Справа № 154/4492/23 Провадження №11-кп/802/690/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

16 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам статті 396 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1, ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці з конфіскацією майна. Також вироком вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів та арештованого майна.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08.09.2025 в частині визнання його винуватим, призначення йому покарання, задоволення цивільного позову та розподілу процесуальних витрат. Кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України по епізоду крадіжки речей у ОСОБА_4 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження за ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України закрити у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати. За ч.4 ст.185 КК України змінити правову кваліфікацію по епізоду крадіжки коштів у ОСОБА_5 , виключивши кваліфікуючу ознаку повторність. Визнати обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. На підставі ст.69 КК України призначити ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі і на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначення покарання, встановивши іспитовий строк 3 роки. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду. Вирішити питання про повернення застави. Судові витрати віднести на рахунок держави. Також просить дослідити докази в даному кримінальному провадженні.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю, що апеляційна скарга не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам, зазначеним у ст.396 КПК України.

Так, обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження за ч.1 ст.125.ст.126-1 КК України, змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, призначити йому покарання за ч.4 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, а також дослідити в суді апеляційної інстанції докази в даному кримінальному провадженні.

Проте, такі вимоги апеляційної скарги обвинуваченого виходять за межі повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг, передбачених положеннями ст.407 КПК України.

Відповідно до статті 396 КПК України, в апеляційній скарзі серед іншого зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Дотримання вимог, встановлених ст.396 КПК України щодо змісту апеляційної скарги, має особливе процесуальне значення, оскільки відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції саме в межах апеляційної скарги, а від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі, залежать наслідки апеляційного провадження.

Вимоги апеляційної скарги повинні відповідати положенням ст.407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Зокрема, приписами ч.1 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений в поданій апеляції просить вирок суду скасувати, проте не зазначає, чи слід ухвалити новий вирок, закрити кримінальне провадження чи призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційні вимоги не узгоджуються з положеннями ст.407 КПК України, якими визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, як убачається із оскаржуваного вироку суду, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у викраденні коштів у ОСОБА_5 , автомобіля у потерпілого ОСОБА_6 , нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 та вчиненні домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_8 визнав повністю за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Тому суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження за вказаними епізодами за згодою учасників судового розгляду згідно ч.3 ст.349 КПК України та не досліджував докази стосовно тих фактичних обставин вчинення вище вказаних кримінальних правопорушень, які ніким не оспорювалися.

А положеннями ч.2 ст.394 КПК України передбачено, що судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Зміст апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому заперечуються фактичні обставини даного кримінального провадження суперечать наведеним приписам кримінального процесуального закону, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості перевірити доводи апеляційної скарги, яка суперечить вимогам ч.2 ст.394 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.399 К ПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі наведеного, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.394, 396, 399, 407 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року щодо нього залишити без руху.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надіслати апелянту.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків апеляційних скарг у строк, встановлений суддею-доповідачем, апеляційні скарги будуть вважатися неподаними та повернуті особам, які їх подали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2