Справа № 752/2629/25
Провадження №: 1-кс/752/4139/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного управління Національної поліції у м. Києві в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000123 від 27.01.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного управління Національної поліції у м. Києві в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000123 від 27.01.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 27.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках даного кримінального провадження під час проведення слідчих дій, зокрема обшуку було вилучено майно, що належить ОСОБА_4 - а саме мобільний телефон «Iphone12 PROMAX» IMEI: НОМЕР_1 .

Станом на час звернення до суду з зазначеною скаргою арешт на вказне майно не накладено.

Будь якого процесуального статусу в даному кримінальному провадженні у ОСОБА_4 не має.

Слідчий суддя під час ухвалення рішення конкретизував дій на які надано дозвіл: «а саме: - копіювання інформації з комп`ютерної техніки, магнітних та електронних носіївінформації, флеш-накопичувачів, мобільних терміналів, планшетів, ноутбуків».

З указаного приводу слідчому у даному кримінальному провадженні направлялось клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, однак отримано відповідь про відмову в задоволенні клопотання, оскільки слідчий у кримінальному провадженні вважає, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва на проведення обшуку за зазначеною адресою прямо надано дозвіл на вилучення зазначених речей.

Разом з тим, вилучене майно повернуто не було, тому адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні невідкладно повернути вилучене майно, а саме: мобільний телефон «Iphone 12 PROMAX» IMEI: НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 .

Представник власника майна ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги без його участі, доводи скарги підтримує, просить задовольнити скаргу.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення особи, яка подала скаргу про розгляд справи без його участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно із ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 27 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2025 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено, зокрема, мобільний телефон «Iphone 12 PROMAX» IMEI: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.7ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно положень ч.1ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Дослідивши зміст ухвали слідчого судді, відомості, що містяться в протоколі обшуку, приходжу до висновку, що дане судове рішення містить вказівку на копіювання інформації з комп`ютерної техніки, магнітних та електронних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, мобільних терміналів, планшетів, ноутбуків на яких містяться записи щодо спілкування співучасників вчинення злочину та які узгоджують спільні протиправні дії, відомості про вхідні та вихідні з`єднання, які пов`язують вказаних осіб між собою, а також листування за допомогою програмного забезпечення WhatsApp, Telegram, Viber, Skype та інших; адреси криптовалютних гаманців, електронні гаманці, які використовуються під час здійснення протиправної діяльності; записні книжки, нотатки, чорнові записи, які містять таку інформацію; речі та документи щодо діяльності Інтернет - ресурсу, за допомогою якого здійснюються заволодіння грошовими коштами потерпілих.

Частиною 1 статті 22 КПК України закріплено принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження того, що вилучене під час проведення обшуку майно, наділене ознаками, щодо яких надано дозвіл на вилучення не надано.

Таким чином, наявні підстави вважати спірне майно тимчасово вилученим майном, з огляду на положення ч. 7ст. 236 КПК України.

У відповідності до ч. 1ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

Частиною 5ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Наслідками незвернення слідчого з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна є його негайне повернення особі, в якої воно було вилучене, що закріплено приписами ст. 169 КПК України.

Оскільки у встановлений законом спосіб та визначений строк прокурор або слідчий до суду не звернувся, на тимчасово вилучене майно не накладений арешт, слідчий суддя вважає, що зазначене майно підлягає поверненню особі, в якою воно було вилучене.

За таких обставин, наявні підстави для припинення тимчасового вилучення майна та його повернення особі, в якої воно було вилучене.

Слідчий суддя вважає, що оскільки майно було вилучено під час проведення обшуку, а арешт на нього так і не накладався, відсутні правові підстави для подальшого його утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 167-169, 171, 173, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 27.01.2025, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 03.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Iphone 12 PROMAX» IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1