УХВАЛА

про повернення скарги

11.11.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженого прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та уповноваженого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, які не повернули тимчасово вилучене майно після проведеного обшуку,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженого прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та уповноваженого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, які не повернули тимчасово вилучене майно після проведеного обшуку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України в суді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

ОСОБА_2 , звернувшись до слідчого судді зі скаргою в інтересах іншої особи, не підтвердив свої повноваження на ведення справи.

Відповідно до ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.304, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути скаргу ОСОБА_2 разом з додатками.

Копію ухвали слідчого судді надіслати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня отримання копії судового рішення.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він відповідно до ч.7 ст.304 КПК України не позбавлений права на повторне звернення зі скаргою до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1