КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1595/25
Провадження № 1-кп/552/515/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025

13 жовтня 2025 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Полтава, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 20.02.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда другої групи, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3662 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу», державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Наказом Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області № 13-о від 28.01.2022 призначено ОСОБА_5 з 01.02.2022 за результатами конкурсу на посаду начальника відділу адміністравно-господарської роботи та присвоєно 5 (п`ятий) ранг державного службовця в межах категорії посад «Б» з якою ОСОБА_5 ознайомлений.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпункті «в» частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Згідно підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», такими суб`єктами є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Положенням ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за електронною адресою «https://public.nazk.gov.ua» подавати декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 448/21 від 23.07.2021 затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якої:

- згідно із ч. 1 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» до Реєстру включаються такі електронні документи (далі - документи): декларації, у тому числі виправлені декларації, що подаються відповідно до Закону; повідомлення про відкриття суб`єктом декларування або членом його сім`ї валютного рахунка в установі банку-нерезидента, передбачені Законом; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені Законом;

- згідно із ч. 2 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі;

- згідно із ч. 3 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» суб`єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та кваліфікованого сертифіката відкритого ключа. Під час реєстрації у Реєстрі суб`єкт декларування повинен зазначити адресу особистої електронної пошти, що використовуватиметься для надсилання йому повідомлень, та контактний номер телефону;

- згідно із ч. 4 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» зареєстровані в Реєстрі суб`єкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації із використанням особистого ключа та кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; у разі потреби подавати з використанням програмних засобів Реєстру заявки на зміну особистого ключа для доступу до персонального електронного кабінету (заявки розглядаються адміністраторами системи Реєстру не пізніше наступного робочого дня після їх отримання); змінювати адресу особистої електронної пошти та контактний номер телефону в персональному електронному кабінеті; створювати, змінювати, зберігати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження контролю щодо правильності заповнення, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені Законом; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу особистої електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру, інші повідомлення;

- згідно із ч. 5 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Інші повідомлення, які суб`єкт декларування направляє за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються шляхом накладання на них особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства;

- згідно із ч. 6 Розділу II «Формування та ведення Реєстру» кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Статтею 46 Закону України «Про запобігання корупції» визначено перелік відомостей, які зазначаються у декларації. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць і рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі його отримання), серію та номер паспорта громадянина України, суб`єкта декларування та членів його сім`ї, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі суб`єкта декларування та членів його сім`ї (у разі формування такого унікального номера), зареєстроване місце їх проживання, а також місце фактичного проживання або поштову адресу, на яку суб`єкту декларування Національним агентством може бути надіслано кореспонденцію, місце роботи (проходження служби) або місце майбутньої роботи (проходження служби), займану посаду або посаду, на яку претендує, та категорію посади (якщо така є) суб`єкта декларування, у тому числі належність до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, а також належність до національних публічних діячів відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Відомості щодо грошових активів включають дані про вид, розмір та валюту активу, а також найменування та код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України установи, в якій відкриті відповідні рахунки або до якої зроблені відповідні внески. Не підлягають декларуванню наявні грошові активи (у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду) та активи у дорогоцінних (банківських) металах, якщо сукупна вартість всіх грошових активів не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Отже, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 , будучи начальником відділу адміністративно-господарської роботи Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і відповідно є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та відповідно до ст. ст. 45, 46 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік у строк до 01.04.2024 та відобразити у ній достовірні відомості.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи начальником відділу адміністративно-господарської роботи Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, зобов`язаний щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та вказувати у них відомості, передбачені ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_5 , будучи обізнаним з вимогами ст.ст. 45, 46 Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи, що при складанні та подачі шляхом заповнення на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua» Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за звітний 2023 рік за формою, що визначена Національним агентством з питань запобігання корупції, 16 березня 2024, точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, у ранковий час доби здійснив вхід у мережу Інтернет, створив в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», унікальний ідентифікатор документа 27072d36-24bc-474d-85c0-8548edea1d70 для заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної декларації за 2023 рік.

Заповнюючи декларацію, ОСОБА_5 підтвердив ознайомлення з Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим Національний агентством з питань запобігання корупції від 23.07.2021 №449/21.

Крім того, перед підписанням декларації ОСОБА_5 ознайомився з попередженням про відповідальність за внесення до неї завідомо недостовірних відомостей, а також підтвердив їх повноту та достовірність шляхом проставлення відповідної відмітки.

Під час подання щорічної декларації за 2023 рік 16 березня 2024 року о 07:32 год ОСОБА_6 у розділі 12 «Грошові активи» відобразив 62 115 000 доларів США у вигляді готівкових коштів та 38 055 000 грн у вигляді активів у дорогоцінних (банківських) металах, дорогоцінних металах у злитках, що належать на праві спільної сумісної власності суб?єкту декларування та його дружині ОСОБА_7 . Аналогічні відомості ОСОБА_8 зазначив також у виправленій декларації за 2023 рік, яку подав 03 квітня 2024 року о 07:18 год.

31 жовтня 2024 року о 20:40 год ОСОБА_8 написав повідомлення до персонального електронного кабінету в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на тему «Повідомлення про помилку при заповненні декларації» такого змісту: «В розділі 12. Грошові активи п. 8 помилково вказано Розмір: 62 115 000 доларів США (гривневий еквівалент 1 520 000 доларів США).

12 квітня 2023 року о 13:10 год ОСОБА_8 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, у розділі 2 «Доходи, у тому числі подарунки» якого вказав отримання ним 04 квітня 2023 року у спадщину від ОСОБА_9 таких доходів:

-спадщина - 419 937 грн;

-інше: спадщина, готівкова іноземна валюта - 5 920 000 грн;

-інше: спадщина, банківські метали у злитках - 3 555 000 грн.

Також ОСОБА_8 24 жовтня 2023 року о 21:08 год подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, у розділі 2 «Доходи, у тому числі подарунки» якого зазначив отримання ним 19 жовтня 2023 року у спадщину від ОСОБА_10 таких доходів:

-спадщина - 208 582 грн;

-інше: спадщина, грошові активи в іноземній валюті - 56 175 000 грн;

-інше: спадщина, дорогоцінні метали - 34 500 000 грн.

Крім того, 15 листопада 2024 року, о 17:51 год ОСОБА_8 подав виправлену декларацію при звільненні за період 01.01.2024 - 29.10.2024, у розділі 12 «Грошові активи» якої вже не вказав наявності 62 115 000 доларів США у вигляді готівкових коштів, 1 520 000 доларів США у вигляді готівкових коштів та 38 055 000 грн у вигляді активів у дорогоцінних (банківських) металах, дорогоцінних металах у злитках.

Внаслідок протиправних дій, начальника відділу адміністративно-господарської роботи Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській областіОСОБА_5 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, умисно вніс завідомо неправдиві відомості до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 95 788 248 гривень, що у 35 688, 617раз перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно вніс будучи суб`єктом декларування завідомо недостовірні відомості до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», та такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 3662 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про обставини заповнення та подання декларацій, підтвердивши факти внесення відомостей, що відрізняються від достовірних. Вказав, що смерть батьків відобразилась на його психічному стані здоров`я, та вплинула на те, що він зазначив недостовірні відомості, правопорушення вчинив вперше, має інвалідність, у вчиненому щиро кається, на досудовому розслідуванні повністю сприяв встановленню обставин вчинення правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Разом з тим, суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, з`ясував правильність розуміння особами змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд переконаний, що обвинувачений ОСОБА_11 вірно розуміє зміст обставин справи і сумнівів в добровільності та істинності його позиції немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 мало місце, його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 3662 КК України, як умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», та такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, раніше не судимий, інвалід другої групи (пов`язана з виконанням обов`язків військової служби), нагороджений відзнакою Міністром оборони України «ветеран військової служби», пенсіонер.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який пенсіонер та має постійний дохід.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Захисник заявив клопотання під час ухвалення вироку вирішити питання про скасування арешту, накладеного ухвалами слідчого судді від 19.11.2024, та 25.11.2025.

Відповідно до постанови прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 від 20.02.2025 року, виділено з матеріалів кримінального провадження № 0001014 від 30.10.2024 за ч. 3 ст.209, ст. 368-5, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 3662 КК України матеріали стосовно підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3662 КК України, виділені матеріали досудового розслідування зареєстровані за № 0000151 від 20.02.2025.

Разом з тим, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року та від 19.11.2025 арешт накладено у кримінальному провадженні № 0000695 від 30.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 368-5, ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

За обставин, що арешт накладено в іншому кримінальному провадженні № 0000695 від 30.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 368-5, ч. 3 ст. 209 КК України, санкція ст. ч. 3 ст. 209 КК України передбачає конфіскацію майна, відомості про результат досудового розслідування вказаного провадження відсутні, тому суд відмовляє у скасуванні арешту в данному кримінальному провадженні, накладеному ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року та від 19.11.2025.

Відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України (в редакції Закону України від 01.11.2024 № 4033-ІХ), та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на три роки.

Строк додаткового покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

У задоволенні клопотання захисника про скасування арешту накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року та від 19.11.2025 у кримінальному провадженні № 0000695 від 30.10.2024 - відмовити.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченим обчислюється з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1