Справа № 466/9398/22
Провадження № 1-кс/466/2805/25
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги Львівської міської ради, інтереси якої представляє ОСОБА_2 , на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 24.04.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000101 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

в с т а н о в и л а :

Львівська міська рада, в особі міського голови ОСОБА_2 , 06.10.2025 року звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 24.04.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000101 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що вона підлягає поверненню заявнику з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі скарги та долучених до неї матеріалів, встановлено, що 11.03.2025р. Львівська міська рада звернулася до начальника ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із заявою про залучення ЛМР до участі у кримінальному провадженні №0000101 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, в якості потерпілого. Однак, на цю заяву старшим дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП №1 ОСОБА_3 24.04.2025 року винесено постанову, якою відмовлено Львівській міській раді у задоволенні заяви про закриття кримінального провадження №0000101 від 23.09.2022 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Оскільки із заявою про закриття кримінального провадження №0000101 від 23.09.2022 Львівська міська рада ніколи не зверталася, листом від 15.05.2025 року №2901-вих-71244 юридичний департамент Львівської міської ради звернувся до начальника відділу поліції №1 ЛРУП №1 про виправлення описки у вказаній постанові. Не отримавши відповіді, юридичний департамент Львівської міської ради 23.07.2025 року листом №2901-вих-107315 повторно звернувся до начальника відділу поліції № 1 ЛРУП № 1 з проханням виправити описку у постанові від 24.04.2025 року та скерувати таку постанову на адресу Львівської міської ради.

26.09.2025 року на адресу Львівської міської ради надійшла відповідь старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ОСОБА_3 , якою Львівській міській раді повторно скеровано постанову від 24.04.2025 року про відмову у задоволенні заяви Львівської міської ради від 11.03.2025 року ( з виправленою опискою).

Відповідно до вимог ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Приписи Глави 7 КПК України регламентують тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення процесуальних строків. Для правильного обчислення відповідного процесуального строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Нормою статті 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно приписів статті 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Слід зазначити, що початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (рішення, дії чи бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. При цьому наступна переписка значення не має.

На вказані критерії обчислення процесуальних строків також неодноразово звертала увагу у своїх постановах і Велика Палата Верховного Суду (зокрема, постанови від 28.04.2022 у справі №9901/480/21, від 08.09.2022 у справі №99/84/22, від 08.09.2022 у справі №990/11/22).

Львівська міська рада оскаржує постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000101 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, винесену 24.04.2025 року.

З цією постановою та її змістом Львівська міська рада достовірно ознайомлена в період до 15.05.2025р., оскільки саме 15.05.2025р. подала до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області листа про виправлення допущеної у цій постанові описки. Повторно такий лист був направлений 23.07.2025 року. Отже, Львівська міська рада станом на 15.05.2025 року знала та не могла не знати, що постановою від 24.04.2025р. старший дізнавач СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 відмовила у задоволенні заяви Львівської міської ради від 11.03.2025р. про визнання її потерпілим.

При цьому та обставина, що в оскаржуваній постанові від 24.04.2025р. допущена описка, вирішального значення для обчислення початку перебігу строку оскарження цієї постанови не має.

Заявник помилково вважає початком перебігу строку оскарження постанови дату повторного отримання копії постанови з виправленою у ній опискою.

Враховуючи наведене, слід вважати, що десятиденний строк оскарження постанови від 24.04.2025р. розпочався 15.05.2025р. та завершився (з врахуванням вихідних днів) 26.05.2025р.

Скаргу на постанову дізнавача подано до суду лише 06.10.2025 року.

У скарзі заявник не порушує питання про поновлення строку подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки заявник подав скаргу на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області більше як через три місці з часу завершення строку на подання скарги, не порушив питання поновлення строку подання скарги, як пропущеного з поважних причин, слідча суддя дійшла висновку про повернення скарги у відповідності до п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідча суддя, -

П о с т а н о в и л а :

Скаргу Львівської міської ради, інтереси якої представляє ОСОБА_2 , на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 24.04.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000101 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, - повернути заявнику.

Повернення скарги не позбавляє особи, яка її подала, права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_4