Справа № 314/436/26
Провадження № 1-кс/314/104/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Вільнянськ клопотання дізнавача відділення поліції № 2 Запорізького РУП № 2 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000013 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

сектором дізнання відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000013 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2026 до відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від співробітника поліції, який повідомив, що під час несення служби на блок-посту № З-02, який розташований на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк» 25 км поблизу с. Резедівка Запорізького району Запорізької області, було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ЗСУ гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для ознайомлення посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_3 , яке мало ознаки підробки (ЄО № 1478 від 20.01.2026 код - 333).

20.01.2026 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована на блок-посту № З-02 на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк» 25 км поблизу с. Резедівка Запорізького району Запорізької області, в ході якого у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , 1993 р.н. НОМЕР_3 , яке було упаковане до сейф-пакету PSP 1195305.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаних речей, які були вилучені 20.01.2026 під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована на блок-посту № З-02 на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк» 25 км поблизу с. Резедівка Запорізького району Запорізької області у гр. ОСОБА_5 .

Забезпечення арешту вилучених речей необхідно для проведення в подальшому судово-технічної експертизи документів, встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, а також з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Перевіривши надані матеріали до клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотання майно, з метою збереження речових доказів.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , 1993 р.н. НОМЕР_3 , вилучене 20.01.2026 в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована на блок-посту № З-02 на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк» 25 км поблизу с. Резедівка Запорізького району Запорізької області у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обсязі тимчасового позбавлення права на володіння, розпорядження та відчуження зазначених речей, з метою проведення судово-технічної експертизи документів та збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

21.01.2026