ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/7/26
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001490 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона , громадянина України , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001490 від 19.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7

ОСОБА_7 звільнено з під варти у залі суду.

Відмову у задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя мотивував тим, що тим, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, до клопотання про застосування запобіжних заходів додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Передбачені частиною першою ст. 508 КПК України запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 спостерігається у медичному закладі з приводу хронічного психічного захворювання, потребує постійного амбулаторного лікування, крім того до нього були застосовані примусові заході медичного характеру, передбачені ст.94 КК, що також не заперечується прокурором та враховуючи, що слідчий у клопотанні не просить застосувати до підозрюваного запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 508 КПК та не долучив до матеріалів клопотання відомості щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжних заходів , передбачених ч. 1 ст. 508 КПК у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 21.11.2025 року скасувати , постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та не обґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і підлягає скасуванню.

Вказує, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України .

19.11.2025 року ОСОБА_7 у відповідності до п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України було затримано.

20.11.2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчим зазначено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України , які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та не можуть бути попереджені шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тим більше як й відсутністю запобіжних заходів взагалі.

Разом із тим, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України , а саме тримання під вартою.

Посилаючись на п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ , зазначає, що суд приймаючи рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звільняючи підозрюваного з під варти, не надав належної оцінки тим фактам, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, вчиненого під час воєнного стану, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 8 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того не прийнято до уваги обставини , які відповідно до вимог ст. 178 КПК України мають бути враховані при обранні запобіжного заходу , а саме: відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність утриманців, відсутність постійного і навіть тимчасового місця роботи, що вказує на відсутність джерела доходів. Підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, хоча судимості зняті і погашені. Однак 11.08 .2023 року Херсонською окружною прокуратурою направлено обвинувальний акт до суду за ч. 4 ст. 185 КК України та 04.07.2025 року направлено до суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України, що вказує на те, що підозрюваний на шлях виправлення не стає та продовжує вчиняти майнові злочину.

При вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання , наявність ризиків визначених п. 1, 3 , 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Враховуючи всі ризики в їх сукупності, запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та незабезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зазначає, що наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК доведено та вказують на те, що судом не прийнято до уваги обставини, які істотно впливають на вирішення питання та вказують на необхідність застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судові засідання апеляційного суду у цьому провадженні відкладалися через неявку підозрюваного, захисника.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні 19.01.2026 року зазначила, що у даному кримінальному провадженні закінчене досудове розслідування і 16.01.2026 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 спрямовано до суду, у зв`язку з чим вказала на недоцільність розгляду апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без розгляду у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечили проти закриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник обвинуваченого, може відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого .

Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що інші учасники кримінального провадження ухвалу слідчого судді від 21.11.2025 року в апеляційному порядку не оскаржували, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю у зв`язку із відмовою від апеляційної скарги.

Керуючись ст.403,419, ч. 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого суді Херсонського міського суду Херсонської області від 21 листопада 2025 року , якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4