Провадження № 1-кп/638/1960/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002606 від 18.12.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КПК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що 16.07.2025 приблизно о 20 год. 54 хв. він перебував біля АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197-Е, де побачив, що біля узбіччя дороги по вул. Семена Кузнеця стоїть велосипед «ARDIS» червоного кольору з вставками білого кольору, який належить ОСОБА_5 та у цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, таємно, у період воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав велосипед «ARDIS» червоного кольору з вставками білого кольору вартістю, згідно з висновку експерта № 11351 від 29.07.2025 - 4 666 грн. 66 коп., який належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4 666 грн. 66 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_5 у призначені судові засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, свою провину визнав, зазначив про обставини скоєння кримінального правопорушення так, як це викладено у обвинуваченні.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Харків, українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, з середньою освітою, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КПК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Прокурор в судових дебатах просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання з іспитовим строком. Крім того, прокурор просив суд при призначенні покарання врахувати, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, та активне сприяння досудовому розслідуванню, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, зазначив, що вартість викраденого майна відшкодована шляхом повернення викраденого майна, та про відсутність претензій у потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, та активне сприяння досудовому розслідуванню, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, думку сторони обвинувачення, враховуючи те, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне зареєстроване місце проживання, його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, повне відшкодування завданої шкоди, а також відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі та також, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України та поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Засоби забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту майна підлягає скасуванню.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Арешт , накладений відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Харкова у справі № 638/13798/25 від 23.07.2025 на велосипед червоного кольору із білими вставками із маркуванням на рамі «ARDIS», «PROGRESSIVE», який було вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, біля буд. 197, 16.07.2025 року у період часу з 22 години 25 хвилин по 22 годину 55 хвилин - скасувати.

Речові докази:

- диск з відеозаписом від 16.07.2025 з фрагментом відеозапису з камер відеоспостереження АЗС «ОККО» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197-Е;

- диски з відеозаписом від 16.07.2025 з фрагментом відеозапису з камер відеоспостереження АЗС «ОККО» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197-Е;- диски з відеозаписом від 16.07.2025 з бодікамери працівника УПП, - залишити зберігати в матеріалах криминального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 11351 від 29.07.2025 у розмірі 2544 грн. 48 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1