБА_5 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, його дії були помічені свідком ОСОБА_11 , яка втрутилась в дану подію та засобами телефонного зв`язку викликала на місце події працівників поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, які затримали ОСОБА_5 на місці вчинення злочинну.

По даному факту 19 грудня 2025 року року слідчим слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000392, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.І ст.115 КК України .

19.12.2025 року о 20 год 00 хв у порядку ст. 208 КПК України затримано у вчиненні кримінального правопорушення гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.12.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.І ст.115 КК України.

З огляду на наявність в органу досудового розслідування доказів слідчий вказує на достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.І ст.115 КК України. Клопотання також обґрунтованого наявністю ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_12 в судовому засіданні клопотання підтримав, та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними за результатами слідчих (розшукових) заходів доказами. Також зазначив, що існують ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний, знаючи про покарання у виді позбавлення волі, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення його вини, може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки останні в судовому засіданні не допитувалися, підозрюваному відомо їх місце проживання, отже, перебуваючи на волі він зможе незаконно впливати на них з метою неможливості використання їх показань в якості доказів. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтований тим, що підозрюваний не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, має розлади психічного захворювання, ступінь яких має визначити судово-психіатрічна ексертиза. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою причетність до вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.І ст.115 КК України відносно ОСОБА_10 визнав.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засідання не заперечуючи обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказав, що ризики, наведені слідчим та прокурором, є недоведеними, крім того, ОСОБА_5 має розлади в психічному стані здоров`я. Щодо обрання виду запобіжного заходу - покладається на розсуд суду.

Дослідивши зміст клопотання, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, слідчий суддя дійшов до таких висновків

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_10 , тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Обгрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зокрема:

- рапортом від 19.12.2025 року про надходження на лінію "102" повідомлення від ОСОБА_11 про нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невідомому чоловіку, який весь у крові, поряд стоїть сусід з ломом в руках, яким, напевно, наносить удари;

- протоколом огляду місця події від 19.12.2025 року під час якого виявлені та вилучені речі;

- протоколом допиту свідків від 20.12.2025 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 20.12.2025 року;

- довідкою № 7155 від 19.12.2025 Коростенської ЦМЛ, відповідно якої ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,54 проміле);

- довідкою № 7153 від 19.12.2025 Коростенської ЦМЛ Травмпункт, відповідно якої у ОСОБА_18 зафіксовані травми;

- висновком експерта № 366 судово-медичної експертизи від 20.12.2025, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах та в терміни, вказані в постанові, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя;

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 20.12.2025 року.

Також слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки знаючи про суворість та безальтернативність покарання, а саме позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення вини, ОСОБА_5 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та приводом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків також оцінюється слідчим суддею як високий, оскільки ні потерпілий, ні свідки в даному кримінальному провадженні судом не допитувалися , вони були безпосередніми очевидцями кримінального правопорушення, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний з 28.09.2011 по 27.10.2011 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1, що підтверджено довідкою медичного закладу, отже, за наявності підозри у вчиненні особливо тяжкого злоічину, з урахуванням стану здоров`я, може вчинити новий злочин та становити суспільну небезпеку для оточуючих.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що ризик перешкодити кримінального провадженню, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, також має високий ступінь імовірності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходити з припущення, що підозрюваний може здійснити дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, або ухилитися від слідства та суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує потенційну можливість підозрюваного впливати на свідків, знищувати докази, переховуватися від слідства, або продовжувати злочинну діяльність.

Наведені слідчим і прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з долучених до клопотання документів, а також пояснень учасників провадження свідчать, на переконання слідчого судді, про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування, а також до встановлення результатів судово-психіатричної експертизи не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, сім`ї, утриманців, хворів на психічне захворювання, хоча й має пенсійне забезпечення, однак його наявність не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 17.02.2026 року.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, а саме обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень, обстановку та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визнання застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197,205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000932 від 19.12.2025 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 17.02.2026 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_19