Провадження № 11-сс/4808/12/26
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.12.2025 року у справі №344/21934/25. Постановити нову ухвалу, якою: задовольнити скаргу; зобов`язати уповноважену особу Івано-Франківської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за поданою заявою; надіслати заявнику витяг з ЄРДР.

Зокрема, посилається на те, що суд вийшов за межі предмета скарги відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України оцінки факту невнесення відомостей. Натомість слідчий суддя: досліджував зміст заяви, оцінював «достатність» обставин, фактично здійснив попередню кваліфікацію. Такі дії прямо заборонені КПК та суперечать позиції Верховного Суду. Стверджує про порушення імперативних вимог ст. 214 КПК України; незаконне покладення на заявника обов`язку доведення, ненадання оцінки доказам отримання заяви, порушення конституційних гарантій (права на судовий захист, верховенства права, ефективний засіб правового захисту).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі задля оперативності та безпеки учасників судового розгляду.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_6 та прокурора.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 03 грудня 2025 року направив на офіційну електронну адресу Івано-Франківської обласної прокуратури заяву про кримінальні правопорушення. Зокрема, в заяві посилався на можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-1, ст. 368-5, ст. 209 КК України суб`єктом декларування посадовою особою органу місцевого самоврядування начальником відділу земельних відносин Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_7 .

Оскільки зазначені ОСОБА_6 відомості не були внесені до ЄРДР, він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Івано-Франківської обласної прокуратури.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 . В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому зміст заяви не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України. Скаржником не доведено перед судом фактичних обставин та правових підстав його звернення, скарга позбавлена правових підстав.

Разом з тим, колегією судді встановлено, що слідчим суддею розглянуто скаргу ОСОБА_6 за відсутності представника органу досудового розслідування та без належної перевірки доводів скарги щодо результатів розгляду заяви про кримінальні правопорушення від 03 грудня 2025 року, що свідчить про незаконність судового рішення через відсутність його належного обґрунтування.

Для перевірки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звернувся до Івано-Франківської обласної прокуратури із листом, в якому просив повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_6 від 03 грудня 2025 року.

За змістом відповіді Івано-Франківської обласної прокуратури від 26.12.2025 року, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 05.12.2025 року внесено відомості до ЄРДР за №0000140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України по факту внесення ОСОБА_8 до щорічної декларації за 2025 рік недостовірних відомостей щодо фактичної вартості задекларованих об`єктів нерухомого майна. Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено відділенню поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Матеріали кримінального провадження, для організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, направлено до Івано-Франківської окружної прокуратури. Про результати розгляду заяви ОСОБА_6 поінформовано листом від 08.12.2025 року.

Таким чином, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень була належним чином перевірена органом досудового розслідування, внаслідок чого було прийнято рішення про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за відповідною попередньою правовою кваліфікацією.

Так, згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

У своїй заяві про кримінальне правопорушення від 03 грудня 2025 року ОСОБА_6 зазначав про наявність можливих ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366-1, 368-5, 209 КК України.

Водночас, діючий Кримінальний кодекс України не містить ст. 366-1 КК України, оскільки зазначену статтю було виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» № 1074-IX від 04.12.2020 року.

Статтею 368-5 КК України передбачено відповідальність за незаконне збагачення, а саме набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на три тисячі прожиткових мінімумів для працездатних осіб перевищує її законні доходи.

Частиною 1 ст. 209 КК України передбачено відповідальність за легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Разом з тим, доводи ОСОБА_6 про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368-5, 209 КК України можуть бути більш ретельно перевірені органом досудового розслідування в межах відповідного кримінального провадження під час досудового розслідування.

При цьому, зазначення попередньої кваліфікації не виключає обов`язку органу досудового розслідування перевірити всі обставини, зазначені в заяві про кримінальне правопорушення (доповненнях до неї), та надати їм відповідну правову оцінку, і у разі необхідності змінити попередню кваліфікацію діяння в тому числі доповнити її іншою у відповідності до доказів, зібраних органом досудового розслідування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст. 412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року скасувати і постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5