Провадження № 1-кс/204/2811/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000052 від 5 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

3 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000052 від 5 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчими слідчого відділу відділу поліції № 3 Дніпровського РУП № 1 Головного управління НП в Дніпропетровській області та відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 05.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України. Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснюється групою прокурорів Західної окружної прокуратури міста Дніпра. До скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, органами досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Новочеркаськ, Ростовської області, рф, громадянка України, має вищу освіту, неодружена, на утриманні малолітніх чи недієздатних осіб не має, ФОП ОСОБА_5 , зареєстрована та фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима. 02.10.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, за якими законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2025 підозрювана ОСОБА_5 є власником: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; а також згідно із витягу із Інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_5 є власником: транспортного засобу «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 ; транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , vin ТЗ: НОМЕР_4 . Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортного засобу «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 ; транспортного засобу «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , vin ТЗ: НОМЕР_4 . Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду клопотання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, немає. Внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна негативних наслідків для інших осіб не настане. З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Слідча у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій підтримала своє клопотання, просила задовольнити та розглядати без її участі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна, оскільки обізнаність власника майна із порушенням питання про арешт майна, може призвести до його втрати.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне частково задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 5 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

2 жовтня 2025 року громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 належить на праві власності: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира розташована за адресою:

АДРЕСА_2 ; транспортний засіб «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 ; транспортний засіб «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , vin ТЗ: НОМЕР_4 .

Слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт з обов`язковим позбавленням права власника на відчуження, розпорядження та користування майном з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи про накладення арешту, арешт на зазначене вище майно слідчий просить накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Дане майно не є речовим доказом по справі, не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В даному випадку, арешт майна повинен забезпечувати збереження майна, запобігання можливості його приховування, зникнення, втрати. А тому, вданому випадку, накладання арешту на майно з позбавленням права користування зазначеним майном, призведе до порушення права підозрюваної на володіння та користування належним майном.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 9 років з конфіскацію майна, а незастосування арешту на зазначене майно може призвести до його втрати чи відчуження, суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна необхідно задовольнити частково, накласти арешт на майно підозрюваної без позбавлення права користування ним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000052 від 5 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно належне підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення права користування ним, а саме:

-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

-транспортний засіб «TOYOTA RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 ;

-транспортний засіб «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_3 , vin ТЗ: НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1