Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/595/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/1809/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 13 серпня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000691 від 02.07.2023 року за ч.4,5 ст. 190 КК України про продовження обвинуваченому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26 січня 2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2,3 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-29 грудня 2010 року Орджонекідзенським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.69, 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців;

-04 грудня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виід позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-16 липня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

-30 травня 2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-14 липня 2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 місяці;

-27 березня 2024 рок Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження № 0000691 від 02.07.2023 року стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.4,5 ст. 190 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_6 в порядку ст.331 КПК України звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вказуючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 13 серпня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 11 жовтня 2025 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову якою обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, зазначає, що при вирішенні питання про продовження дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не враховано, що він має постійне місце проживання, на утриманні матір похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійної допомоги, що підтверджує відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що при таких обставинах, висновки суду про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість зміни тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

В судове засідання апеляційного суду захисник-адвокат ОСОБА_8 будучи повідомлений про дату та час судового засідання не з`явився, будь-яких клопотань до канцелярії суду не надавав, обвинувачений ОСОБА_7 до суду не доставлений, оскільки будь-яких особистих заяв від обвинуваченого до суду не надходило, у зв`язку з чим колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та висновками суду першої інстанції про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке загрожує, може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано прийшов правильного висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке загрожує може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, які наразі судом не допитані, вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Таким чином, апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про незаконність та необґрунтованість подальшого тримання його під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання прокурора повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання адвоката на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими, умисними, а тому існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 може уникати від кримінальної відповідальності, у зв`язку з тяжкістю покарання, а також перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи пряму заборону закону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 405, 406, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 13 серпня 2025 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в кримінальному провадженні № 0000691 від 02.07.2023 року за ч.4,5 ст. 190 КК України на 60 днів, а саме до 11 жовтня 2025 року включно залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4