УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В рамках вказаного кримінального провадження, за обставин викладених у письмовому вигляді у клопотанні, 25.04.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

06.06.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України.

Наразі відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого спливає 21.09.2025 року.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, підозра є необґрунтовано. Долучив письмові заперечення з додатками.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.04.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

06.06.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, доданими в обґрунтування клопотання, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколами пред`явлення впізнання за фотознімками за участю потерпілих, які впізнали підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , як осіб, що вимагали в них грошові кошти; протоколом огляду місця події від 24.04.2025, в ході якого виявлено транспортний засіб марки «БМВ М5» д.н.з. НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділи підозрювані; протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого в останнього вилучено предмет схожий на пістолет та ніж, які ОСОБА_4 використовував у своїй злочинній діяльності для здійснення погроз та психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_7 , з метою вимагання грошових коштів; протоколом затримання ОСОБА_11 у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого в останнього вилучено предмет схожий на ніж, який ОСОБА_11 використовував у своїй злочинній діяльності для здійснення погроз та психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_7 , з метою вимагання грошових коштів; протоколом затримання ОСОБА_10 у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого в останнього вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «БМВ М5» д.н.з. НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділа у потерпілого ОСОБА_7 вказана група; протоколами огляду заявника ОСОБА_7 , вручення йому грошових коштів та добровільної видачі, якими підтверджується заволодіння грошовими коштами останнього; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень та причетність до них ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 ; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контроль особи, якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень та причетність до них ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , а також надання ОСОБА_10 наказів та вказівок іншим учасникам організованої групи ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ;вилученими у підозрюваних мобільними телефонами, та інформацією, що в них міститься (листування та голосові повідомлення, що стосуються діяльності організованої групи).

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 25.04.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22.06.2025 року, який в подальшому слідчим суддею за клопотаннями сторони обвинувачення було продовжено до 21.09.2025 року.

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 21.09.2025 року, прокурор просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а закінчити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин.

По кримінальному провадженню №0000414 від 01.04.2025 року виконані слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, водночас, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного не надається можливим, оскільки з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження необхідно ще: отримати висновки експертів за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2 «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; у випадку отримання висновків судових балістичних експертів про приналежність того чи іншого предмета до категорії вогнепальної зброї чи боєприпасів внести відповідні відомості до ЄРДР та вручити нові підозри у вчиненні кримінальних правопорушень; отримати висновки судових експертів судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення та судової психологічної експертизи та долучити до матеріалів кримінального провадження; за результатами проведення вказаних експертиз вирішити питання про внесення відповідних відомостей до ЄРДР та вручення нових підозр у вчиненні кримінальних правопорушень; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні банківських установ; отримати відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 ; здійснити додатковий допит потерпілого ОСОБА_13 щодо всіх відомих йому обставин вчинення злочину віднсоно нього, за результатами допиту провести з останнім впізнання за фотознімками на предмет впізнання осіб, причетних до вказаного злочину; здійснити допит всіх свідків та очевидців вчинення вказаного кримінального правопорушення щодо обставин вчинення злочину; отримати копії відеозаписів, що перебувають у володінні КУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що фіксували події у м. Одесі та м. Києві, які мали місце в день та час вчинення злочинів; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні крипто бірж; встановити фактичне місцезнаходження та здійснити допит власника авто марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 ; здійснити розсекречення клопотань, ухвал, доручень та протоколів проведення НСРД у вказаному кримінальному провадженні; за результатами проведення тимчасових доступів , здійснити аналіз отриманої інформації та долучити їх до матеріалів досудового розслідування; зібрати характеризуючи матеріали відносно підозрюваних; встановити факти вчинення інших кримінальних правопорушень вказаними підозрюваними на території інших регіонів України; встановити інших невстановлених у вказаному кримінальному провадженні осіб, причетних до вчинення злочинів та повідомити їм про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

На підставі чого, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року до 6 (шести) місяців, тобто до 25.10.2025 року.

Отже, слідчий суддя вважає обґрунтованими наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до моменту закінчення строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій забезпечить повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, а отримані в результаті проведення таких процесуальних дій відомості, матимуть значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому злочинів за обставинами кримінального провадження.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду, враховуючи зухвалий характер вказаних злочинів, та відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Також, слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі продовжує існувати, адже органом досудового розслідування здійснюються дії для збирання всіх необхідних доказів, а тому підозрюваний задля приховування своєї протиправної діяльності може знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів.

Слідчий суддя погоджується із прокурором, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження з погрозами застосування насильства з метою схилення не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення, зокрема, особливо тяжких злочинів, адже ОСОБА_4 наразі підозрюється у вчиненні злочинів із погрозою застосуванням насильства над потерпілим та погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, при цьому потерпілі безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтування судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Стороною захисту не було доведено наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, враховуючи те, що злочини у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 , вчинені із погрозою застосуванням насильства над потерпілим та погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 25.10.2025 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1