УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003022 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

встановив:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003022 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003022 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, 26.11.2025 по лінії 102 надійшло повідомлення про, що за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 27Б здійснюється проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

Виїздом на місце слідчо-оперативної групи було встановлено, що у вищевказаному приміщенні перебуває комп`ютерна техніка за допомогою якої здійснюється незаконне заняття гральним бізнесом без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

В ході проведення обшуку вищевказаного приміщення слідчо-оперативною групою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві виявлено та вилучено комп`ютерну техніку за допомогою якої здійснюється незаконне заняття гральним бізнесом без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що комплекс нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 27б, належить: ТОВ «ДТ ФОРТУНА ГРУП», .

26.11.2025 слідчим СВ Солом?янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , приміщення за адресою: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 27б, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0003022 від 26.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набранням рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Також, одне з основних завдань яке покладається на органи досудового розслідування згідно вказаної статті це вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 170 визначено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 10,11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного, а також того, що не накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 27б, в якому зафіксовано факт організації та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, може призвести до його подальшого користування. Просить розглянути дане клопотання. Накласти арешт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003022 від 26.11.2025 на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 27б, яке на праві власності належить ТОВ «ДТ ФОРТУНА ГРУП», , із забороною користування такого приміщення на строк досудового розслідування. З метою забезпечення арешту майна, розглянути дане клопотання без повідомлення власників вищевказаного майна, захисників, представників у кримінальному провадженні та інших осіб, визначених ч. 2 ст. 172 КПК України.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003022 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

26.11.2025 в ході проведення обшуку вищевказаного приміщення слідчо-оперативною групою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві виявлено та вилучено комп`ютерну техніку за допомогою якої здійснюється незаконне заняття гральним бізнесом без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що комплекс нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 27б, належить: ТОВ «ДТ ФОРТУНА ГРУП», .

26.11.2025 слідчим СВ Солом?янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , приміщення за адресою: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 27б, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0003022 від 26.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.2. ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Викладеними доводами поданого клопотання не доведено, що комплекс нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, 27б, належить: ТОВ «ДТ ФОРТУНА ГРУП», , в якому вилучені в ході проведення обшуку комп`ютерна техніка, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Суду не надано копії технічної документації зазначеного приміщення, не зазначено площа приміщення, не зазначено в якому саме із приміщень загального комплексу було проведено обшук та вилучена комп`ютерна техніка. Не зазначено які саме сліди кримінального правопорушення зберегли на собі зазначений комплекс нежитлових приміщень, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у даному випадку саме ТОВ «ДТ ФОРТУНА ГРУП», .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 7, 26, 98, 170-173, 309, 370-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003022 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Повний текс ухвали буде складено 30.12.2025 року о 16.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1