Справа № 404/290/19
Номер провадження 1-кс/404/2818/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Кропивницький

Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ КРУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000205 від 09.01.2019, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Фортечний районний суд міста Кропивницького надійшло клопотання, у якому слідчий за погодженням з прокурором просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що 09.01.2019 року надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що 09.01.2019 року близько 20:25 год. за адресою м. Кропивницький, вул. Полтавська 23, корпус 1, неподалік аптеки "Ліки +", під час несення служби, в ході виконання службових обов`язків, а саме затримання правопорушника, невідома особа, нанесла удар в обличчя, працівнику поліції роти №3, капралу поліції ОСОБА_6 чим завдала останній тілесні ушкодження, згідно довідки з Кіровоградської обласної лікарні, у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома м`яких тканин обличчя зліва.

Визначившись з об`єктом посягання, реалізовуючи протиправні наміри, суб`єкт кримінального правопорушення, для досягнення єдиного злочинного результату, вчинив наступні неправомірні дії.

09.01.2019 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм товаришем гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибувши до аптеки «Ліки +», що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Полтавська 28, корп. 1, та побачивши ціни на потрібні їм ліки, почали проявляти агресію до всіх присутніх в аптеці з претензією «Чому такі дорогі ліки?». В ході неправомірних дій та агресивної поведінки на вище вказану адресу було викликано екіпаж «ЛІАНА 1011», в складі якого перебували гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході відпрацювання виклику встановлено, що гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_7 мали ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові зауваження працівників поліції, припинити чинити протиправні дії, не реагували і продовжували конфлікт.

З метою припинення правопорушення було прийнято рішення про затримання гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_5 для складання адміністративних матеріалів. Гр. ОСОБА_7 відмовився залишати приміщення чинив опір та продовжував висловлюватися нецензурною лайкою і вчиняв дрібне хуліганство. Працівником поліції ОСОБА_8 було прийнято рішення застосувати спеціальні засоби «кайданки» до гр. ОСОБА_7 та доставити останнього до службового автомобіля. Гр. ОСОБА_5 також відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції, поводився агресивно та нецензурно висловлювався. Під час дій поліцейського гр. ОСОБА_6 щодо затримання гр. ОСОБА_5 .. В ході затримання останній наніс працівнику поліції ОСОБА_6 удар кулаком лівої руки в обличчя зліва, у ділянку лівого ока. В результаті вище вказаних протиправних дій до гр. ОСОБА_5 застосовані заходи фізичного впливу «прийоми боротьби» та спецзасоби «кайданки».

Після прибуття інших екіпажів поліції гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було доставлено до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Під час перебування у відділі поліції працівнику поліції ОСОБА_6 стало зле та в ході чого погіршився стан здоров`я, почала проявлятись раптове запаморочення та нудота, після чого було викликано швидку медичну допомогу, лікарі якою госпіталізували останню до Кіровоградської обласної лікарні. Після обстеження лікарями вище вказаної лікарні було встановлено такий діагноз: ЗЧМТ, струсу головного мозку, гематоми навколо лівого ока та вилицевої ділянки.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, за ознаками: умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За вказаним фактом 19.01.2019 слідчим відділом Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 09.01.2019.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянин України, українець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

09.01.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

На підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні за №0000205, 10 січня 2019 року слідчим СВ КРУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у в`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

11.01.2019 року слідчим суддею Кіровського районного суду м.Кіровограда відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В подальшому підозрюваний ОСОБА_5 порушив виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, які йому були роз`яснені ухвалою слідчого судді про застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового слідства та суду, вжитими розшуковими заходами встановити його місце знаходження не представилось можливим та як наслідок останній постановою від 08.02.2019 року оголошений у державний розшук.

ОСОБА_5 , через прикордонний пункт «Шегені», 22.01.2019 перетнув державний кордон України та виїхав до Польщі, в подальшому на територію України не повертався.

17.10.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

20.06.2025 ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Фортечного районного суду міста Кропивницького для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

За наведених вище обставин, слідчий просить задовольнити клопотання.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

3.1. Законодавчі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 Розділу ІІ КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: (1) особисте зобов`язання, (2) особиста порука, (3) застава, (4) домашній арешт, (5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.183 КПК України визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

3.2. Набуття статусу підозрюваного

Слідчим суддею встановлено, що 09.01.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

10 січня 2019 року слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

11.01.2019 року слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України В подальшому підозрюваний ОСОБА_5 порушив виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, які йому були роз`яснені ухвалою слідчого судді про застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового слідства та суду, вжитими розшуковими заходами встановити його місце знаходження не представилось можливим та як наслідок останній постановою від 08.02.2019 року оголошений у державний розшук.

Встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не надалося можливим, за інформацією, отриманою в системі «АРКАН», підозрюваний ОСОБА_5 25 серпня 2019 року, перетнув державний кордон в бік країни Польші через «Шегені» та в`їзд назад на територію України не здійснював.

17.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою слідчого оголошений в міжнародний розшук.

На даний час документально доведено і підтверджено відомості, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про підозру, тривалий час має можливість вільного пересування, зокрема, за межами України, умисно переховуючись у такий спосіб від суду.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України).

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до їх вчинення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 345 КК України підтверджується: заявою про кримінальне правопорушення; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_6 та свідків, протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 , записами лікаря приймального відділення; висновком судово-медичної експертизи №64 від 11.02.2019 року з приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_6 та іншими зібраними у справі доказами.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

3.4. Наявність ризиків

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру процесуальних дій, які належить провести.

При цьому, суд при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які свідчатьи про наявність у ОСОБА_5 ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Санкція, зокрема, ч.2 ст.345 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, підозрюваний у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей на утриманні також не має, офіційно не працевлаштований.

Крім того, 11.01.2019 року слідчим суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України В подальшому підозрюваний ОСОБА_5 порушив виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та через прикордонний пункт «Шегені», 22.01.2019 перетнув державний кордон України та виїхав до Польщі, в подальшому на територію України не повертався.

Враховуючи встановлені обставини, слідча суддя доходить висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

3.4.2. Наявність ризику незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Суд вважає, що оскільки підозрюваному відомі анкетні дані, місце мешкання свідків, вказане свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України.

3.4.3 Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає його не доведеним, скільки прокурор обмежився лише одним реченням, що може вчиняти інші дії з метою перешкоджанню всебічному повному і неупередженому встановленню істини в кримінальному провадженні, однак відсутні обґрунтовані докази, які саме дії, яким способом чи методом підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню.

3.4.4 Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає його не доведеним, оскільки стороною обвинувачення не було надано доказів інших проявів девіантної поведінки ОСОБА_5 та притягнення його до кримінальної відповідальності.

3.5. Наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу

Аналіз положень ч.6 ст.193 КПК України дає підстави зробити висновок, що у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя, суд за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, може обрати лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, встановлена цією нормою процедура обрання запобіжного заходу не передбачає можливості вирішувати питання про наявність чи відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу передбачена лише під час розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який і обирається з тією метою, аби затримати особу (підозрюваного), яка, зокрема, переховується від органу досудового розслідування та суду та оголошена у міжнародний розшук, та доставити її до місця кримінального провадження для вирішення питання щодо застосування відносно неї обмежувальних заходів (тримання під вартою/домашній арешт/застава/особиста порука/особисте зобов`язання).

3.6.Наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Аналіз положень частини 6 статті 193 КПК України дає підстави зробити висновок, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст.197 КПК України (шістдесят днів).

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

17.10.2023 слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області винесено постанову про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

3.7. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням наведених обставин кримінального правопорушення та наданих слідчим доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним інкримінованого йому злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний виїхав та перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, підозрюваного оголошено у міжнародний розшук, то слідчий суддя, виходячи з положень ч.6 ст.193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за його відсутності та підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.183, 193, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати в порядку ч.6 ст.193 КПК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1