Справа № 559/3656/25
Провадження № 1-кп/559/286/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000146 від 12.07.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08.08.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

Разом з тим, ОСОБА_4 у період часу з 24.05.2025 по 20.06.2025 вчинив домашнє насильство по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 відносно своєї дружини, ОСОБА_5 , за що притягався до адміністративної відповідальності постановами Дубенського міськрайонного суду від 04.06.2025 та від 11.06.2025.

Однак обвинувачений належних висновків для себе не зробив, і 07.06.2025 близько 08 години, перебуваючи за місцем спільного проживання з дружиною ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив відносно неї дії психологічного насильства, а саме: кричав, ображав нецензурною лайкою, штовхав, шарпав за одяг, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того, ОСОБА_4 20.06.2025 близько 14 години 36 хвилин, перебуваючи за місцем спільного проживання з дружиною ОСОБА_5 ,маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив відносно потерпілої дії психологічного насильства, а саме: кричав на неї, ображав нецензурною лайкою, чим завдав ОСОБА_5 психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями, що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного, систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

24 вересня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні укладена угода про примирення.

В угоді про примирення потерпіла та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Окрім того, потерпіла та обвинувачений узгодили призначення покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, з встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив, що правопорушення вчинив за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про примирення, розкаявся, просив затвердити укладену угоду про примирення.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що примирилась з обвинуваченим, претензій матеріального чи морального характеру не має, просила затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди потерпілій завдано не було.

Суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції статті відповідно до пред`явленого обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином. Також дані про особу винного, який вже був судимий за вчинення аналогічного злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб немає, крім того неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини. На диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення під час підготовчого судового засідання, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому міри покарання за скоєне кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,76 КК України, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476,615 КПК України, суд-,

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 24 вересня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000146 від 12.07.2025 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно ч.1,3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, пройти програму для кривдників строком на 3 місяці, виконання якої покласти на Вербську сільську раду Дубенського району.

Речові докази, відеозапис з портативного відео реєстратора поліцейського ОСОБА_6 від 07.06.2025 записаний на оптичний диск, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1