Провадження № 1-кп/734/409/25 Справа № 734/3782/25
В И Р О К

іменем України

10 жовтня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000182, відомості про яке 20 серпня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово безробітного, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , судимого за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850.00 гривень (відомості про сплату штрафу відсутні),

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

в с т а н о в и в:

24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє за Указом Президента України 478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 15 липня 2025 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який діє до цього часу, та з Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», яким на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб та строк дії якої неодноразово продовжувався, востаннє продовжено 15 липня 2025 року згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», який діє до цього часу.

ОСОБА_3 відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною особою, о 14.30 годині 17 серпня 2025 року, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_2 , будучи належним чином попередженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно зі ст. 337 Кримінального кодексу України, у разі недотримання правил військового обліку та відмови від проходження військово-лікарської комісії, відмовився від отримання направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби, що підтверджується актом фіксації відмови особи від проходження BJIK від 17 серпня 2025 року.

Того ж дня, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 зроблено попередження про прибуття до 19 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_2 , для взяття на військовий облік військовозобов`язаного та отримання військово-облікових документів. У визначений термін ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, у результаті чого умисно ухилився від військового обліку.

Таким чином, умисними протиправними діями ОСОБА_3 , будучи особою, яка згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, та обізнаним, що проходження військово-лікарської комісії є обов`язком військовозобов`язаного, та є складовою частиною військового обліку відповідно до глави VI Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 30 грудня 2022 року № 1487, обізнаним про дію воєнного стану, запровадженого на території України, всупереч чинному законодавству, вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, ст.ст. 1, 33, 34, 35 і 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 1 і 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у період 60-ти днів із дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, без поважних причин військово-лікарську комісію не пройшов та у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого у АДРЕСА_2 не прибув, у результаті чого умисно ухилився від військового обліку, будучи належним чином попередженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку.

Такими діями, що полягають в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 337 КК України.

Прокурор Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 направив до Козелецького районного суду Чернігівської області обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 з клопотанням про судовий розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні в порядку ст. 302 КПК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 337 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Положеннями ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини й згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта з клопотанням про судовий розгляд у спрощеному провадженні прокурором ОСОБА_5 додані:

письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на судовий розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

матеріали досудового розслідування в 1 томі на 82 аркушах, у тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Учасникам судового провадження роз`яснений зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на судовий розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за встановлених органом досудового розслідування обставин, що не оспорюються учасниками судового провадження, і такі умисні дії суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, - як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись правових норм ст.ст. 50 і 65 КК України, враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, задовільно характеризується за місцем проживання, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 5100.00 гривень. Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не є працевлаштованим, покарання у виді виправних робіт щодо нього не може бути застосоване.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази відбуття засудженим ОСОБА_3 покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850.00 гривень (відомості про сплату штрафу відсутні), а суд не може зробити висновок про відбуття засудженим ОСОБА_3 покарання за вказаним судовим рішенням. У зв`язку із чим, суд вважає за необхідне застосувати правові норми ч. 1 ст. 71 КК України та призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за цим вироком суду, невідбутого покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 5950.00 гривень.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 369, 374, 381, 382 і 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок, у дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком суду повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок, у дохід держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Суддя