Справа № 331/26/26
Провадження № 1-кп/331/446/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судового розгляду

16 січня 2026 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 15.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 15.11.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Даний обвинувальний акт складений слідчим, затверджений прокурором і вручений під розписки обвинуваченій та її захиснику.

Обвинуваченій ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.01.2026 включно.

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, справу розглядати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово та викликати в судове засідання прокурора, обвинувачену та її захисника.

Обвинувачена та її захисник підтримали позицію прокурора, проти призначення справи до судового розгляду та виклику вказаних прокурором осіб не заперечували.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши обвинувальний акт і долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Олександрівському районному суду міста Запоріжжя.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що перешкоди для призначення судового розгляду за цим кримінальним провадженням, зокрема підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Відповідно до ст. 27 КПК України дане кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому може бути розглянуте у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд справи має проводитися за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 .

Крім того, було встановлено, що у провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 07.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (справа № 331/2/25, провадження №1-кп/331/260/2026).

У судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження для об`єктивного розгляду, оскільки вони знаходяться у провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень та їх спільного розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, справи щодо яких перебувають на розгляді у одного складу суду, суд вважає, що матеріали зазначених кримінальних проваджень необхідно об`єднати в одне провадження, що буде сприяти більш повному та об`єктивному їх розгляду.

Також у підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів у зв`язку з тим, що строк застосування цього запобіжного заходу завершується 17.01.2026, а судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку. Клопотання прокурор обґрунтовує наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може вчинити інше правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, оскільки, незважаючи на обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді застави, їй було висунуто нове обвинувачення у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення. Наявність цих ризиків обґрунтовується тяжкістю інкримінованого ОСОБА_4 злочину і тяжкістю покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винною у вчиненні цього злочину. Застосувати до обвинуваченої більш м`які запобіжні заходи прокурор не вбачає за можливе, оскільки вони не зможуть належним чином запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечували, просили змінити обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Обвинувачена вказала, що справа сфабрикована, наміру переховуватися у неї немає, зобов`язується з`являтися до суду по першій же вимозі, як і у тому кримінальному провадженні, яке вже розглядається судом, крім того, вона зазначила, що має доньку 16 років. Захисник обґрунтував свою позицію та позицію своєї підзахисної тим, що наявність ризиків, на які посилається прокурор, жодним чином не доведена, його підзахисна має постійне місце проживання, тому наміру переховуватися у неї не має. Крім того, його підзахисній необхідне лікування, а в умовах перебування у слідчому ізоляторі це неможливо.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового засідання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 18.10.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.12.2025.

У подальшому ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 09.12.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.01.2026.

До спливу зазначеного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо завершити судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки судовий розгляд справи ще навіть не розпочато.

Враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.1 і п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не відпали, не змінилися та продовжують існувати.

Так, злочин, що інкримінується ОСОБА_4 згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацію майна. Тому суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність покарання, може переховуватися від суду.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , щодо якої до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вже було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у іншому кримінальному провадженні, але після внесення застави і звільнення з-під варти вона знову вчинила аналогічне кримінальне правопорушення.

Тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення може безперешкодно переховуватися від суду та продовжувати вчиняти нові або аналогічні кримінальні правопорушення, що є достатнім обґрунтуванням ризиків, передбачених п.1 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За вказаних обставин суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченою ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, тому підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає.

Вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_4 також не є перешкодою для її тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що характер та ступінь тяжкості діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та сукупність інших обставин, зазначених прокурором у клопотанні про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_4 , на етапі проведення підготовчого судового засідання не встановлено та учасниками справи не доведено.

При цьому, суд не бере до уваги позицію обвинуваченої та її захисника щодо необхідності зміни обраного обвинуваченій запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, зважаючи на те, що стороною захисту, зі свого боку, не надано належних доказів щодо зменшення ризиків, заявлених стороною обвинувачення під час вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Крім того, судом також враховано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене нею під час перебування під заставою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 307 КК України, що, у свою чергу, свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та продовження злочинної діяльності, що також свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим прокурором ризикам.

Також суд не бере до уваги посилання обвинуваченої на належну процесуальну поведінку у іншому кримінальному провадженні, оскільки дана обставина не спростовує і не зменшує існування ризику вчинити інше або аналогічне кримінальне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченій, та позбавляє її можливості перешкодити інтересам правосуддя, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, і вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 строком на 60 днів з визначенням розміру застави.

Інших заяв і клопотань від учасників підготовчого судового засідання не надходило.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-316, 334 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до судового розгляду на 16 січня 2026 року об 11 годині 30 хвилин у приміщенні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя за адресою: 69603, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні проводити судом у складі одного судді у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд справи проводити за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , про що належним чином повідомити зазначених осіб.

Об`єднати матеріали кримінального провадження №0000372 від 15.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (справа № 331/26/26, провадження №1-кп/331/446/2026), та матеріали кримінального провадження №0000258 від 07.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (справа № 331/2/25, провадження №1-кп/331/260/2026) в одне кримінальне провадження, присвоївши справі загальний ЄУН № 331/2/25.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити до 16 березня 2026 року включно.

Встановити заставу у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 232 960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , р/р № UA5001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172; призначення платежу: застава за обвинувачену ОСОБА_4 по справі № 331/2/25, №1-кп/331/260/2026, Олександрівський районний суд міста Запоріжжя..

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- повідомити письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд протягом доби після звільнення про засоби зв`язку (номер телефону) та адресу місця проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку протягом 24 год.;

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не відлучатися з меж міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення, негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи іншому заставодавцю обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала в частині вирішення питання про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 16 січня 2026 року.

Повний текст ухвали складено і проголошено 21 січня 2026 року о 08:10 год.

Суддя ОСОБА_7