Справа № 674/1328/24
Провадження № 1-кп/674/26/25
УХВАЛА

іменем України

09 вересня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 22.06.2023 року про обвинуваченняОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317; ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотан ня про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений ухвалою суду до 18.09.2025. На теперішній час виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки завершити судовий розгляд у строк дії ухвали неможливо, а встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати. Застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 . Згідно переданого до суду обвинувального акту останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів і натепер продовжують існувати ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_10 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , заперечив проти задоволення цього клопотання, вказав, що наведені ризики прокурором не доведені. Надані натепер показання свідків не стосуються цього обвинуваченого, жодних спроб вплинути на свідків чи інших осіб не було. Обвинувачений не схильний до ухилення від суду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вважав можливим змінити запобіжний захід на більш м`який цілодобовий домашній арешт чи визначити розмір застави.

Всі присутні обвинувачені та захисники підтримали позиції адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає про таке.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.09.2025 включно, без визначення застави.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку строку тримання під вартою суд з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу.

Згідно наданого суду обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вказаних в обвинувальному акті особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів в складі злочинної організації як виконавці злочинної організації, санкції яких також передбачають покарання, у разі доведення винуватості, до 12 років позбавлення волі.

Наявність обвинувального акту на розгляді суду з відповідним висновком обвинувачення, сукупністю доказів, які сторона обвинувачення вважає достатніми, тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим свідчить про ризик його можливого переховування від суду. Можливе вчинення таких злочинів у складі злочинної організації істотно збільшує такий ризик.

Зазначений ризик додатково підтверджується й попередньо наданим прокурором рапортом старшого оперуповноваженого УБН ГУНП в Тернопільській області від 20.01.2024 про те, що в ході виконання доручень слідчого, а також проведеними заходами у даному кримінальному провадженні отримано інформацію, що організатор даної злочинної організації знаходиться на тимчасовому перебуванні у республіці Польща. Також дана особа запевняє усіх учасників, що в разі викриття їх правоохоронними органами, він забезпечить безперешкодний перетин кордону України з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементо при оцінюванні ризиків переховування.

Тому ризик переховування від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_6 є реальним через тяжкість обвинувачення, в тому числі й у вчиненні злочинів у складі злочинної організації.

Щодо ризику впливу на свідків судом враховується, що інкриміновані обвинуваченому злочини, за твердженням сторони обвинувачення, вчинені злочинною організацією з відповідним розподілом ролей та координації діяльності. Також злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів носять латентний (прихований) характер. Специфіка таких злочинів свідчить про можливість застосування впливу на свідків для зміни своїх показань.

На теперішній час не допитані ще окремі свідки, в тому числі й свідок зі зміненими анкетними даними. Можливе надання викривальних свідчень таким свідком може сприяти вчиненню обвинуваченим незаконного впливу на того.

Крім того, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тому ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявним через обґрунтовану ймовірність вчинення обвинуваченими таких дій.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи кількість епізодів умисних протиправних дій, що інкримінуються ОСОБА_6 , а також фактичні обставини їх вчинення. Зокрема, згідно викладеного обвинувачення наявна велика кількість епізодів злочинної діяльності злочинної організації, поширення її діяльності в кількох областях України та за межами території України, та пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Як зазначалося попередньо, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав за сталою практикою Європейського суду з прав людини вимагає більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Наведені вище обставини, характер інкримінованих ОСОБА_6 злочинів свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшились, наявні натепер, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Позиції про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів суд відхиляє через наявність вище наведених обґрунтованих ризиків та реальну можливість здійснення таких дій обвинуваченим як самостійно, так і з координацією відповідних дій у складі групи.

Стосовно тривалості судового розгляду слід зазначити, що на таке має вплив кількість учасників провадження, їх процесуальна поведінка (заміна захисників, численні клопотання захисників, в тому числі про відкладення судових засідань, заявлення відводів, які визнаються в подальшому необґрунтованими), ускладнення погодження дат судових засідань через зайнятість захисників та великий обсяг доказів.

З урахуванням ст.197 КПК України суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 07.11.2025 включно.

Відповідно до п.п.4,5 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи наведені вище ризики, мети застосування запобіжних заходів, обставин інкримінованих діянь: вчинення злочинів, передбачених відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України і особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та інформації щодо можливого переправлення закордон суд вважає за недоцільне визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 331, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 07.11.2025 включно, без визначення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 12 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1