УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001152 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Озеряни Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої як фізична особа-підприємець, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001152 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001152 від 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, 13.09.2025 0 18 год. 10 хв. слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

13.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

15.09.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово полишати житло за місцем проживання строком до 11.11.2025.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 13.12.2025.

Як зазначає прокурор у клопотанні, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події та додатками до нього;

-результатами тестування на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager»;

-протоколом перегляду відеозапису;

-висновком експерта №СЕ-19/111-25/63277-ІТ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У своєму клопотанні прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі, зазначила, що у кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, яка є обґрунтованою та підтверджується матеріалами кримінального провадження, з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, просила клопотання задовольнити та продовжити підозрюваній ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та строк дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зауважив, що підозрювана ОСОБА_5 демонструє належну процесуальну поведінку, визнає вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, має намір відшкодувати завдану шкоду, просив врахувати, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляд домашнього арешту в певний час доби.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

У судовому засіданні було встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001152.

13.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.09.2025 підозрюваній ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, та покладено ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України строком до 11.11.2025.

03.11.2025 постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001152 до трьох місяців.

Статтею 181 ч. 6 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (порядок продовження строку тримання під вартою). Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під домашнім арештом, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом ( обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали).

Загалом ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, на переконання слідчої судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, що підтверджується в тому числі копіями матеріалів кримінального провадження, долученими прокурором до клопотання.

Щодо ризиків можливої неналежної поведінки підозрюваної.

У клопотанні прокурор не заявляє про те, що з`явилися нові ризики, водночас акцентує увагу на тому, що заявлені попередньо ризики не зменшилися.

Зокрема, прокурор, просить продовжити тримання підозрюваної під домашнім арештом, вважаючи, що продовжують існувати ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Кримінальне процесуальне законодавство визначає те, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Виходячи із загальних визначень вказаних понять, слід відмітити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При аналізі питання наявності зазначених стороною обвинувачення ризиків, слідча суддя дійшла висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та відомості про особу ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, покарання, яке може бути призначене - позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, така тяжкість кримінального правопорушення є вагомим доводом, що свідчить про збереження ризику переховування від органів досудового розслідування, суду. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик цілком реальним.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчій судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, який не зменшився.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи прокурора стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

При встановленні наявності вказаного ризику, слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілим, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження до моменту їх допиту, а й продовжує існувати на подальших стадіях, в тому числі до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілого.

Зазначені ризики є суттєвими, і виправдовують подальше збереження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність такого ризику, як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, на думку слідчого судді, такій ризик є сумнівним та розцінюється, як домисел на даній стадії кримінального провадження.

В той же час, слідча суддя враховує особу підозрюваної, яка раніше не судима, її майновий стан, а також інші обставини, які характеризують її особу й спосіб життя, стадію кримінального провадження.

Як уже вказувалось вище, відповідно до частини шостої ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Враховуючи наведені вище обставини, слідча суддя приходить до висновку, що викладені прокурором у клопотанні відомості, щодо продовження існування ризиків переховування та впливу на свідків та потерпілого, які не зменшилися та можуть негативно позначитись на завданні кримінального провадження, та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту є обґрунтованими, в тому числі і з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної до моменту закінчення досудового розслідування.

Слідча суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного запобіжного заходу.

Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам підозрюваної ухилитись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, та для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідча суддя вважає необхідним продовжити відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши ОСОБА_5 з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин залишати житло за місцем проживання, в межах строку досудового розслідування до 13.12.2025 року, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», на думку слідчої судді, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, з огляду на встановлені вище слідчою суддею обставини, оскільки прокурор не доведено про доцільність збереження саме цілодобового утримання підозрюваної під домашнім арештом.

Окрім того, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України слідча суддя вважає за необхідне покласти обов`язки на підозрювану ОСОБА_5 , у зв`язку із продовженням застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, засобів зв`язку; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин залишати житло за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, засобів зв`язку.

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Строк дії ухвали про тримання підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити до 13 грудня 2025 року.

Виконання ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання підозрюваної, а контроль за її виконанням на прокурора.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст оголосити 11 листопада 2025 року о 10 годині 15 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_7