Справа №766/318/25
н/п 1-кп/766/1800/26
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

12.01.2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар: ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР 19.12.2024 року за №0001174 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 19.12.2024 року за №0001174 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2025 року призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою від 30.01.2025 року справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що ризики, які були встановлені при обранні даного запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України хоч зменшились але продовжують існувати.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора заперечували.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо обвинуваченого терміну раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Клопотання прокурора подано в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, відтак жодних порушень при внесенні клопотання прокурором немає.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: Державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд бере до уваги, що існування обґрунтованої підозри чи обґрунтованого обвинувачення передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване» залежить від усіх обставин справи. Факти, які дають підставу для підозри і висунення обвинувачення не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи. У цьому випадку достатніми є докази, які об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином і не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми для висунення звинувачення.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане питання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, зокрема за ч. 2 ст. 111 КК України (позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна).

Доводи сторони захисту та обвинуваченого не спростовують доводів прокурора, не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, заявлені прокурором в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: ризик переховування від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за яким він обвинувачується можливе призначення покарання за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Тобто суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні зазначеного ризику прокурором.

Крім того, прокурором доведено ризик зазначений у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення або ж продовжити вчинення кримінального правопорушення в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має законних джерел доходу, що свідчить про те, що останній може продовжити вчинювати тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Підстав вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід судом не встановлено.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак ризики не змінилися та не зменшилися.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом - до 12.03.2026 року включно.

Керуючись ст. ст. 27, 176-178, 183, 197, 314-317,369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 12.03.2026 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, до відома та направити начальнику ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" для виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 12.01.2026 року о 14:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3