Справа №766/4871/25
н/п 1-кп/766/3522/25
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

та продовження строку дії запобіжного заходу

07.10.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисників (в режимі відеоконференції): ОСОБА_9

ОСОБА_10

представника потерпілого: ОСОБА_11

під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду м. Херсона з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.02.2023 під №0000055 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України-

(обвинувальний акт з додатками відносно яких до суду надійшов 02.04.2025 зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону,

відносно ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» з визначенням розміру застави,

відносно ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» з визначенням розміру застави,

відносно ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.02.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» з визначенням розміру застави), -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

І. Обґрунтування можливості призначення судового розгляду

Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні. Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області, а тому підстави для прийняття рішення згідно пунктів 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Сторони вважали за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, враховуючи наслідки розгляду судом клопотань про закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акту, а також констатовані Верховним Судом відсутність підстав для зміни підсудності, отже провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підлягає призначенню до судового розгляду.

ІІ. Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Прокурором клопотань у зв`язку з призначення справи до судового розгляду не надходило.

Захисником ОСОБА_9 було заявлено клопотання про виклик свідків, показання яких матимуть значення для спростування винуватості обвинувачених, а також заявлено клопотання про витребування повних відомостей щодо внесення змін до ЄРДР, а також відомостей про переміщення кримінальної справи, оскільки відповідні матеріали матимуть значення для встановлення факту пропуску строків досудового розслідування.

Заперечень від інших учасників судового засідання щодо заявлених клопотань не поступало.

Оскільки за правилами ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд серед іншого розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту та витребування певних речей чи документів, враховуючи характер заявлених стороною захисту клопотань, підстав для відмови в їх задоволенні судом не вбачається.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років. Оскільки відповідне клопотання було заявлено, розгляд кримінального провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники, представник потерпілого, цивільний позивач, свідки.

ІІІ. Вирішення питання щодо цивільного позову

Одночасно з обвинувальним актом на адресу суду надійшла позовна заява Департаменту цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації, в якій просять стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на користь Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації матеріальну шкоду на загальну суму 11 860 735,90 грн.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого (ч. 1 ст. 128 КПК України). Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Цивільний позов подано з додержанням вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовної заяви без руху, передбачених ст. 185 ЦПК України та підстав для відмови у відкритті провадження у справі передбачених ст. 186 ЦПК України не вбачається.

IV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

1.Доводи клопотання сторони обвинувачення

Прокурором під час підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на обґрунтування якого зазначено про наявність ризику переховування обвинувачених від суду, а також можливість впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їх допит не розпочато. Обґрунтовуючи клопотання щодо продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_6 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді «застави», прокурор зазначила про існування таких ризиків як переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків.

Представник потерпілої особи клопотання прокурора підтримала, вважала відсутніми підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

2.Доводи сторони захисту.

Захисник ОСОБА_10 просив суд змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_7 на домашній арешт, або вирішити можливість зменшення розміру застави з огляду на таке.

Застосований запобіжний захід щодо ОСОБА_7 є занадто суворим та не відповідає ступеню його суспільної небезпеки, а тому призводить до невиправданого обмеження його прав. Не зважаючи на те, що ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні корупційного злочину, останній жодних посад в органах державної влади або місцевого самоврядування, а відповідно і не використовував свої владні повноваження. Навпаки розпорядником грошових коштів був саме представник ЦЗОР ХОА, тоді як обвинувачені можуть нести лише цивільно-правову відповідальність, а за наявності умислу за шахрайство. Звертав увагу на ту обставину, що обвинувальний акт містить суперечливі відомості щодо розміру завданої матеріальної шкоди, що у свою чергу мало наслідком визначення неспівмірного розміру застави для обох обвинувачених.

Всі докази у даному кримінальному провадженні зібрані і перебувають під контролем сторони обвинувачення, а тому жодної можливості їх знищити обвинувачені не мають, хоча ця обставина у була однією з передумов визначення саме такого розміру застави.

Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодноразово обирався депутатом місцевих рад, що свідчить про повагу та авторитет.

Просив врахувати, що ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває в умовах СІЗО, що призводить до порушення його прав як обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_9 просив суд вирішити питання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на домашній арешт або вирішити питання про зменшення розміру застави до 200 тисяч гривень, у зв`язку з чим також звертав увагу на необґрунтованість заявленого стороною обвинувачення розміру матеріальної шкоди, а також ту обставину, що обвинувачений розпорядником бюджетних коштів не був. Зауважував, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває батько похилого віку.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позицію захисників підтримали, просили врахувати її при вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_6 вважала обсяг покладених на неї обов`язків таким, що створює надмірний тягар і не відповідає її особі. Вона у свою чергу протягом тривалого часу довела можливість належно виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки.

V. Оцінка та висновки суду.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження обраних раніше запобіжних заходів щодо обвинувачених та відсутність підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2025 відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який востаннє було продовжено ухвалою суду від 12.08.2025 строком до 10.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2025 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який востаннє було продовжено ухвалою суду від 12.08.2025 строком до 10.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.02.2025 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який було змінено у зв`язку із внесенням відповідно визначеної слідчим суддею суми, строк дії обов`язків, покладених у зв`язку із застосуванням застави було продовжено який востаннє було продовжено ухвалою суду від 12.08.2025 строком до 12.10.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України). Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 обвинувачуються серед іншого і у вчиненні особливо тяжкого злочину за санкцією якого можливе призначення покарання безальтернативно у вигляді «позбавлення волі» строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування обвинувачених від суду;

- ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку «тримання під вартою» обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених 1) переховування від суду. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, яким за твердженням органу досудового розслідування завдано матеріальної шкоди на загальну суму більше 20 мільйонів гривень. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення такого характеру злочинів загальні правила КК України виключають. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Наведене створює обґрунтовані побоювання, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у разі обрання відносно них запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможуть переховуватись від суду.

2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Оцінюючи наявність цього ризику суд бере до уваги той факт, що судовий розгляд перебуває на початковому етапі, тому суду потрібно буде допитати ряд свідків для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні. Анкетні дані допитаних під час досудового розслідування свідків обвинуваченим відомі, що не виключає можливість їх подальшого спілкування, за наслідками якого останні можуть змінити свої покази на користь обвинувачених. При оцінці існування цього ризику суд також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

При вирішенні питання щодо ОСОБА_8 суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_8 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; судом також враховується вік обвинуваченого, який не перешкоджає подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства.

При вирішенні питання щодо ОСОБА_7 суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_7 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Позиція сторони захисту щодо недоведеності продовження існування ризиків є непереконливою, оскільки при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існуванням чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Не обґрунтованим і посилання захисників на невідповідність висновків органу досудового розслідування щодо розміру заподіяних збитків інкримінованим злочином, оскільки останні ґрунтуються лише на обставинах, встановлених органом досудового розслідування і оцінці під час вирішення питання щодо запобіжного заходу не підлягають.

На противагу ж наведеному сторона захисту, посилаючись на відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, фактично висловлює незгоду з обвинуваченням, сформульованим стороною обвинувачення, оцінка чому може бути надана лише на результатами судового розгляду.

Твердження сторони захисту про те, що позитивні характеристики обвинувачених свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу на увагу суду також не заслуговують, оскільки останні існували як час застосування саме запобіжного заходу, були предметом оцінки і стадії апеляційного перегляду підстав для застосування саме тримання під вартою, а тому не є безумовними фактами, які надавали б можливість змінити раніше застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Посилання на те, що відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 може бути застосовано зменшений розмір застави, на увагу суду не заслуговують, оскільки доведені стороною обвинувачення ризики та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, позбавляють на даному етапі кримінального провадження застосувати інший розмір застави, тоді як визначений на стадії досудового розслідування відповідає заявленій меті та передумовам для визначення відповідного розміру грошового забезпечення.

Таким чином обставини, на які посилаються як обвинувачені, так і захисники не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшення розміру застави. Також слід зауважити, що підставою для зміни запобіжного заходу є зменшення в першу чергу ризиків, встановлених в стадії досудового розслідування, чого на даній стадії судового розгляду встановлено не було.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

При вирішенні клопотання щодо ОСОБА_6 суд також зважає на таке.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Суд, враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження строку дії обов`язків щодо останньої.

Відсутні підстави і для зменшення раніше визначеного розміру застави щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , враховуючи відсутність жодних підстав вважати, що заявлені ризики зменшились або втратили свою актуальність.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Отже, запобіжні заходи були обґрунтовано застосовані з урахуванням даних про особи обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 181-183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжних заходів і не перестали існувати, а тому застосування до останніх більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам їх можливого впливу на свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 176-178, 181-183, 193, 194, 199, 314-317, 331, 369, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

1. Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України-

у відкритому судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 6/29)

на «09» годину «00» хвилин «16» жовтня 2025 року.

2. Клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , про виклик свідків для допиту задовольнити. Зобов`язати захисника ОСОБА_9 забезпечити явку свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 до суду.

3. Клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , про витребування інформації задовольнити.

Витребувати у Департаменті інформаційних технологій Управління організаційного забезпечення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи Офісу генерального прокурора в електронному вигляді інформацію про повну історію та користувачів, які з використанням власних згенерований ключів здійснювали внесення та редагування відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000055 від 07.02.2023.

Витребувати в Херсонській обласній прокуратурі відомості щодо направлення у лютому 2023 року кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 07.02.2023 під №0000055 до Офісу Генерального прокурора, Бюро економічної безпеки України, а також відомості щодо повернення кримінального провадження до Херсонської обласної прокуратури або Головного управління Національної поліції України в Херсонській області.

4. Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинувачених, захисників, представників потерпілого.

5. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів щодо обвинувачених задовольнити.

6. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

7. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.

8. Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, на 60 днів до «05» грудня 2025 року включно.

Визначений ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2025 розмір застави з покладенням обов`язків залишити без змін.

9. Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, на 60 днів до «05» грудня 2025 року включно.

Визначений ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2025 розмір застави з покладенням обов`язків залишити без змін.

10. Продовжити строк дії покладених обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, на 2 місяці до «07» грудня 2025 року включно, а саме:

- прибувати до суду у справі за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, тобто з міста Олександрії Кіровоградської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , спеціалістами, експертами у кримінальному провадженні;

- за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

11. Судовий розгляд кримінального провадження буде здійснюватись колегією суддів Херсонського міського суду Херсонської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

12. Прийняти позовну заяву Департаменту цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації до розгляду під час кримінального провадження та відкрити провадження у справі за позовом Департаменту цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Клєвєр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Екотранссервіс-21» про стягнення матеріальної шкоди.

Запропонувати обвинуваченим в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачам копії відзиву та доданих документів. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення, протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання позивачем відзиву, а відповідачем відповіді на відзив, але до дня судового засідання.

Відповідач протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення відповідно до ст. 180 ЦПК України. Роз`яснити відповідачу, що копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) позивачу.

Роз`яснити, що у випадку ненадання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів на підтвердження обставин на які в них здійснюється посилання, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий: ОСОБА_31

Судді:

ОСОБА_32