Справа № 210/13/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,-

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (ВКЗ),

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , (ВКЗ)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000700 від 09.08.2024, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст.263, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,- -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор першого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержання законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до судду зклопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000700 від 09.08.2024 ОСОБА_8 , саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме:

- створенні та керівництві злочинною організацією, вчинених службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України;

- організації носіння, зберігання, придбання та збуту бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України;

- організації незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- організації незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- організації закінченого замаху на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою (у формі злочинної організації), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:

- організації носіння, зберігання, придбання та збуту бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчиненого злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор вважає, що є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , крім того органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити, зазначили, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що підозру вважає необґрунтованою, а ризики не доведеними, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту.

Інші учасники процесу, захисники, обвинувачені, підтримали правову позицію адвоката ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, суддя дійшов наступного висновку.

Суддя, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, вбачає наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від суду є значним враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини у судовому засіданні, зокрема, у вчиненні особливо тяжких злочинів, в складі організованої групи, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна. Така суворість можливого покарання, у разі визнання обвинуваченого винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення, сама по собі може спонукати особу до переховування від суду.

Суд звернув увагу на наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків, сім`ї, наявність постійного місця проживання до його затримання, раніше не судимий, приймав участь як справжній патріот України в протидії агресії РФ проти України, займав керівні посади в органах поліції, має відзнаки та нагороди за службу, поряд з тим тяжкість вчиненого та ризики ухилення від суду та слідства, наведені прокурором, невілюють дані здобутки .

Окрім того, упродовж тривалого часу роботи в підрозділах поліції, зокрема управлінні карного розшуку, обвинувачений опанував методику та тактику ведення оперативно-розшукової діяльності, тобто навички, які останній може використовувати з метою переховування від суду, що також ускладнить його успішне виявлення та затримання правоохоронними органами.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 розуміючи обсяг доказів його винуватості, які базуються на показаннях, у т.ч. на показаннях свідка, який є його підлеглим, у разі обрання йому іншого запобіжного заходу та/або не продовження строку тримання під вартою, може використати цю можливість з метою впливу на свідків (як вже встановлених так і потенційних) у даному кримінальному, з метою зміни раніше наданих показань або відмовою від їх надання в подальшому.

На підставі викладеного, з урахуванням, продовження існування ризиків, суспільної небезпечності інкримінованих ОСОБА_8 діянь, суддя приходить до висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе ефективно запобігти наявним в провадженні ризикам, у зв`язку з чим клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме участі у злочинній організації, вчиненій службовою особою з використанням службового становища та незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, тому обвинувачений перебуваючи на волі з високим ступенем ймовірності особисто та за допомогою інших осіб може вчиняти дії, направлені на ухилення від суду та судового розгляду.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21.03.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1