ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві матеріали провадження за клопотанням старшого слідчого криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді офіцера секції S-3 (оперативного планування) штабу 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ, у військовому званні підполковник

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001311 від 10.06.2025

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2025 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (N? 23)» з 25.09.2025 року 14 год. 40 хв. до 23.11.2025 року 14 год. 40 хв. в межах строку досудового розслідування.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001311 від 10.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у застосуванні військовою службовою особою насильства щодо підлеглого солдата ОСОБА_11 , вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Внаслідок вказаних неправомірних дій ОСОБА_8 солдат ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які кваліфікуються у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

25.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України, а також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України , а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням особи підозрюваного, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді не містить конкретних обставин, які б свідчили про існування вказаних у клопотанні ризиків та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Зауважує, що слідчий суддя, обґрунтовує ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, загальними фразами та тяжкістю можливого покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення у разі доведення винуватості особи, при цьому не наводить жодного доказу реальної наявності цього ризику.

Також, слідчий суддя зазначає про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може здійснювати тиск на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань. У той же час, жодних заяв від потерпілого чи свідків з приводу здійснення на них тиску не надходило.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є виключно припущенням, не підтверджений ані доказами, ані об`єктивними обставинами справи.

Сторона захисту зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для тримання під вартою, а тому домашній арешт цілком може забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи захисника та підозрюваного в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001311 від 10.06.2025, з правовою кваліфікацією за ч.5 ст.426-1 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_8 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Перевіривши надані апеляційному суду матеріали, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України, зокрема на це вказують протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та потерпілого ОСОБА_11 від 10.06.2025; протоколами слідчих експериментів із вказаними свідками від 13.06.2025, які вказували про обставини нанесення потерпілому солдату ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та механізм їх спричинення ОСОБА_8 , висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №679

Ураховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, його наслідки, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється, з урахуванням його службових зв`язків, статусу та посади, який має доволі значні повноваження, перебування у його підпорядкуванні значної кількості свідків, з урахуванням можливого вчинення активних дій та вказівок спрямованих на запобігання наданню свідками та потерпілим правдивих показань.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який є особливо тяжким злочином проти встановленого порядку несення військової служби, за який передбачено покарання строком від 8 до дванадцяти років позбавлення волі, і перебуваючи на волі не виключена можливість його переховування від органів слідства та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Також колегією суддів, всупереч доводам захисника, належним чином перевірено наявність й ризику, передбаченого ч.1 ст.177 цього Кодексу, а саме впливати на свідків, з огляду на те, що зміна показань свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне та об`єктивне проведення досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції вважає наявним ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи посаду та звання ОСОБА_8 та набуті у зв`язку з цим службові та неформальні зв`язки, які можуть бути використані для протидії кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, посилання адвоката на відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів визнає безпідставними.

Доводи захисника про відсутність доказів переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, та не свідчать про відсутність існування ризику переховування підозрюваного в ході подальшого досудового розслідування.

Наведені захисником відомості про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, має місце проживання, позитивну характеристику та відзнаки і нагороди не спростовують висновків про існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Ураховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4